Справа № 131/213/21
Провадження № 1-кп/131/27/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2024 року м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000024, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 лютого 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шабельня Іллінецького району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, різноробочого ТОВ «Іллінецьке», неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 22 лютого 2021 року близько 3:00 години, перебуваючи спільно з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, біля приміщення магазину « Лідер » в смт. Дашів Гайсинського району Вінницької області по вул. Горького, 2 А , з метою вчинення хуліганських дій підійшли до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які також стояли біля вищевказаного магазину та ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, у присутності сторонніх осіб, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки та нахабно демонструючи зневагу до них, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з хуліганських спонукань, проявляючи особливу зухвалість, безпричинно наніс один удар кулаком правої руки ОСОБА_7 по обличчю, після чого підійшов до ОСОБА_6 та правою ногою наніс один удар по ногах останнього, внаслідок чого останній впав на землю.

Продовжуючи хуліганські дії ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 , який піднявся з землі та допомагав підвестися на ноги ОСОБА_7 , та діючи умисно, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, в присутності сторонніх осіб, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки та нахабно демонструючи зневагу до них, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з хуліганських спонукань, проявляючи особливу зухвалість, безпричинно наніс йому один удар правою рукою в ділянку голови зліва, внаслідок чого останній впав на землю. А також, наніс ОСОБА_7 3 удари правою ногою та 2 удари правою рукою в ділянку тулубу.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_3 , також нанісши один удар лівою ногою по обличчю ОСОБА_6 , разом з особою, матеріали відносно якої виділено у окреме провадження, перетягнули обох потерпілих за ріг магазину, де протягом ще близько 20 хвилин продовжили вчиняти відносно них хуліганські дії, а саме особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження наніс ОСОБА_6 кулаками обох рук та ногами близько 7-ми ударів по тулубу та 5 ударів в ділянку голови, а ОСОБА_7 кулаками обох рук та ногами 9 ударів в різні частини тулубу та близько 7 ударів по голові.

Коли, намагаючись покликати на допомогу, ОСОБА_7 підбіг до дверей магазину, його наздогнала особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та наніс біля 10 ударів руками та ногами по обличчі та тулубу, а ОСОБА_3 в цей час залишався біля ОСОБА_6 та наніс йому один удар лівою ногою по тулубу та один удар правою рукою по голові.

В результаті хуліганських дій потерпілим ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна в лівій скроневій ділянці, синців в ділянці лівого та правого ліктьового суглобів, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я, а ОСОБА_6 - тілесні ушкодження, які виразились у вигляді синців в ділянці верхньої та нижньої повіки лівого та правого ока; саден в ділянці правої кисті та правого променево - зап`ясного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, та суцільного крововиливу під кон`юктиву лівого очного яблука, які відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав частково, підтвердив факт побиття потерпілих, та з приводу події кримінального правопорушення, що мала місце 22 лютого 2021 року, пояснив, що він разом з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження того вечора повечеряли та пішли до магазину в смт. Дашів, що по вул. Горького, 2 , де зустріли братів ОСОБА_6 , із одним з яких - ОСОБА_6 у ОСОБА_3 був конфлікт, який, як він пояснює виник на підставі того, що раніше ОСОБА_6 погрожував йому обрізом мисливської рушниці.

ОСОБА_7 почав висловлюватися нецензурно в їх сторону, на ці дії він наніс ОСОБА_7 удар в тулуб, потім особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження став наносити удари та усе переросло у бійку. ОСОБА_3 просив перекваліфікувати пред`явлене обвинувачення на ст. 125 КК України та просив у потерпілих вибачення за вчинене.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив суд перекваліфікувати обвинувачення на ст. 125 КК України, так як на його думку таке формулювання обвинувачення буде правильним та відповідатиме фактичним обставинам справи та вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ст.49 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні просили призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні просив суд призначити обвинуваченому покарання у виді 5 років обмеження волі, обрати йому запобіжний захід, оскільки вину обвинувачений не визнав, пробачення не просив, шкоду не відшкодував.

Прокурор ОСОБА_4 просила суд призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді 2 років обмеження волі, який рахувати з дня прибуття і постановки ОСОБА_3 на облік у виправному центрі.

