Справа № 389/1948/13-к
У Х В А Л А

про звільнення від кримінальної відповідальності

16 квітня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої (у режимі відеоконференції з Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області) ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання захисника ОСОБА_4 , про звільнення від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження № 0000002, яке внесене до ЄРДР 20 листопада 2012 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, РНКОПП: НОМЕР_1 , вдови, з вищою освітою, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 190 КК України,

У С Т А Н О В И В :

своє клопотання захисник ОСОБА_4 мотивував тим, що обвинувачення, яке пред`явлене обвинуваченій ОСОБА_5 стосується подій, які мали місце більш ніж 15 (п`ятнадцять) років тому, за цей час остання нових злочинів не вчиняла, у розшуку не перебувала.

У зв`язку з цим, вважав, що наявні підстави передбачені п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України, для звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у звязку із закінченням строків давності.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала клопотання свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_6 проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 не заперечувала, оскільки дійсно сплили строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Судом установлено, що згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачувалася у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому у великих розмірах, за таких фактичних обставин.

ОСОБА_5 будучи зареєстрована як фізична особа - суб`єкт підприємницької діяльності (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), займалась посередницькою діяльністю при купівлі-продажу сільськогосподарської продукції на території України.

В кінці лютого 2005 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, голова селянського фермерського господарства «Обрій» ОСОБА_8 вирішив продати наявне в господарстві зерно кукурудзи та, підшукуючи клієнтів, отримав контактні дані ОСОБА_5 , як ймовірного покупця. В подальшому ОСОБА_8 домовився з ОСОБА_5 про укладення договору купівлі-продажу зерна кукурудзи в кількості 294,725 тон за ціною 400 гривень за одну тонну на загальну суму 117892,36 гривень. Під час їхніх перемовин ОСОБА_5 , використовуючи довірчі стосунки, які склалися між нею та головою СФГ «Обрій» ОСОБА_8 , викликала в останнього впевненість у вигідності укладеного договору.

До того ж, ОСОБА_5 при укладенні вказаного договору розуміла, що коштів, які необхідно буде сплатити за його умовами вона не має і розрахуватись з СФГ «Обрій» в повному обсязі вона не зможе. У зв`язку з цим в неї виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння частиною зерна кукурудзи СФГ «Обрій», шляхом часткової оплати її вартості, а в подальшому припинення виконання умов укладеного договору. Таким чином цивільно-правовий договір з СФГ «Обрій» ОСОБА_5 вирішила використати як спосіб обману керівництва СФГ «Обрій» та незаконного заволодіння майном підприємства.

З цією метою 02 березня 2005 року, зловживаючи довірою голови селянського фермерського господарства «Обрій» ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , завідомо не маючи на меті виконати угоду у повному обсязі, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, уклала з останнім договір купівлі-продажу товарів, відповідно до якого купила зерно кукурудзи в СФГ «Обрій» в кількості 294,725 тон за ціною 400 гривень за одну тону на загальну суму 117800 36 гривень і згідно з договором повинна була провести розрахунок за зерно кукурудзи до 02 квітня 2005 року. Після підписання договору ОСОБА_5 вивезла належне СФГ «Обрій» зерно кукурудзи з території Миронівського та Таганчанського (Богуславський район) ХПП до 10 березня 2005 року та здійснила часткову оплату за зерно кукурудзи в сумі 70000 грн., а саме: 24 березня 2005 року -

30000 грн., 05 квітня 2005 року - 10000 грн., 07 квітня 2005 року - 10000 грн., 08 квітня 2005 року 20000 грн., і після цього оплату за зерно припинила.

Далі ОСОБА_5 припинила стосунки та контакти з головою СФГ «Обрій» ОСОБА_8 , всіляко ухилялася від зустрічей з продавцем та ігнорувала його телефонні дзвінки, чим унеможливила повернення коштів шляхом цивільно-правового врегулювання відносин, вказавши в договорі невірну юридичну адресу суб`єкта підприємницької діяльності, а зерном кукурудзи в кількості 119,725 тон ОСОБА_5 розпорядилась у власних невстановлених слідством цілях.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдала селянському фермерському господарству «Обрій» майнової шкоди на загальну суму 47 892,36 грн, що підтверджується актом ревізії КРВ в Миронівському районі окремих питань фінансово-господарської діяльності селянського фермерського господарства «Обрій» за період з 02 березня 2005 року по 30 червня 2010 року № 24-31/36 від 09 липня 2010 року.

До того ж, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачувалася у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно та в особливо великих розмірах, за таких фактичних обставин.

ОСОБА_5 будучи зареєстрована як фізична особа - суб`єкт підприємницької діяльності (ЕДРПОУ НОМЕР_2 ), займалась посередницькою діяльністю при купівлі-продажу сільськогосподарської продукції на території України.

В кінці травня 2008 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, директор приватного сільськогосподарського підприємства агрофірма «Соснівська» ОСОБА_9 вирішив продати наявне в господарстві зерно ячменю та, підшукуючи клієнтів, отримав контактні дані ОСОБА_5 , як ймовірного покупця. В подальшому ОСОБА_9 домовився з ОСОБА_5 про укладення договору купівлі-продажу зерна ячменю в кількості 1 000 тон за ціною 1 300 гривень за одну тонну на загальну суму 1 300 000 гривень. Під час їхніх перемовин ОСОБА_5 , використовуючи довірчі стосунки, які склалися між нею та директором ПСП АФ «Соснівська» ОСОБА_9 , викликала в останнього впевненість у вигідності укладеного договору.

До того ж, ОСОБА_5 при укладенні вказаного договору розуміла, що коштів, які необхідно буде сплатити за його умовами вона не має і розрахуватись з ПСП АФ «Соснівська» в повному обсязі вона не зможе. У зв`язку з чим в неї повторно виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння частиною зерна ячменю ПСП АФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », шляхом часткової оплати його вартості, а в подальшому припинення виконання умов укладеного договору. Таким чином цивільно-правовий договір з ПСП АФ «Соснівська» ОСОБА_5 вирішила використати як спосіб обману керівництва СФГ «Обрій» та незаконного заволодіння майном підприємства.

З цією метою 02 червня 2008 року, зловживаючи довірою директора приватного сільськогосподарського підприємства агрофірма «Соснівська» ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , завідомо не маючи на меті виконати угоду у повному обсязі, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, уклала з останнім договір купівлі-продажу товарів, відповідно до якого купила зерно ячменю в ПСП АФ «Соснівська» в кількості 1 000 тон за ціною 1 300 гривень за одну тону на загальну суму 1 300 000 гривень, і згідно з договором повинна була провести розрахунок за зерно ячменю до 22 червня 2008 року. Після підписання договору ОСОБА_5 вивезла найманим автотранспортом належне ПСП АФ «Соснівська» 1 116,4 тон зерно ячменю на суму 1451320 гривень.

До того ж, ОСОБА_5 з метою приховування свого реального злочинного наміру, направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, перерахувала ПСП АФ «Соснівська» лише частину коштів від загальної вартості отриманого зерна ячменю в сумі 670000 гривень.

Далі, ОСОБА_5 припинила стосунки та контакти з директором ПСП АФ «Соснівська» ОСОБА_9 , всіляко ухилялася від зустрічей з продавцем та ігнорувала його телефонні дзвінки, ухилялася від розгляду листів та претензій потерпілого щодо виконання умов договору, чим унеможливила повернення коштів шляхом цивільно-правового врегулювання відносин, вказавши в договорі невірну юридичну адресу суб`єкта підприємницької діяльності, а зерном ячменю в кількості 119,725 тон ОСОБА_5 розпорядилась у власних цілях. Зокрема, 06 червня 2008 року ОСОБА_5 уклала договір поставки з ТОВ «Кернел-Трейд» та на виконання умов договору поставила 09.06.2008 та 12 червня 2008 року зерно ячменю отримане від ПСП АФ «Соснівська» до ТОВ «Кернел-Трейд» в загальній кількості 786,890 тон, отримавши грошові кошти в сумі 845906,75 гривень.

Одночасно ОСОБА_5 , з метою отримання прибутку від придбаного зерна ячменю в ПСП АФ «Соснівська» поставила 03 червня 2008 року, 04 червня 2008 року, 05 червня 2008 року, 13 червня 2008 року, та 10 липня 2008 року зерно ячменю до АТ «Київ-Атлантік Україна» в загальній кількості 661,1 тони на загальну суму 728079 грн.

