ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1529/24 Провадження№ 1-кс/636/339/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуїв клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Прокурор Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області з клопотанням про арешт майна шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на вилучені 21.03.2024 в ході проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , речові докази у кримінальному провадженні № 0001260, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 грудня 2023 року, а саме: 1) zip-пакети з цигарками у кількості п`яти пачок по двадцять штук у кожній пачці, які поміщено до поліетиленового пакету чорного кольору зв`язаною биркою Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області; 2) ручна (механічна) машинка «Powermatic mini» чорного кольору, яка поміщена до поліетиленового пакету чорного кольору зв`язаною биркою Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області; 3) тютюн в розсипчастому виді, який знаходиться в картонній коробці, яку в подальшому було опечатано биркою Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор посилається на те, що що громадянин ОСОБА_4 за адресою місця мешкання виготовляє підакцизний товар та реалізує його на території м. Чугуїв та Чугуївського району Харківської області, в подальшому під час відпрацювання матеріалу були встановлені інші адреси виготовлення та реалізації підакцизних товарів без відповідної на то ліцензії.

Так, в ході проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено:

1. zip-пакети з цигарками у кількості п`яти пачок по двадцять штук у кожній пачці, які поміщено до поліетиленового пакету чорного кольору зв`язаною биркою Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області;

2. ручна (механічна) машинка «Powermatic mini» чорного кольору, яка поміщена до поліетиленового пакету чорного кольору зв`язаною биркою Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області;

3. тютюн в розсипчастому виді, який знаходиться в картонній коробці, яку в подальшому було опечатано биркою Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

Виявлені та вилучені вищевказані речові докази належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , к.т. НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 170 КПК України є достатні підстави вважати, що майно, вилучене під час обшуку, має відношення до вчинення кримінального правопорушення. Окрім цього на вказаних предметах могли зберегтись сліди вчинення кримінального правопорушення та без застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, майно та предмети можуть бути приховані, пошкоджені, зіпсовані, знищені або перетворені, а також знищено інформацію, що збереглась на вилучених предметах, зокрема особою, що можливо причетна до вчинення даного кримінального правопорушення.

Також слід зазначити, що необхідність застосування арешту полягає у можливості застосування майна, як доказу у кримінальному провадженні, зокрема для подальшого детального дослідження та призначення відповідних експертиз.

З метою отримання інформації, що цікавить досудове розслідування, зібрання доказів, для встановлення винних осіб до вчинення злочину за вказаних обставин, а також уточнення відомостей скоєння вищевказаного злочину виникла необхідність у здійсненні детального дослідження вилученого майна.

Так, в ході досудового розслідування отримано докази, які можуть вказувати на те, що предмети, які вилучені у ході складання протоколу обшуку за адресою: АДРЕСА_1 мають значення та несуть на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204 КК України.

Зважаючи на викладене вище, у органу досудового розслідування наявні достатні підстав вважати про існування ризиків та реальних загроз зміни або знищення тимчасово вилученого майна, а також знищення інформації, тому з метою подальшого детального дослідження та призначення відповідних експертиз 21 березня 2024 року, на підставі ч. 2 ст. 100, ч. 1 ст. 98,ч. 3 ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вищеописаного майна речовими доказами, після чого їх було поміщено до камери схову Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

Вказані факти підтверджуються матеріалами, які долучені до клопотання про арешт майна.

У відповідності до ст. 171 КПК України - клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також одержані внаслідок кримінального правопорушення.

Тимчасове вилучення майна може бути здійсненне під час обшуку та огляду, що передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Частиною першою ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення збереження вилучених речових доказів, здійснення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, а також встановлення істини у даному кримінальному провадженні

Прокурор в поданій до суду письмовій заяві підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених вище, а також просив розглянути клопотання за його відсутності.

Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вказаного клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України передбачений виключно судовий порядок позбавлення права власності.

Як вбачається з ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом кримінального правопорушення, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Прокурором доведено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України, а також, що тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події майно, визнано речовим доказом відповідно до ст. 98 КПК України та обґрунтована необхідність заборони у користуванні та розпорядженні зазначеним майном, оскільки існує ризик того, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, втрачене, використане, перетворене, відчужене, передане, пересунуте, що призведе до втрати слідів, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні. Таким чином, враховуючи вище викладені ризики відносно вилученого майна як доказу у цьому кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що його втрата або зникнення, значно ускладнить або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню. При цьому враховується розумність та співрозмірність обмеження права володіння завданням цього кримінального провадження. Також слідчий суддя вважає, що арешт тимчасово вилученого майна не призведе до негативних наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, в зв`язку з неприбуттям в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду цього клопотання слідчим суддею не здійснювалося.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 21.03.2024 в ході проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , речові докази у кримінальному провадженні № 0001260, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 грудня 2023 року, а саме: 1) zip-пакети з цигарками у кількості п`яти пачок по двадцять штук у кожній пачці, які поміщено до поліетиленового пакету чорного кольору зв`язаною биркою Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області; 2) ручна (механічна) машинка «Powermatic mini» чорного кольору, яка поміщена до поліетиленового пакету чорного кольору зв`язаною биркою Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області; 3) тютюн в розсипчастому виді, який знаходиться в картонній коробці, яку в подальшому було опечатано биркою Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

Визнати місцем зберігання камеру схову Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, що розташована за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Гвардійська, буд. 31.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1