В ході судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні судом досліджено докази відповідно до встановленого порядку їх дослідження, зокрема допитано свідків, потерпілих, а також досліджено письмові доказ та відеозапис з місця події надані стороною обвинувачення на встановлення обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Незважаючи на часткове визнання своєї винуватості ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні, зокрема, у показаннях потерпілих, свідка та досліджених доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_6 надав суду пояснення щодо події, яка сталася 22 лютого 2021 року в смт. Дашів, Гайсинського району, Вінницької області біля магазину «Лідер». Відпочивавши вдома у ОСОБА_7 , випивши, вони близько 02:00 год пішли до магазину та побачили як особа, матеріали відносно якої виділено у окреме провадження та ОСОБА_3 били якихось хлопців. Через кілька хвилин обвинувачений та особа матеріали відносно якої виділено у окреме провадження підійшли до ОСОБА_6 та особа, матеріали відносно якої виділено у окреме провадження ударив ОСОБА_6 , від чого останній впав, далі обоє почали наносити удари ногами по тілу та голові. Вони продовжували наносити удари протягом 20-25 хвилин. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 опору не чинили, так як були у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділено у окреме провадження погрожували потерпілим, що у разі написання заяви до поліції повбивають їх. Після зазначеної події ОСОБА_7 зателефонував своєму знайомому ОСОБА_11 , який приїхав на своєму автомобілі та завіз їх додому. Наступного дня вони звернулися до поліції із заявами про вчинення злочину. Потерпілий просив призначити обвинуваченому покарання згідно Закону.

Потерпілий ОСОБА_7 , допитаний в судовому засіданні пояснив, що 22 лютого 2021 року в смт. Дашів Гайсинського району, Вінницької області він зі своїм дядьком ОСОБА_6 близько 02:00 год. пішли до магазину по цигарки. До них підійшли ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділено у окреме провадження почали безпідставно до них чіплятись та бити їх. Спочатку вдарили дядька, він упав та його продовжували бити. Далі затягнули їх за магазин та продовжували бити. Били руками, ногами, зламали йому носа. Через побої у нього погіршився стан здоров`я.

Будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_12 надала суду наступні покази. Вона працює продавцем в магазині «Лідер» в смт. Дашів, Гайсинського району . Через вікно магазину вона побачила, що прийшли потерпілі, далі їх почали бити ОСОБА_3 та його брат. Спочатку били ОСОБА_6 , його захищав ОСОБА_7 . Побої наносили руками та ногами. Вона неодноразово робила їм зауваження, проте вони не реагували.

Також судом досліджено відеозапис з камер спостереження магазину «Лідер» за 22.02.2021 року в період часу з 02:50 год по 03:30 год. на якому зафіксовано як ОСОБА_3 спільно із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження вчинили інкриміноване їм діяння.

Вина ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та документами наданими прокурором, зокрема:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.02.2021 року за № 0000024, згідно якого внесено відомості про те, що 22.02.2021 року до чергової частини Гайсинського РУП з письмовими заявами звернулись ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , в яких вони повідомили, про те, що 22.02.2021 року біля 02 год невідома їм особа в смт Дашів біля магазину «Лідер» безпідставно спричинила їм тілесні ушкодження;

- заявою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , в яких вони просять прийняти міри до невідомої особи, яка 22.02.2021 року біля магазину «Лідер» в смт Дашів Гайсинського району нанесла їм тілесні ушкодження;

- постановою від 23.02.2021 року про призначення судово-медичної експертизи ОСОБА_6 ;

- висновком експерта №17 від 23.02.2021 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці верхньої та нижньої повіки лівого ока та правого ока, саден в ділянці правої кисті та правого променево-зап`ястного суглобу; суцільного крововиливу під кон`юктиву лівого очного яблука, дані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупого-их, твердих предмета-ів або співудару об нього-их та виникнути можливо в термін та при обставинах на які вказує особа, що проходила експертизу. Ушкодження у вигляді синців та саден відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Ушкодження у вигляді суцільного крововиливу під кон`юктиву лівого очного яблука відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я;

- постановою від 23.02.2021 року про призначення судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_7 ;

- висновком експерта №18 від 23.02.2021 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді садно в лівій скроневій ділянці; синців в ділянці лівого та правого ліктьового суглобів, дані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупого-их, твердих предмета-ів або співудару об нього-их та виникнути можливо в термін та при обставинах на які вказує особа, що проходила експертизу. Ушкодження у вигляді синців та саден відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

- клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів від 24.02.2021 року;

- ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 24.02.2021 року, якою надано тимчасовий доступ з можливістю вилучення відеозапису камер відеоспостереження, за допомогою яких 22.02.2021 року близько 2-х год зафіксовано факт спричинення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 тілесних ушкоджень біля приміщення магазину « Лідер » в смт Дашів Гайсинського району Вінницької області по вул. Горького, 2А ;

- протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 25.02.2021 року, опис речей та документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 25.02.2021 року та диск з відеозаписом з камер спостереження магазину «Лідер» за 22.02.2021 року в період часу з 02:50 год по 03:30 год;

- протоколом огляду предмету від 22.02.2021 року;

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 27.02.2021 року;

- постановою про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення від 26.02.2021 року, якою змінено правова кваліфікація кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000024 від 23.02.2021 року з ч.1 ст.296 КК України на ч.2 ст.296 КК України;

- постановою про визначення підсудності від 26.02.2021 року, якою визначено місцем проведення та доручення проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000024 від 23.02.2021 року СВ Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області;

Також, судом досліджено надані сторонами докази що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Так, згідно характеристики виконкому Дашівської селищної ради №88 від 23 лютого 2021 року ОСОБА_3 , 2001 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . По місцю реєстрації характеризується позитивно, в побуті та громадських місцях веде себе добре, характер спокійний, витриманий, користується авторитетом серед односельців. Компрометуючими матеріалами не володіють.

Відповідно довідки інформаційного центру щодо судимості ОСОБА_3 раніше не судимий.

Згідно довідки КНП «Іллінецька міська лікарня» №01-35/289 від 26.02.2021 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за амбулаторною психіатричною допомогою до лікаря психіатра на протязі 5 років не звертався, на диспансерному обліку у лікаря нарколога не перебуває і за медичною допомогою не звертався.

Відповідно довідки про склад сім`ї виконкому Дашівської селищної ради №91 від 25 лютого 2021 року ОСОБА_3 проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , разом з матір`ю ОСОБА_13 та сестрою ОСОБА_14 .

Відповідно до ч.1 ст.89 КК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Оцінивши надані стороною обвинувачення докази з точки зору їх належності та допустимості, суд вважає, що вищеперераховані докази отримані у порядку, встановленому КПК України, мають відношення до даного кримінального провадження, а тому визнає їх допустимими.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 посилався на недопустимість доказів сторони захисту, отриманих в ході проведення дізнання з посиланням лише на те, що при наявності постанови про створення групи дізнавачів від 23.02.2021, у обвинувальному акті не зазначено прізвища цих дізнавачів. З цього приводу слід зазначити, що питання невідповідності обвинувального акту вимогам КПК вивчається в підготовчому засіданні, при проведенні якого невідповідності обвинувального акту вимогам закону не було встановлено. Крім того згідно ч. 1 ст. 87 КПК України обов`язковою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Отримання доказів завжди зумовлене вчиненням стороною кримінального провадження цілеспрямованих дій з метою їх збирання. Із системного аналізу норм кримінального процесуального закону вбачається, що вчинення з цією метою стороною обвинувачення діянь, які істотно порушують права та основоположні свободи людини, має наслідком визнання отриманих у такий неправомірний спосіб доказів недопустимими.

Незазначення в обвинувальному акті прізвищ всіх осіб, які здійснювали досудове розслідування не тягне за собою недопустимість отриманих доказів. Тому таке твердження захисника суд вважає необґрунтованим.

Також суд не бере до уваги твердження захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 щодо неможливості продовження розгляду даного кримінального провадження після виділення матеріалів кримінального провадження відносно іншого обвинуваченого у окреме провадження, оскільки така процедура чітко визначена КПК України та ніяким чином не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 .

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення за обставин, встановлених у вироку, доведена. При цьому суд вважає, що скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, яке полягає у тому, що ОСОБА_3 , який діяв спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, ставиться за вину особлива зухвалість в аспекті грубого порушення громадського порядку, що супроводжувалось насильством із заподіянням тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та ОСОБА_6 такого, що тривало близько 20 хв, тобто тривалий час не припинялось.

Мотив явної неповаги до суспільства характеризується усвідомленим спонуканням зневажливого ставлення до громадського порядку, неперсоніфікованого кола осіб, ігнорування існуючих в суспільстві елементарних правил поведінки, моральності, добропристойності. Таке ставлення проявляється у вчинках особи, стає відкрито вираженим, очевидним як для самого винного, так і для інших осіб. Мотив явної неповаги до суспільства, проявляючись у вчиненні дій, що грубо порушують громадський порядок, може характеризуватися комплексом ницих спонукань у вигляді прагнення протиставити себе суспільству, виявити грубу силу, п`яну хвацькість, пустощі тощо.

