ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/187/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження №11-кп/817/187/24 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2024 року обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2024 року застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною ОСОБА_7 залишати житло цілодобово, окрім випадків повітряної тривоги у вказаному населеному пункті, для прямування в укриття та перебування у ньому з покладенням відповідних обовязків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням відповідних обов`язків.

Посилається на те, що висновок слідчого судді про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не відповідає фактичним обставинам справи даного кримінального провадження та не підтверджується доданими до клопотання документами оскільки вважає що слідчий повинен був надати докази, які б свідчили про те, що у потерпілого працівника поліції були виявлені будь-які тілесні ушкодження.

Вказує що поведінка його підзахисного не свідчить про опір працівникові правоохоронного органу, оскільки протоколом огляду предмета (відеозапису) від 26.05.2024 року підтверджується те, що ОСОБА_7 намагався вичерпати конфлікт та покинути місце події, а вимога від працівників поліції не залишати місце події у зв`язку із потребою у складанні тих чи інших процесуальних документів не звучала. Також зазначає що ОСОБА_7 не повідомлялось про його затримання.

Вважає що поза увагою слідчого судді залишилось те, що слідчий та прокурор не посилались на будь-які матеріали справи, які б підтверджували існування ризиків, визначених ст.177 КПК України.

Наголошує на тому, що слідчим та прокурором не доведено неможливості застосування до підозрюваного одного з більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, особистого зобов`язання, який, на думку сторони захисту, в повній мірі міг би запобігти проявам встановлених слідчим суддею ризиків.

Просить врахувати те, що інкриміновані його підзахисному кримінальні правопорушення є нетяжкими, а застосований запобіжний захід перешкоджає підозрюваному працювати та заробляти кошти на життя.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

В провадженні СВ ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000171 25.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України за фактами ОСОБА_7 вбивством та умисного нанесення удару працівнику поліції ОСОБА_9 , а також опору,у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_7 ..

Встановлюючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів слідчий суддя взяв до уваги: протокол допиту потерпілого Касімова від 26.05.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 25.05.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 25.05.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 26.05.2024; протоколом огляду відеозапису від 26.05.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 26.05.2024; протокол затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України від 25.05.2024.

Колегія суддів вважає що на цьому етапі розслідування вказаних даних достатньо для того щоб переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Тому колегія суддів вважає доводи захисника щодо недоведення прокурором обгрунтованості підозри його підзахисного у скоєнні інкримінованих йому правопорушень такими що не заслуговують на увагу.

Також слідчий суддя врахував особу ОСОБА_7 , який є раніше не судимим та те, що він підозрюється у даному кримінальному провадженні у вчиненні кримінальних правопорушень, серед яких передбачене ч. 2 ст. 342 КК України є кримінальним проступком, а передбачене ч. 2 ст. 345 КК України нетяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, з огляду на що прийшов до правомірного висновку, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання вищенаведеним ризикам та забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Посилання апелянта щодо можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання колегія суддів вважає необгрунтованими оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання в повній мірі враховано обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України, узабезпечити настання яких зможе запобіжний захід у виді домашнього раешту, а також наявність обставин, визначених ст.178 КПК України. Окрім того, колегія суддів враховує те, що для застосування запобіжного заходу у виді особистого зобовязання, про який просить захисник, також необхідна наявність обгрунтованої підозри, доведенням існування якої прокурором він заперечує.

Отже, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, та відповідно скасування оскаржуваної ухвали щодо підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

Постановила:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2024 року про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді