У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

«12» квітня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_1 , вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 квітня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову дізнавача СД ВП №7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим.

До Миколаївського апеляційного суду 11 квітня 2024 року надійшла апеляційна скарга заявника ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 квітня 2024 року.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам закону, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_2 необхідно відмовити, з огляду на таке.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

У частинах 1 та 2 ст. 309 КПК наведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Крім того, ч. 3 ст. 307 КПК передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

Заявник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову дізнавача СД ВП №7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим, тобто на судове рішення слідчого судді, апеляційне оскарження якого не передбачено ч. 3 ст. 307 та ст. 309 КПК України.

Водночас, ч. 3 ст. 309 КПК України встановлено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, згідно з правилами статей 314-315 цього Кодексу.

Таким чином, кримінальним процесуальним законом України не встановлені заборона або обмеження в реалізації права на оскарження до суду певних судових рішень під час досудового розслідування, а визначена особлива процедура оскарження апеляційного оскарження ухвал слідчого судді, яка в даному випадку не була дотримана апелянтом, що не позбавляє його права звернення в подальшому до суду за захистом своїх прав у відповідній стадії кримінального провадження.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ч. 1 ст. 5 КПК України, яка визначає, що апеляційний суд зобов`язаний прийняти рішення згідно з положеннями КПК України, чинними на момент прийняття такого рішення та, виходячи зі змісту ст. 307 та 309 КПК України, яка містить вичерпний перелік судових рішень, які відповідно до діючого КПК України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, виконуючи вимоги ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя - доповідач дійшов висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді не може бути предметом перегляду апеляційного суду, а тому у відкритті провадження за апеляційною скаргою слід відмовити, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала.

За наведеного, слід відмовити заявнику ОСОБА_2 у відкритті апеляційного провадження, відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України.

Керуючись ст. 399 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 квітня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову дізнавача СД ВП №7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про відмову у визнанні потерпілим.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та всіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя ОСОБА_1