27 травня 2024 року м. Бар Вінницької області
Відповідно до ч. 3 ст. 375 КПК України кожен суддя з колегії суддів має право викласти письмово окрему думку, яка не оголошується в судовому засіданні, а приєднується до матеріалів провадження і є відкритою для ознайомлення.
Вважаю за необхідне повідомити про окрему думку, оскільки не погоджуюся з більшістю щодо визнання обвинуваченого ОСОБА_1 винним за ч. 3 ст. 307 КК України та призначення покарання, з таких підстав.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_1 дав вичерпні відповіді на кожне із поставлених йому питань, пояснив, що протягом декількох останніх років вживає наркотичні речовини, в тому числі амфетамін, в зв`язку з чим проходив курс лікування від наркотичної залежності; пояснив, що купив через мережу-інтернет психотропну речовину - амфетамін у великому розмірі з метою заощадити кошти, оскільки в роздріб 1 г амфетаміну коштує 500 грн, при купівлі у великому розмірі 1 г амфетаміну коштує 200 грн; розфасовував амфетамін у згортки за допомогою ваг, щоб не передозувати, вживав по декілька разів на день (добу) в кількості 1-1,5 г, в залежності від того, скільки часу доводилося працювати, тому під час обшуку були вилучені також порожні згортки від амфетаміну; не оспорював встановлені і досліджені судом докази у кримінальному провадженні, однак не визнав вину в частині збуту психотропних речовин, оскільки не мав такого наміру, пояснив, що готовий нести справедливе покарання, тобто за злочин, який вчинив (ч. 3 ст. 309 КК), а не за злочин, який йому інкриміновано стороною обвинувачення (ч. 3 ст. 307 КК).
При цьому, судом встановлено, що оперативно-розшукова справа не порушувалася, контрольна закупка наркотичних засобів у обвинуваченого не проводилася, інші особи, зокрема покупці, не встановлені, що вказує на неповноту та однобічність досудового розслідування, а тому, як наслідок, суду не надано інших додаткових, об`єктивних даних по факту збуту обвинуваченим психотропної речовини - амфетаміну.
Під час судового розгляду стороною обвинувачення не наведено обставин на підтвердження того, що в діях обвинуваченого ОСОБА_1 був корисливий мотив; не доведено умислу на збут, зокрема, що придбана кількість психотропної речовини об`єктивно перевищує потреби обвинуваченого у власному вживанні; не зазначено жодного свідка (покупця), який міг би підтвердити факт придбання в обвинуваченого психотропної речовини - амфетаміну; не надано оцінки показам інших свідків, зокрема, свідка ОСОБА_2 , не спростовано доводи сторони захисту та обвинуваченого щодо придбання і зберігання обвинуваченим наркотичного засобу з метою його особистого вживання, а також жодним чином не спростовано доводи сторони захисту, які обґрунтовано ставлять під сумнів версію сторони обвинувачення.
Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
У даному кримінальному провадженні судом досліджено докази, які доводять лише факт незаконного придбання та зберігання обвинуваченим ОСОБА_1 психотропної речовини - амфетаміну в особливо великому розмірі, однак її кількість та спосіб фасування не свідчать, що в діях обвинуваченого є умисел на збут цієї речовини.
Зібрані та дослідженні судом докази є підставою для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_1 із ч. 3 ст. 307 КК України (незаконне придбання, зберігання психотропної речовини в особливо великих розмірах, з метою збуту) на ч. 3 ст. 309 КК України (незаконне придбання, зберігання психотропної речовини в особливо великих розмірах, без мети збуту) та призначення покарання в межах санкції вказаної статті.
Суддя ОСОБА_3