Таким чином, за період з 09 червня 2008 року по 10 липня 2008 року ОСОБА_5 отримала від реалізації зерна ячменю грошові кошти в сумі 1573985,75 грн. та мала реальну можливість розрахуватися з ПСП АФ «Соснівська» за відпущене їй зерно ячменю в кількості 1116,4 тони на суму 1451320 грн.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдала приватному сільськогосподарському підприємству агрофірма «Соснівська» майнової шкоди на загальну суму 718320 гривень.

До того ж, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачувалася у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно та в особливо великих розмірах, за таких фактичних обставин.

Окрім того, ОСОБА_5 будучи зареєстрована як фізична особа - суб`єкт підприємницької діяльності (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), займалась посередницькою діяльністю при купівлі-продажу сільськогосподарської продукції на території України.

В кінці листопада 2008 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, директор сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Співдружність ОСОБА_10 вирішив придбати зерно кукурудзи та, підшукуючи можливих продавців, отримав контактні дані ОСОБА_5 , як ймовірного продавця. У подальшому ОСОБА_10 при зустрічі з ОСОБА_5 01 грудня 2008 року уклав договір № 2008-12-01 купівлі-продажу зерна кукурудзи в кількості 2000 тон за ціною 450 гривень за одну тону на загальну суму 900000 гривень та 02 грудня 2008 року договір № 2008-12-02 купівлі-продажу зерна кукурудзи в кількості 1000 тон за ціною 435 гривень за одну тону на загальну суму 435000 гривень.

До того ж, у ОСОБА_5 повторно виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння коштами СТОВ «Співдружність», шляхом часткової поставки зерна кукурудзи, а в подальшому припинення виконання умов укладеного договору. Таким чином цивільно-правовий договір з СТОВ «Співдружність» ОСОБА_5 вирішила використати як спосіб обману керівництва СТОВ «Співдружність» та незаконного заволодіння майном підприємства.

Маючи умисел на заволодіння грошовими коштами сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Співдружність», діючи за раніше напрацьованою схемою, направленою на заволодіння коштами шляхом зловживання довіри, ОСОБА_5 виконала укладені з СТОВ «Співдружність» договори № 2008-12-01 від 01 грудня 2008 року на поставку 2000 тон зерна кукурудзи по ціні 450 грн. за 1 тону на загальну суму 900000 грн., та кукурудзи по ціні 435 грн. за 1 тону на загальну суму 435000,0 грн., здійснивши поставки зерна кукурудзи в кількості 2379,416 тон на суму 1232737 грн., причому розрахунок за зерно кукурудзи здійснювався по мірі надходження зерна до СТОВ «Співдружність, чим ввела в оману директора СТОВ «Співдружність» ОСОБА_10 , викликавши у нього довіру, довівши, що вона є надійним діловим партнером, який чітко виконує умови договору.

У подальшому ОСОБА_5 , використовуючи особливі довірчі стосунки, які склалися між нею та ОСОБА_10 , викликавши в останнього впевненість у вигідності укладення нових договорів про поставку зерна та зловживаючи його довірою, завідомо не маючи на меті виконувати умови договорів у повному обсязі, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, протягом січня-лютого 2009 року знову уклала з директором СТОВ «Співдружність» ОСОБА_10 ряд договорів купівлі-продажу, а саме договір № 2009-22-01 від 22 січня 2009 року на поставку 2000 тон зерна кукурудзи по ціні 560 грн. за одну тону, договір № 2009-16-02 від 16 лютого 2009 року на поставку 1000 тон зерна кукурудзи по ціні 700 грн. за одну тону; договір № 2009-24-02 від 24 лютого 2009 на поставку 1000 тон зерна кукурудзи по ціні 650 грн. за одну тонну, тобто за цінами нижчими середньозважених біржових, які склалися на біржовому ринку України в даний період, ввівши таким чином в оману останнього у вигідності укладення договорів за нижчими цінами в порівняні з ринковими та поставила умову проведення повної передплати за зерно по вказаним договорам.

