В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2024 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка кримінальне провадження № 0000253, яке внесене 10.04.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Казначеєвка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 систематично в період часу із 07 жовтня 2023 року по 08 квітня 2024 року, перебуваючи за місцем мешкання, в порушення вимог статті 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із якою протягом тривалого часу мешкає разом за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом словесних образ або погроз, залякування, що призвело до тривалих, інтенсивних й негативних за своїми проявами психологічних (моральних) страждань, які зумовили порушення звичного стереотипу її життєдіяльності, завдали утиску фундаментальним особистим цінностям та потребам і особистому благополуччі, в продуктивній життєдіяльності.

За вчинення насильства в сім`ї протягом вказаного періоду часу на громадянина ОСОБА_4 неодноразово було складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 статті 173-2 КУпАП та за вказані адміністративні правопорушення постановами Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 02.11.2023, 05.12.2023 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за наступними фактами вчинення домашнього насильства:

07.10.2023 року о 15:50 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив конфлікт з співмешканкою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

13.10.2023 року о 22:10 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно співмешканки ОСОБА_5 насильство в сім`ї, а саме: висловлювався нецензурною лайкою та ударив двічі по обличчю, чим вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

21.10.2023 року о 17:15 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив конфлікт з співмешканкою ОСОБА_5 , а саме: висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та не впустив до будинку, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжуючи свою протиправну поведінку, знову вчинив домашнє насильство, тобто систематичне психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Так, 08.04.2024 року приблизно о 16:30 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем постійного спільного мешкання зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм моралі, на ґрунті неприязних відносин, знову вчинив по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_5 , домашнє насильство, тобто систематичне психологічне насильство, що виразилися в словесних образах нецензурною лексикою, тим самим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, що погіршило якість її життя, що виявилося у формі втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, негативних переживань, втрати самооцінки та позитивних емоцій.

Внаслідок вказаного умисного систематичного домашнього насильства, вчиненого ОСОБА_4 в період з 07 жовтня 2023 року по 08 квітня 2024 року по відношенню до потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: систематичного психологічного насильства, у останньої відбулися зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості, погіршився стан життя, ситуація, яка склалася для неї є психотравмувальною та потерпілій завдано психологічних страждань.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України - домашньому насильстві, тобто умисного систематичного психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 надала суду угоду про примирення, укладену 15.07.2024 року між нею та обвинуваченим ОСОБА_4 та просила затвердити суд зазначену угоду.

Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно даної угоди потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України. ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість за ст. 126-1 КК України в обсязі обвинувачення. Потерпіла претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має. Сторони дійшли згоди щодо істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а також покарання за ст. 126-1 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду про примирення з потерпілою і просив суд її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє характер обвинувачення, вид покарання, обмеження щодо права оскарження вироку та не бажає проведення судового розгляду по даному кримінальному провадженні. Він повністю визнає свою провину в обсязі пред`явленого обвинувачення, згодний з призначеним покаранням та просить суд затвердити угоду.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні просила затвердити угоду, яка була укладена між нею та обвинуваченим ОСОБА_4 . Крім того зазначила, що угода була укладена за її ініціативою.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала щодо затвердження судом даної угоди, вважає, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 статті 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення за ст. 126-1 КК України відноситься до нетяжкого злочину, що у силу вимог ч. 3 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні, а також суд установив, що угода у цьому кримінальному провадженні укладена за ініціативою потерпілої у відповідності до вимог ст. 469 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, угода про примирення укладена за ініціативою потерпілої.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та потерпіла, визначена в межах санкції ст. 126-1 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства, угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працює, задовільно характеризується за місцем проживання, не перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря - нарколога.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими і інші обставини, які не зазначені в частині першій ст. 66 КК України.

Як пом`якшуючі покарання обставини суд взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальності, дав своїм діям належну оцінку і дійсно готовий понести передбачену законом відповідальність, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Узгоджені вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України - вчинення домашнього насильства, тобто умисного систематичного психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази: відсутні.

Під час досудового розслідування по кримінальному провадженню ухвалою слідчого судді від 03.05.2024 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 01.07.2024 року. Під час розгляду кримінального провадження в суді прокурор не заявляв клопотання про продовження чи обрання запобіжного заходу. Зважаючи на те, що обвинувачений засуджується до покарання із застосуванням ст. 75 КК України, ОСОБА_4 не засуджується до реального відбуття покарання, прокурором не заявлялося клопотання про обрання запобіжного заходу, тому суд вважає недоцільним обирати йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475, 477 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 15 липня 2024 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити йому, узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом зазначеного строку - 1 (одного) року він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженогоОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази: відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий та прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1