Справа № 727/5299/24
Провадження № 1-кп/727/326/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000493 від 11.05.2024, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернівці, громадянки України, українки, не одруженої, освіта середня, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої:

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

УСТАНОВИВ:

10 травня 2024 року близько о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись в салоні власного автомобіля марки «Мерседге-Бенц В-180», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , почула звук удару в правий пасажирський бік автомобіля.

Після того, як вона вийшла з салону автомобіля, помітила малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зробила йому зауваження. В подальшому, в ході конфлікту та раптово виниклого умислу на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій та відповідні наслідки, та, бажаючи їх настання, умисно завдала одного удару долонею правої руки в область обличчя лівої щоки малолітньому ОСОБА_4 , в результаті чого спричинила останньому фізичну біль без спричинення тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком експерта №347 екс від 13.05.2024, при проведенні судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_4 будь-яких видимих тілесних ушкоджень не виявлено.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за частиною 1 статті 126 Кримінального кодексу України, як умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Аналізуючи вище викладене, суд уважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 126 КК України, тобто, умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000493 від 11.05.2024 відносно ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора ОСОБА_5 про розгляд у спрощеному порядку відповідно до положень ст. 302 КПК України, оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, не оспорювала встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з судовим розглядом обвинувального акта за її відсутності та відсутності її захисника ОСОБА_6 , відповідно до ст. 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Обвинувачена ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_6 надала письмову заяву, у якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлено в повному обсязі та не оспорює їх. Окрім цього, у вказаній заяві зазначила, що її згода на судовий розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без її участі та участі її захисника є добровільною, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, приймаючи до уваги заяву останньої, заяву потерпілого, законного представника потерпілого та захисника потерпілого, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд доходить висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З урахуванням наведеного, дослідивши матеріали обвинувального акту та кримінального провадження № 0000493 від 11.05.2024, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом та правильно кваліфіковано дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Відповідно до ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які б обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального проступку відносно малолітньої особи.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона раніше не судима, має постійне місце проживання та за місцем проживання має позитивну характеристику, не працюючої, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-нарколога не перебуває.

За таких обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд уважає, що обвинуваченій слід призначити покарання в виді штрафу у межах, встановленої санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою вона обвинувачується, і яка передбачає відповідальність за вчинений проступок.

Таку міру суд уважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_3 за вчинене протиправне діяння, а також для її виправлення.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі слід вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. 368, 370, 371, 373-376, 381-382, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень у дохід держави.

Речові докази по справі:

- один відеозапис та файл фотографії, що знаходиться на оптичному носії електронної інформації DVD+R, об`ємом 4,7 GB (ком пакт-диск) із маркуванням «ALERUS», що знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000493 від 11.05.2024 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1