Виконуючи умови договорів, СТОВ «Співдружність» здійснило передплату по договорам, зокрема на виконання умов договорів № 2009-22-01 від 22 січня 2009 року перерахована сума 1 210 000 гривень; № 2009-16-02 від 16 лютого 2009 року перерахована сума 700 000 гривень; № 2009-24-02 від 24 лютого 2009 року перерахована сума 650 000 гривень на банківські рахунки СПД ОСОБА_5 в АБ «Діамант» та ПАТ КБ «Правекс-Банк». Всього СТОВ «Співдружність» здійснило перерахунок коштів на загальну суму 2 560 000 гривень.

Згідно вказаних договорів купівлі-продажу ОСОБА_5 зобов`язувалась поставити 4000 тон зерна кукурудзи, з яких 3000 тон в строк до 30 лютого 2009 року включно, а іншу 1000 тон в строк включно до 31 березня 2009 року.

З метою реалізації свого задуму, спрямованого на заволодіння грошовими коштами СТОВ «Співдружність», ОСОБА_5 , ввівши в оману ОСОБА_10 щодо поставки зерна відповідно вищевказаних договорів, отримавши оплату в повному обсязі, поставила товариству незначну частину зерна, а саме за договором № 2009-22-01 від 22 січня 2009 року 1158,976 тон зерна кукурудзи на суму 649 026,56 гривень, а інші отримані з СТОВ «Співдружність» на власні рахунки в банківських установах АБ «Діамант» та ПАТ КБ «Правекс-Банк» грошові кошти зняла готівкою, які в подальшому використала у власних цілях.

В подальшому ОСОБА_5 припинила стосунки та контакти з посадовими особами СТОВ «Співдружність», ухилялася від зустрічей з покупцем, ігнорувала телефонні дзвінки ОСОБА_10 , вказала невірну юридичну адресу суб`єкта підприємницької діяльності в укладених договорах, чим унеможливила повернення коштів шляхом цивільно-правового врегулювання відносин, грошовими коштами в сумі 1 808 710,44 гривень ОСОБА_5 розпорядилась у власних цілях

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдала сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Співдружність» майнової шкоди на загальну суму 1 808 710,44 гривень, що підтверджується актом ревізії КРВ в Рокитнянському районі окремих питань фінансово-господарської діяльності СТОВ «Співдружність» за період з 01 грудня 2008 року по 01 квітня 2010 року № 34-31/38 від 08 червня 2010 року.

Суд зазначає, що згідно з ч. 5 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України є тяжким злочином, тоді як, відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України є особливо тяжким злочином.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Згідно з ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Отже, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років, а особливо тяжкого злочину - п`ятнадцять і ця особа не вчинила інший злочин та не ухилялася від досудового розслідування або суду.

Судом обставин, які передбачені в ч. 2, 3 ст. 49 КК України не установлено.

Судом установлено, що з дня вчинення інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, пройшло більше п`ятнадцяти років.

Отже, суд вважає, що наявні підстави для звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі п. 4, 5 ч. 1 ст. 49 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Отже, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження № 0000002, яке внесене до ЄРДР 20 листопада 2012 року, стосовно ОСОБА_5 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 190 КК України, суд закриває.

Судом встановлено, що у кримінальному провадженні заявлений цивільний позов СФГ «Обрій» до ОСОБА_5 , про стягнення матеріальної шкоди.

Також, заявлений цивільний позов ПСП АФ «Соснівська» до ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальних збитків від злочину.

Крім цього, заявлений цивільний позов СТОВ «Співдружність» до ОСОБА_5 , про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Згідно із практикою Верховного Суду, закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Водночас у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Наведене обґрунтовано випливає з положень ч. 1 ст. 129 КПК України, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (постанова від 10 серпня 2021 року, справа ЄУН № 161/694/20).

Отже, заявлені у кримінальному провадженні цивільні позови необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання захисника ОСОБА_4 , про звільнення від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження, - задовольнити.

На підставі п. 4, 5 ч. 1 ст. 49 КК України, звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за злочини, передбачені ч. 3, 4 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження № 0000002, яке внесене до ЄРДР 20 листопада 2012 року, стосовно ОСОБА_5 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 190 КК України, - закрити у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов СФГ «Обрій» до ОСОБА_5 , про стягнення матеріальної шкоди, - залишити без розгляду.

Цивільний позов ПСП АФ «Соснівська» до ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальних збитків від злочину, - залишити без розгляду.

Цивільний позов СТОВ «Співдружність» до ОСОБА_5 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, у порядку встановленому законом, протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 532 КПК України.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_11