Для мотивів поведінки винного при хуліганстві притаманним є вчинення відповідних дій без видимого приводу чи використання незначного приводу для розправи з потерпілим. Посягання, як правило, вчиняється проти першого стрічного, кожного, хто «підвернувся під руку», як правило, хулігана й потерпілого раніше не пов`язували будь-які стосунки.

Захисник у своїй промові посилається на наявність неприязних відносин у його підзахисного з ОСОБА_6 , який, категорично їх заперечує і будь яких підтверджень того, що колись мав місце конфлікт між цими особами з погрозами вбивством за допомогою обрізу зі сторони ОСОБА_6 немає, оскільки не має ні очевидців, ні свідків ні звернення з цього приводу до правоохоронних органів.

У більшості випадків мотив і мета при хуліганстві нерозривно пов`язані, а, оскільки при даному виді злочину винний задовольняється самоствердженням, реалізацією своєї примхи, ефектом здійснюваних дій, то це приводить до злиття мети з мотивом. Отже, суб`єктивна сторона хуліганства характеризується виною у виді прямого умислу і мотивом явної неповаги до суспільства. Прямий умисел виражається в тому, що особа, яка вчиняє хуліганські дії, усвідомлює їх суспільну небезпечність, і, все ж таки, бажає вчинити ці дії. Неповага до суспільства - це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Це означає, що неповага до суспільства є очевидною, безсумнівною як для хулігана, так і для очевидців його дій.

Спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, визначається також з урахуванням характеру дій винного. У даному випадку суд має також врахувати агресивну поведінку ОСОБА_3 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та безпідставність вчинюваних ними дій: на відео видно, що потерпілі не чинили жодного спротиву, із показань обвинуваченого також не слідує, що в діях чи висловах потерпілих проявлялась нестриманість, мали місце прояви неповаги чи агресії, навпаки, вони намагались втекти, тобто уникнути побиття, то дії обвинуваченого якраз і були направлені не просто на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим, а свідчать про прагнення самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб.

Відповідно до фактичних обставин кримінального провадження, з`ясованих на підставі доказів, які суд досліджував безпосередньо, зокрема показань потерпілих, свідка, даних з камери відеоспостереження, письмових доказів, а також в якійсь мірі і самого обвинуваченого, обґрунтовано доводиться, що ОСОБА_3 діяв спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з хуліганських спонукань та мотивів явної неповаги до суспільства.

Проаналізувавши безпосередньо отримані у судовому засіданні показання, обвинуваченого та свідків, а також досліджені під час судового розгляду письмові докази, суд приходить до висновку, що підстави для їх неврахування, а також визнання неналежними чи недопустимими відсутні, вони є переконливими, логічними, послідовними та такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами.

Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілих, свідка, дослідивши надані під час судового провадження докази, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід правильно кваліфікувати за ч. 2 ст. 296 КК України, - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, який згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином; фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який працює різноробочим ТОВ «Іллінецьке», за місцем проживання характеризується позитивно, неодружений, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що вину він визнає частково, вибачення у потерпілих просив лише під час останнього слова в судовому засіданні, будь-якої шкоди потерпілим не відшкодував.

Суд не враховує як пом`якшуючу обставину - визнання вини ОСОБА_3 , оскільки під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений неодноразово змінював свою позицію від визнання винуватості, не визнання винуватості до часткового визнання винуватості.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим (Постанова ВС від 09.09.2021 у справі №345/4225/19).

Крім того суд не враховує як обтяжуючу обставину - вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вона не підтверджена будь-якими доказами окрім показів самого обвинуваченого.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих вину обставин, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого; тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі.

На переконання суду саме таке покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 буде справедливим та достатнім і сприятиме його виправленню та попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень як ним так і іншими особами.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Початок строку відбуття покарання рахувати з дня прибуття і постановки ОСОБА_3 на облік у виправному центрі.

Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого, в межах доведеності винуватості слід стягнути половину вартості судових витрат у справі на залучення експерта, в розмірі 314,00 грн.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, ст. ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 10 (десяти) місяців обмеження волі.

Початок строку відбуття покарання рахувати з дня прибуття і постановки ОСОБА_3 на облік у виправному центрі.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати у справі на залучення експерта в розмірі 314,00 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000024, а саме: диск DVD-R фірми «Videx» із камер відеоспостережень магазину «Лідер» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: