Провадження № 274/2489/24
В И Р О К Провадження № 1-кп/0274/593/24
І м е н е м У к р а ї н и
05.06.2024 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
суддів . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретарів судового засідання . . . . . . . ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/2489/24 про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красногорівка Маріїнського району Донецької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, працював неофіційно, без визначеного місця проживання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого як внутрішньо-переміщена особа у АДРЕСА_2 , раніше судимого: 11.10.12 Дзержинським міським судом Донецької області за ст.ст. 187, ч. 3, 187 ч. 2, 15 ч. 1, 289 ч. 3, 15 ч. 3, 185 ч. 3, 70 ч. 1 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності, звільненого 02.04.21 після відбуття покарання,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ткаченка Красноокнянського району Одеської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, працював неофіційно, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_8
захисників . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_9 , ОСОБА_10
обвинувачених. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
31 грудня 2023 року близько 10 години ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 знаходилися в напівзруйнованій будівлі цеху колишнього цукро-рафінадного заводу що у АДРЕСА_4 . В цей час між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з одного боку та ОСОБА_11 з іншого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_11 . Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_11 , схопив обома руками за одяг в ділянці грудей останньої, підставив підніжку та повалив його спиною на бетонне покриття. Продовжуючи свої злочинні дії, діючи узгоджено за попередньою змовою групою осіб, у цей час та місці, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_11 , який продовжував лежати на спині, ОСОБА_6 взяв руками за руки потерпілого, потягнув їх до себе та почав утримувати в такому положенні, а ногою у взутті наступив на шию ОСОБА_11 , у такий спосіб почав його душити. У цей час ОСОБА_7 утримував ОСОБА_11 за ноги, долаючи опір потерпілого та допомагаючи ОСОБА_6 реалізувати їхній спільний злочинний умисел. Від вказаних дій ОСОБА_11 втратив свідомість. Після цього ОСОБА_6 дістав шнурок з капюшона спортивної кофти потерпілого, накинув його на шию потерпілого ззаду до переду та почав душити, що призвело до розвитку механічної асфіксії та зупинки дихання і серцевої діяльності.
У результаті своїх спільних злочинних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заподіяли потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: блідо- червоно-синюшнього крововиливу на верхній губі в центрі та крововиливу на слизовій верхньої губи з боку внутрішньої порожнини рота, саден по ходу нижнього краю нижньої щелепи, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень; одиночної, рівномірно вираженої, розташованої в середній частині шиї, шириною 1 см странгуляційної борозни, яка належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, та знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю.
Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 визнаються винуватими, передбачена п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину на початку судового розгляду не визнав. По суті обвинувачення обвинувачений показав, що обвинувачений ОСОБА_12 з рік жив у нього, підтримували дружні відносини. Потерпілого ОСОБА_13 узнав за добу до подій 29 грудня 2023 року, того привів ОСОБА_14 , вони разом працювали на вугіллі, господар знущався над ОСОБА_15 і ОСОБА_16 його пожалів, казав, що нормальний хлопець. Льоша вживав «солі», у нього була при собі ця психотропна речовина. 30 грудня вони втрьох приїхали у Бердичів. Хотіли влаштуватися на м`ясокомбінат, але не вийшло. Блукали по місту, святкували Новий Рік, напилися. Вночі не спали, було холодно. Потім були у сарайчику. Саме там виник конфлікт між ОСОБА_14 і потерпілим, який у ОСОБА_16 попросив телефон і розбив. За це ОСОБА_14 розбив ОСОБА_17 . Телефон у ОСОБА_16 був один, саме цей. У нього ж конфліктів з потерпілим не було. Десь у передобідній час пішли у закинуту будівлю, яку було видно здалеку, там могли викрасти якийсь метал, хоча у нього і були гроші ще з заробітків на будівництві. Зайшли у будівлю, поставили сумки. У першій кімнаті нічого цікавого не було і він пішов далі. Коли повернувся, побачив, що конфлікт між ОСОБА_16 і ОСОБА_18 продовжився, ОСОБА_14 схопив потерпілого за шию, звалив з ніг і придавив коліном (у ділянці правої ключиці). Пальцями правої руки ОСОБА_16 здушував горло ОСОБА_15 , той однією рукою відмахувався, але не довго. ОСОБА_14 придушив, ОСОБА_18 втратив свідомість, його почало дьоргати, як конвульсії, почав хрипіти. Він зрозумів, що втрапили у «ситуацію», але він з ОСОБА_16 проживав більше року, не заявляти ж на нього, такі ситуації бувають у житті. Тому він сказав ОСОБА_14 , що або добиває, або вони у халепі. ОСОБА_16 взяв шнурок з капюшона потерпілого і додушив ОСОБА_15 . Потерпілий лежав на спині, не перевертали. Він у цей час просто стояв поруч, нічого не робив. ОСОБА_14 попробував ОСОБА_18 , сказав, що той вже не живий. Їх було видно з дороги, тому він пішов подивитися, чи ніхто не помітив. Коли вернувся, у руках у ОСОБА_16 був ніж у крові, яким ОСОБА_14 перерізав горло потерпілому, бо той почав дьоргатися і ОСОБА_16 злякався. Ніж вони купували у «АТБ», бо придбали продукти харчування, які треба було порізати. Ніж був у внутрішній кишені пальто Ротаря, це мала показати експертиза. Він сказав ОСОБА_16 викинути ніж, але не там на місці. У подальшому, вже у Звягелі спитав ОСОБА_14 за ножа, той сказав, що ще не викинув і вже у Звягелі ОСОБА_16 викинув ніж. Тоді ж, коли виявив ОСОБА_15 з перерізаним горлом, сказав ОСОБА_14 , що тіло треба заховати, запропонував перенести у канаву. Несли вдвох, він, ніби за ноги. ОСОБА_19 у канаву, закидали будівельним сміттям, коли його збирав, дорвав свої дерматинові рукавиці, які викинув по дорозі. До потерпілого торкався тільки до ніг коли ніс, а потім простукував кишені. Порозкидали речі з сумочки ОСОБА_18 , оскільки вони їм потрібні не були. Пішли до залізничної дороги, викликали таксі. Працівникам поліції на досудовому слідстві нічого не розповідав, бо не довіряє їм. На його думку, обвинувачений ОСОБА_14 давав показання проти нього тому, що злякався, зокрема, погроз працівників поліції щодо розповіді матері, а адвокат його не захищала.
Після дослідження усіх доказів, у тому числі допиту обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинувачений вказав, що вину визнає повністю, його вина у вбивстві ОСОБА_11 була більшою ніж ОСОБА_7 , попередні показання надавав для того, щоб продемонструвати, як мало доказів зібрало та надало до суду досудове слідство. Кається у вчиненому, має бажання приєднатися до лав Збройних сил України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що він повністю підтримує свої показання під час слідчого експерименту на досудовому розслідуванні, щиро кається у вчиненому. У цю ситуацію потрапив, бо був з ОСОБА_20 , з потерпілим ОСОБА_21 у нього особисто конфліктів не було. Над потерпілим знущалися на роботі, примушували працювати за їжу і він вирішив допомогти потерпілому, допомогти влаштуватися на роботу на ферму у знайомих у Одеській області, У нього дійсно був телефон, але цей телефон у нього сильно впав у Денишах, а у НОМЕР_1 числа близько 10-11 ранку він розмовляв з мамою, поки ОСОБА_22 і ОСОБА_15 відійшли, і екран телефону погас. Конфліктів з ОСОБА_18 з приводу телефону не було. Поїхати у ОСОБА_23 їм йому і потерпілому, запропонував ОСОБА_24 , у якого у тій місцевості був якийсь знайомий. Жест ОСОБА_22 «рукою по горлу» сприйняв відразу як намір побити ОСОБА_15 , не думав, що це серйозно за вбивство, бо відмовився б. Підтверджує і наполягає, що події відбувалися так: ОСОБА_24 зробив підсічку ОСОБА_18 , той впав на спину; ОСОБА_22 схопив обома своїми руками обидві витягнуті руки потерпілого, трішки вище кистей, і у цей час ребром черевика наступив на шию ОСОБА_15 , душачи таким чином; ОСОБА_18 опирався, кричав, просив не вбивати, совався, намагався вирватися; тоді ОСОБА_24 сказав йому тримати за ноги потерпілого, бо сам не міг втримати; знаючи ОСОБА_22 , знаючи, що у того є ніж, виконав вказівку ОСОБА_25 ; ОСОБА_15 дригав ногами, він їх спіймав, звів навхрест і утримував; хвилини 3-4 і ОСОБА_18 втратив свідомість; у цей момент тілесних ушкоджень він не бачив; після цього ОСОБА_22 дістав чорний шнурок з капюшона куртки потерпілого, припідняв голову ОСОБА_15 , який продовжував лежати на спині, протягнув шнурок, звів навхрест і почав душити; у ОСОБА_18 пішла кров з рота, пішла слина, все перетворилося на піну; потерпілий ще хрипів; він з ОСОБА_25 перенесли ОСОБА_15 до ями; далі ОСОБА_22 дістав з внутрішньої кишені своєї синьої курточки ніж і перерізав ОСОБА_18 горло він стояв у цей момент за 1,5 метри ззаду, але бачив характерний рух руки Влада з боку у бік; з горла пішла кров - не бризнула, а потекла; ОСОБА_22 сказав йому піти викинути ніж; він пішов, а ОСОБА_24 у цей час розкидав речі потерпілого. ОСОБА_26 викинув по дорозі до залізничної дороги. У подальшому він три дні був у ІТТ, до нього тричі саджали агента і він хоча і не відразу, але запідозрив, що той від поліції, тому говорив «що попало», щоб виглядати «крутим» і той відстав.
Крім повного вини обвинуваченими, їхня винуватість повністю підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.
Так, свідок ОСОБА_27 показав, що він працює у таксі «6000». Перед Новим ОСОБА_28 , у період між 12 і 13 годинами через оператора отримав замовлення на АДРЕСА_5 . Приїхав стояли двоє раніше незнайомих йому чоловіків, у них була чорна сумка і чемодан на колесиках. Старший чоловік обвинувачений ОСОБА_22 , сів на переднє пасажирське сидіння, інший обвинувачений на заднє. ОСОБА_22 був у шкіряній куртці з хутряним коміром, ОСОБА_14 у темній куртці-пуховику. Замовлення було на ОСОБА_29 чи ОСОБА_30 . По дорозі у район «М`ясокомбінат» ОСОБА_22 запитав, скільки буде коштувати поїздка на Звягель. Він відповів, що 3000 грн. і ОСОБА_22 сказав, що це дорого. По дорозі ОСОБА_22 також сказав, що треба поїсти, заїхали на « ОСОБА_31 », ОСОБА_22 вийшов з машини, пішов купити поїсти, рішення приймав сам, у ОСОБА_14 не запитував, що купляти. Далі поїхали на ОСОБА_30 , ОСОБА_22 ще спитав, скільки коштуватиме до Житомира, він назвав суму 1100, ОСОБА_22 погодився, він назвав номер своєї банківської картки, ОСОБА_22 скинув кошти. Під`їхали до переїзду на ОСОБА_32 , це здається будинок № 60. ОСОБА_22 сказав ОСОБА_14 піти і забрати, тільки недовго. ОСОБА_14 вийшов і пішов. Вони з ОСОБА_22 сиділи, чекали, хвилин 15. ОСОБА_33 сказав, що довго немає, розвернулися, проїхали будинків з сім. ОСОБА_22 вийшов і пішов до мостику. Хвилин через 5 обоє обвинувачених з того ж напрямку і вернулися, йшли разом, у руках нічого не було. Мовчки сіли і він повіз їх у Житомир. По дорозі ОСОБА_14 постійно мовчав. ОСОБА_22 поспав, а також говорив по телефону з якоюсь жінкою про квартиру у Звягелі. Він привіз у Житомир, повернув на вулицю Ріхтера, де і висадив за світлофором біля будівлі якоїсь держустанови. За час поїздки ОСОБА_22 з ОСОБА_14 вели себе нормально, не конфліктували, одяг у них був чистий, не пошкоджений, тілесних ушкоджень не було, крім, здається, пошкодження на пальці руки ОСОБА_22 . Обвинувачені забрали сумку і чемодан з багажника і що далі робили не бачив, не цікавився. У нього ж на той день робота закінчилася.
Крім того, винуватість обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 також підтверджується:
*даними протоколу огляду місця події від 05.01.24 з фототаблицею до нього, при проведенні якого зафіксовано місце скоєння злочину - оглянуто ділянку місцевості територію колишнього рафінадного заводу по АДРЕСА_6 . Під час огляду у приміщенні, у траншеї під будівельним сміттям виявлено труп чоловічої статі з пошкодженням шиї. На цеглі поруч з трупом, на ґрунті поруч з траншеєю виявлено плями речовини бурого кольору, з яких зроблено змиви. Під час огляду території поблизу приміщення виявлено та вилучено рюкзак, задню панель мобільного телефону, футболку чорного кольору, спортивні штани чорного кольору, труси, ручку браслет, тримач сім-картки, дві акумуляторних батареї до мобільного телефону (т. 1, а.п. 57-80);
*даними протоколу огляду трупа від 05.01.24 з фототаблицею до нього, в ході якого у приміщенні моргу Бердичівської міської лікарні оглянуто труп невідомої особи чоловічої статі, зовнішнім оглядом зафіксовано наявність тілесних ушкоджень (а саме: на передній поверхні шиї розташована рана, яка зяє на площі 10x8 см, верхні та нижні краї рани рівні, кінці гострі з додатковими розрізами шкіри; в рані пошкоджені м`язи та судини шиї, повністю гортань на рівні надгортанника та стравохід; дно рани - передня поверхня шийного відділу хребта; справа та зліва від кінців рани на шкірі шиї мають місце рештки одиночної странгуляційної борозни, що проходять по правій та лівій боковій поверхні шиї та далі переходять на задню поверхню шиї; на передній поверхні шиї борозна слабо виражена, блідо-червоного кольору, розташована в середній частині шиї практично горизонтально, має ширину біля 1см та переривчасту частину до 2,5 см на правій передньо-боковій поверхні шиї, по ходу странгуляційної борозни проглядаються крововиливи у м`язи гортані, під`язикової кістки та шиї; на верхній губі в центрі блідо-червоно-синюшний крововилив на площі 1,2x0,6 см, при вивертанні верхньої губи, на слизовій, на фоні червоного крововиливу 2,2x1,5см осадження та поверхневі шкіряні рани 0,5x0,2см довжиною; по ходу нижнього краю нижньої щелепи на відстані 1,5 см справа від правого кута нижньої щелепи та 5 см від лівого кута нижньої щелепи розташовані п`ять осаджень шкіри буро-коричневого кольору невизначеної форми, розмірами від 2x1,2 см до 1,5x0,5 см з майже однаковою відстанню між осадженнями біля 1,5см). Під час огляду з голови трупа відібрано зразки волосся, зроблено зрізи нігтьових пластин з обох рук, змиви з обох рук, труп дактилоскопійовано, вилучено одяг зелену футболку, чорні спортивні штани, чорну кофту сірого кольору, чорний светр з нашаруванням речовини бурого кольору, а також кросівки трупа (т. 1, а.п. 81-94). Отже даними протоколу підтверджено механізм заподіяння смерті ОСОБА_34 удушення з характерними зовнішніми тілесними ушкодженнями;
*даними висновку судово-медичної експертизи № 4 від 09.02.24, відповідно до якого на трупі ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлені ушкодження у вигляді: 1.а) одиночної, рівномірно вираженої, розташованої в середній частині шиї, шириною 1см странгуляційної борозни. Дане тілесне ушкодження утворилося від дії тупого твердого предмету, що можливо при стисканні шиї шнурком, мотузкою, іншим предметом. Ушкодження за своїми ознаками є прижиттєвим, воно за наявністю ознак асфіксії при житті відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Утворення даного тілесного ушкодження при падінні з висоти власного зросту малоймовірно. Зазвичай після отримання даного тілесного ушкодження (стиснення шиї шнурком, мотузкою) смерть наступає через короткий проміжок часу (декілька хвилин); 1.б) блідо-червоно-синюшного крововиливу на верхній губі в центрі та крововиливу на слизовій верхньої губи з боку внутрішньої порожнини рота. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею. За своїми ознаками тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та у причинному зв`язку зі смертю не знаходяться; 1.в) саден по ходу нижнього краю нижньої щелепи. За своїми ознаками тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, вони утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та у причинному зв`язку зі смертю не знаходяться; 1.г) різаної рани шиї з ушкодженням (повним перерізанням гортані на рівні під`язикової кістки, повним перерізанням стравоходу, пошкодженням м`язів та судин шиї). Дана рана утворилася від дії гострого ріжучого предмету посмертно та за ступенем тяжкості оцінюватись не може. Різана рана шиї не знаходиться в причинному зв`язку зі смертю. На тілі трупа виявлено як мінімум три прижиттєвих місця прикладання сили та одне посмертне місце прикладання сили. Враховуючи дані експертизи трупа в морзі, дані відомих обставин подій та додаткових методів дослідження, можна прийти до наступних висновків: тілесні ушкодження, вказані у пункті 1.а) - 1.в) утворилися перед настанням смерті і є прижиттєвими; ушкодження, вказані у пункті 1.г) утворилися після настання смерті і є посмертними. Спричинення зажиттєвих тілесних ушкоджень супроводжувалося в короткий період часу, тому встановити їх послідовність не представляється можливим. Ушкодження постраждалому було спричинено з силою, достатньою для спричинення даних тілесних ушкоджень. В момент нанесення постраждалому тілесних ушкоджень останній міг знаходитися в різних позах. Взаєморозташування ОСОБА_11 та нападників під час спричинення тілесних ушкоджень постраждалому могло неодноразово змінюватись. Будь-яких слідів боротьби чи самооборони на тілі трупа не виявлено. Після отримання тілесних ушкоджень, позначених в пункті „1.а) малоймовірно, що постраждалий ОСОБА_11 міг здійснювати будь-які активні самостійні дії (бігати, ходити, говорити, інше). Будь-яких тілесних ушкоджень, які були заподіяні постраждалому до 31.12.2023р. на тілі трупа не виявлено. Малоймовірно, що після надання своєчасної медичної допомоги можливо було врятувати життя ОСОБА_11 . Не виключається можливим, що заподіяні ушкодження могли утворитись за обставин та в час, вказаних в постанові про призначення експертизи. Будь-яких захворювань, які б могли вплинути на настання смерті постраждалого при експертизі трупа не виявлено. Згідно висновку експерта № 110 від 26.01.2024р. (отр. вх. № 60 від 08.02.2024р.) судово-токсикологічної експертизи крові трупа ОСОБА_11 при проведенні цієї експертизи не виявлені метиловий, етиловий, ізопропиловий, н-пропиловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти. Враховуючи дані огляду трупа на місці пригоди, дані дослідження трупа в морзі (тіло трупа рівномірно охолоджено (+3 С), на дотик холодне; трупне окоченіння добре виражено в нижній щелепі, верхніх та нижніх кінцівках; трупні плями яскраво-червоного кольору, розташовані по задньо-бокових та частково по правій передньо-боковій поверхні тіла; при дозованому натискуванні пальцем не змінюють свого забарвлення; наявність ознак трупної зелені в правій паховій ділянці, даних додаткових методів дослідження), можна прийти до підсумків, що час настання смерті ОСОБА_11 може відповідати обставинам подій, вказаним у постанові (31.12.2023р.). Експертизою трупа встановлено, що смерть ОСОБА_11 настала внаслідок здавлення органів шиї мотузкою, що призвело до розвитку механічної асфіксії та зупинки дихання і серцевої діяльності. Викладений висновок підтверджується даними експертизи трупа в морзі, виявленими при експертизі трупа ушкодженнями шиї, наявністю крововиливів у м`язи гортані, під`язикової кістки та шиї по ходу странгуляційної борозни, ознаками швидко наступившої смерті (рідка кров у порожнинах та внутрішніх органах, повнокрів`я внутрішніх органів) даними додаткових методів дослідження (т. 1, а.п. 95-98). Отже даними висновку підтверджується час та спосіб вчинення злочину, механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , зокрема, спричинення усіх виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 у короткий проміжок часу безпосередньо перед смертю, завдання смертельного ушкодження у вигляді странгуляційної борозни та завдання різаної рани вже посмертно, тобто її заподіяння виходить за межі висунутого обвинувачення;
*даними протоколу огляду відеозапису від 06.01.24, а саме DVD-R диску з записами з камер відеоспостереження автовокзалу АДРЕСА_7 , на яких зафіксовано, як 30.12.23 о 08.07 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 заходять у приміщення вокзалу з сумками, у залі очікування розміщують сумки на металевих стільцях, а потім з працівником вокзалу з сумками відходять та повертаються вже без сумок, виходять з приміщення вокзалу та йдуть у бік центрального ринку; 31.12.23 з 07.23 ці троє осіб забирають з автовокзалу сумки та вже з сумками рухаються у бік ринку (т. 1, а.п. 99-112). Отже даними відеозапису підтверджується спільність прибуття всіх трьох осіб до ОСОБА_23 , їхні спільні пересування та діяльність 30-31.12.23;
*даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.01.24, під час якого свідок ОСОБА_35 серед пред`явлених йому 4-х фото чоловіків впізнав фото ОСОБА_7 , як одного з чоловіків, яких 30.12.23 приблизно о 06.30 він підвозив на власному автомобілі з Житомира у Бердичів (т. 1, а.п. 113-115);
*даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.01.24, під час якого свідок ОСОБА_35 серед пред`явлених йому 4-х фото чоловіків впізнав фото ОСОБА_11 , як одного з чоловіків, яких 30.12.23 приблизно о 06.30 він підвозив на власному автомобілі з Житомира у Бердичів (т. 1, а.п. 116-118);
*даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 06.01.24 з фототаблицею до нього, під час якого свідок ОСОБА_27 серед пред`явлених йому 4-х чоловіків впізнав ОСОБА_6 , як одного з двох чоловіків, яких 31.12.23 він підвозив з Бердичева у Житомир (т. 1, а.п. 119-122);
*даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.01.24, під час якого свідок ОСОБА_36 серед пред`явлених їй 4-х фото чоловіків впізнала фото ОСОБА_6 , як одного з чоловіків на ім`я ОСОБА_24 , який орендував у неї квартиру у Звягелі (т. 1, а.п. 123-125);
*даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.01.24, під час якого свідок ОСОБА_36 серед пред`явлених їй 4-х фото чоловіків впізнала фото ОСОБА_7 , як другого з чоловіків, який разом з ОСОБА_25 орендував у неї квартиру у Звягелі (т. 1, а.п. 126-128);
*даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 06.01.24, під час якого свідок ОСОБА_35 серед пред`явлених йому 4-х чоловіків впізнав ОСОБА_6 , як одного з трьох чоловіків, яких 30.12.23 він підвозив з Житомира у Бердичів (т. 1, а.п. 129-132);
*даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 06.01.24, під час якого свідок ОСОБА_37 серед пред`явлених йому 4-х чоловіків впізнав ОСОБА_6 , як чоловіка, з яким він разом працював на випалці древесного вугілля в АДРЕСА_8 (т. 1, а.п. 133-136);
*даними протоколу слідчого експерименту від 06.01.24 з фототаблицею, малюнком та відеозаписом до нього, при проведенні якого підозрюваний ОСОБА_7 за участі захисника, судово-медичного експерта на місці події показав, як відбувалися події 31.12.23: як і де перед подіями ОСОБА_6 сказав йому: «Ти його привіз ти мені й поможеш…» та показав жест, провівши великим пальцем по шиї; як після цього до них приєднався ОСОБА_11 , ОСОБА_6 сказав ОСОБА_11 подивитися йому у вічі і запитав, чи вживав той психотропну речовину; як далі вони за вказівкою ОСОБА_6 пішли до закинутої будівлі рафінадного заводу; як ОСОБА_6 сказав ОСОБА_11 скинути курточку, після чого схопив за грудки та кинув потерпілого на землю; як ОСОБА_6 взяв ОСОБА_11 за обидві руки та ногою почав душити; як ОСОБА_6 сказав йому тримати ноги, бо потерпілий почав дригати і як він це робив, тримаючи навхрест, деталізуючи механізм на запитання судово-медичного експерта; як після того, як ОСОБА_11 втратив свідомість, ОСОБА_38 взяв шнурок та задушив, затягнувши на шиї навхрест, при цьому у потерпілого з рота пішла піна з кров`ю (т. 1, а.п. 137-139, 140, 141-149, 150-153, 154). Дані протоколу про час, місце, спосіб скоєння злочину повністю відповідають обставинам висунутого обвинувачення, даним протоколу огляду місця події від 05.01.24, даним висновку судово-медичної експертизи та іншим дослідженим доказам;
*даними висновку судово-медичної експертизи № 38 від 21.02.24, відповідно до якого покази підозрюваного ОСОБА_7 відповідають механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_11 згідно обставин, вказаних під час слідчого експерименту за участі підозрюваного (т. 1, а.п. 155-156). Отже даними висновку підтверджується час та спосіб вчинення злочину, механізм спричинення смертельних тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , ґрунтовність показань підозрюваного ОСОБА_7 ;
*даними отриманої у операторів мобільного зв`язку та опрацьованої інформації про зв`язок з урахуванням місця вчиненого злочину (довідка УОТЗ ГУНП в Житомирській області № 191/18/02-2024 від 01.03.24), відповідно до якої аналізом з`єднань, здійснених з абонентських номерів НОМЕР_2 ( ОСОБА_7 ) та НОМЕР_3 ( ОСОБА_6 ) встановлено, що 30.12.23 близько 06:40 год. користувачі вище вказаних абонентських номерів виїхали з м. Житомир в напрямку м. Бердичів. В м. Бердичів прибули близько 07:00 год. 30.12.23 та перебували там по 14:30 год. 31.12.2023. Безпосередньо в період скоєння злочину абонентські номери, якими користувались ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , фіксувалися в зоні дії базових станцій, які відповідно до радіотехнічного обстеження обслуговують місце скоєння злочину, в період часу з 09:16 год. по 13:34 год. 31.12.2023. В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повернулися в м. Житомир, де перебували з 15:07 год. по 16:49 год. 31.12.23, після чого вирушили в напрямку м. Звягель, де перебували з 18:07 год. 31.12.23 по 22:47 год. 01.01.2024, після чого вирушили в напрямку м. Рівне, де перебували в період часу з 23:43 год. 01.01.2024 по 09:17 год. 04.01.2024, після чого повернулися в м. Звягель (т. 1, а.п. 176-182);
*даними отриманої у операторів мобільного зв`язку та опрацьованої інформації про зв`язок з урахуванням місця вчиненого злочину (довідка УОТЗ ГУНП в Житомирській області № 267/18/02-2024 від 20.03.24), відповідно до якої з аналізу роздруківок з`єднань, здійснених з абонентських номерів, якими користувались підозрювані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 встановлено, що 30.12.2023 близько 07 год підозрювані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 одночасно виїхали з АДРЕСА_9 ; номери, якими користувались підозрювані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , близько з 07:11 год 30.12.2023 до 14:29 год 31.12.2023 фіксувались в зоні дії базових станцій, розташованих на території м. Бердичів. А в періоди часу з 13:34 год до 13:52 год 30.12.2023, з 09:16 год до 13:34 год 31.12.2023 фіксувались в зоні дії базової станції, розташованої в АДРЕСА_10 ), сектор дії якої спрямований в сторону місця вчинення злочину та, ймовірно, міг обслуговувати місце вчинення злочину, але інформація від оператора мобільного зв`язку надана без прив`язки до параметрів базових станцій, тому підтвердити чи спростувати даний факт неможливо; з роздруківок з`єднань, здійснених з номерів, якими користувались підозрювані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , встановлено, що вони 31.12.2023 одночасно близько 15 год виїхали з м. Бердичів в м. Звягель, де перебували в період часу з 18 год 31.12.2023 по 23 год 01.01.2024. В подальшому з 23:45 год 01.01.24 по 09:00 год 04.01.2024 фіксувались в м. Рівне, після чого знову повернулись до м. Звягель, де фіксувались з 10:30 год 04.01.24 по 00:00 год 06.01.2024 (т. 1, а.п. 183-192);
*даними висновків судово-імунологічних експертиз (судово-медичних експертиз ватних тампонів на дерев`яних аплікаторах, штанів спортивних, кофти та футболки, бафа (шарфа)) № 166 від 21.02.24, № 165 від 21.02.24, № 109 від 22.02.24, № 108 від 22.02.24, відповідно до яких групову належність крові ОСОБА_11 в рідкому вигляді не встановлено через невиявлення групових антигенів, при серологічному дослідженні зразка крові в сухому вигляді виявлено антигени А та Н. Кров ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АБО. Кров ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. У досліджуваних вирізках із двох змивів з фрагменту бетону, двох змивів з цегли, вирізках із штанів спортивних, кофти та футболки, бафа (шарфа) знайдена кров людини. В результаті серологічного дослідження в цих об`єктах виявлено антигени А та ОСОБА_39 . Оскільки для дослідження не доставлено контрольні змиви предметів-носіїв до об`єктів-змивів, зробити категоричний висновок про групову належність крові на підставі серологічного дослідження тільки тампонів-змивів з кров`ю не є можливим. Однак, якщо вважати виявлені властивості достовірними, кров в об`єктах може походити як від ОСОБА_11 , так і від ОСОБА_6 у разі, якщо у останнього були пошкодження, що могли супроводжуватися зовнішньою кровотечею. При серологічному дослідженні вирізок з одягу трупа виявлено антигени А та ОСОБА_39 . Походження даних антигенів у вищезазначених об`єктах можливе за рахунок крові будь-якої особи, організму якої властиві антигени А та Н. Такими особами можуть бути як ОСОБА_11 , так і ОСОБА_6 , у разі, якщо у останнього були пошкодження, що могли супроводжуватися зовнішньою кровотечею (т. 1, а.п. 194-196, 198-200, 202-205, 207-209);
*даними висновку амбулаторної комісійної судової психіатричної експертизи № 28-2024 від 16.01.24, відповідно до якого ОСОБА_7 , 2005 р.н., в період вчинення злочину на будь-який психічний розлад не страждав, тимчасовий хворобливий розлад не проявлявся. ОСОБА_7 на даний час на психічний розлад не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру (т. 1, а.п. 210-211). Отже даними висновку підтверджується стан осудності обвинуваченого як на час скоєння злочину, так і на даний час;
*даними висновку амбулаторної комісійної судової психіатричної експертизи № 48-2024 від 30.01.24, відповідно до якого ОСОБА_6 , 1991 р.н., в період вчинення злочину виявляв клінічні ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості, стан компенсації (F 60.3 МКХ-10), міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 на тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності не страждав. ОСОБА_6 на даний час виявляє клінічні ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості, стан компенсації (F 60.3 МКХ-10). ОСОБА_6 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру (т. 1, а.п. 212-213). Отже даними висновку підтверджується стан осудності обвинуваченого як на час скоєння злочину, так і на даний час;
*даними протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відеоконтроль особи від 16.01.24, при проведенні яких без відома особи зафіксовано її розмови, інші звуки, рухи в громадському (публічно доступному) місці, зокрема зафіксовано розмову ОСОБА_7 08.01.24, в якій підозрюваний розповідає, що він поміг товаришу придушити знайомого (т. 1, а.п. 223-299).
Відповідно до акту спеціальної медичної комісії з проведення медичних оглядів для направлення на примусове лікування № Д-4 від 16.01.24 ОСОБА_7 діагностовано психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, вживання зі шкідливими наслідками. Примусового лікування не потребує (т. 1, а.п. 214).
Відповідно до акту спеціальної медичної комісії з проведення медичних оглядів для направлення на примусове лікування № Д-11 від 30.01.24 ОСОБА_6 діагностовано психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю та психотропних засобів (канабіноїдів), вживання зі шкідливими наслідками. Примусового лікування не потребує (т. 1, а.п. 215).
Суд не покладає в основу вироку та визнає неналежними доказами дані протоколу слідчого експерименту від 07.01.24 (т. 1, а.п. 159-161, 162-164, 165), протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відеоконтроль особи від 21.02.24 (т. 1, а.п. 259), оскільки жодних даних про обставини, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, протоколи не містять.
Судом в ході судового розгляду досліджені всі процесуальні джерела доказів (ст. 84 КПК України), які були заявлені та надані сторонами на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), в обсязі, визначеному відповідно до ч. 2 ст. 349 КПК України та в порядку, передбаченому § 3 глави 28 КПК України (судом було постановлено ухвалу про дослідження джерел доказування, передбачених ст. 84 КПК України - допит свідків, дослідження документів, висновків експертів, які містять відомості, передбачені ст. 91 КПК України, із роз`ясненням сторонам в ході судового розгляду про можливість заявлення клопотань про дослідження поза встановленим порядком і інших документів (постанов, супровідних, витягів тощо) для можливості оцінки основних джерел доказування). Про дослідження будь-яких інших джерел доказування (у тому числі про допит свідків, від допиту яких відмовився прокурор) сторони не зазначали, клопотань про долучення, дослідження або перевірку таких доказів до суду не надходило, сторони висловили свою думку про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами.
При цьому для забезпечення дотримання вимог статей 42, 43 КПК України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Право на справедливий суд, судом у ході судового розгляду до матеріалів провадження долучено й інші документи, які надано прокурором, в тому числі й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти наведених вище доказів на підтвердження фактів та обставин, що підлягають доказуванню.
Первинні показання обвинуваченого ОСОБА_6 суд оцінює виходячи з наступного.
Так, достовірно встановлено і не оспорюються будь-ким з учасників факти, що відбулося вбивство ОСОБА_11 шляхом здавлення органів шиї мотузкою. При цьому у цей час та місці поруч з ОСОБА_11 перебували обидва обвинувачених, і лише вони. Виходячи з первинних показань обвинувачених, вони обоє визнавали співучасть у умисному вбивстві за попередньою змовою, але ними виключно зазначалися різні роль і функції у вчиненні вбивства ОСОБА_11 : ОСОБА_6 вказував, що його роль звелася до спонукання ОСОБА_7 до вбивства та подальшої допомоги у приховуванні трупу і слідів, ОСОБА_7 вказував, що його роль була у безпосередній допомозі ОСОБА_6 під час удушення ОСОБА_11 (утримував ноги, даючи можливість довести задумане) та подальшій допомозі у приховуванні трупу і слідів.
За наведених умов суду належало б (ця потреба відпала після визнання вини ОСОБА_6 ) встановити ґрунтовність та достовірність показань кожного з обвинувачених. Виходячи з цих критеріїв оцінки показань обвинувачених, суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_7 відразу після затримання почав розповідати працівникам правоохоронних органів про деталі події, ці показання обвинуваченого не зазнають змін протягом всього досудового слідства та судового розгляду, є детальними та повністю підтверджуються висновками судово-медичних експертиз. При цьому ці показання викривають дії не лише другого співучасника, але і прямо вказують на безпосереднє співвиконавство об`єктивної сторони злочину самим ОСОБА_7 , тобто неправдивість цих показань не мала б жодного раціонального пояснення. Разом з тим первинні показання обвинуваченим ОСОБА_6 надано лише вже у суді, після можливості ознайомлення зі всією сукупністю наданих суду доказів, тобто обвинувачений вже мав можливість сформувати свою версію під ці докази. При цьому первинні показання обвинуваченого ОСОБА_6 перекладають все виконання об`єктивної сторони складу злочину лише на ОСОБА_7 , не в повній мірі відповідають висновкам експертиз (на шиї ОСОБА_11 відсутні сліди від здавлення пальцями рук, такі сліди є вище, на щелепі і свідчать про утримання голови вбитого у якийсь момент) Оцінюючи показання обох обвинувачених з точки зору їхньої відповідності механізму спричинення смертельних тілесних ушкоджень та встановленим обставинам події, суд враховує, що після початку активних дій, спрямованих на заподіяння смерті, така смерть ОСОБА_11 настала далеко не відразу, до цього минув час, який вимірювався хвилинами і цілком очевидно, що протягом цього часу потерпілий, який не мав пошкоджень мозку, був тверезим, опирався настанню смерті. А за таких умов цілком ґрунтовними є показання обвинуваченого ОСОБА_7 про необхідність надання допомоги у стримуванні ОСОБА_11 . Ці показання підтверджено судово-медичним експертом і під час слідчого експерименту за участі ОСОБА_7 , і при подальшій судово-медичній експертизі за результатами такого слідчого експерименту.
Доводи захисників про те, що дії обвинувачених мають бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки стороною обвинувачення не надано доказів попередньої змови обвинувачених, суд оцінює виходячи з наступного.
Так, теорія кримінального права, вкрай тривала судова практика, починаючи з Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.03 "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи", і закінчуючи правовими висновками Верховного Суду на даний час (постанови від 29.11.23 у справі № 623/1971/20, від 14.12.23 у справі № 486/72/20, від 24.10.23 у справі 573/1689/16-к тощо), визначає, що за цей злочин (за попередньою змовою групою осіб) несуть відповідальність і ті особи, котрі хоча й не вчинювали дій, якими безпосередньо була заподіяна смерть потерпілому, але будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, виконали хоча б частину того обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації цього умислу. З урахуванням конкретних обставин справи та змісту спільного умислу осіб, що вчинюють убивство за попередньою змовою, до таких дій належать: застосування на початку нападу насильства щодо потерпілого з метою приведення його у безпорадний стан з тим, щоб інший співучасник, скориставшись таким станом, заподіяв потерпілому смерть; подолання опору потерпілого з метою полегшити заподіяння йому смерті іншим співучасником; усунення певних перешкод, що в конкретній ситуації заважають іншій особі заподіяти потерпілому смерть або істотно ускладнюють це; надання особі, яка згідно з домовленістю заподіює смерть потерпілому, конкретної допомоги під час учинення вбивства (у вигляді порад, передачі зброї тощо); ведення спостереження за потерпілим, іншими особами чи обстановкою безпосередньо перед убивством або під час його вчинення з метою забезпечити реалізацію спільного умислу тощо. Така домовленість може відбуватися у будь-якій формі, у тому числі за допомогою конклюдентних дій, тобто мовчазних дій, з яких можна зробити висновок про дійсні наміри особи, внаслідок чого дії співучасників стають узгодженими. При цьому така домовленість може відбуватися не тільки за тривалий час до вчинення злочину, а й за кілька хвилин чи навіть секунд до нього. У цьому кримінальному провадженні дослідженими доказами достовірно підтверджено, що обоє обвинувачених вчиняли активні спільні дії під час вбивства ОСОБА_11 (обвинувачений ОСОБА_7 допомагав подолати опір, усував перешкоди у вигляді намагання потерпілого вирватися, обвинувачений ОСОБА_6 , крім дій, надав поради, вказівки), далі вони разом переносили ОСОБА_11 у траншею, прикидували будівельним сміттям, разом приховували злочин. Слід відмітити, що відповідно до ч. 2 ст. 28 КК України злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення, при цьому дії групи осіб, у складі якої не всі є виконавцями кваліфікуються за попередньою змовою групою осіб, коли вони були заздалегідь домовленими та здійсненними на різних етапах безпосереднього вчинення злочину. При цьому форма змови - вербальна (словесна) - усна чи письмова або у формі конклюдентних дій - для наявності співучасті не має значення, тобто в разі реалізації спільного злочинного умислу на заподіяння смерті шляхом удушення, інший співучасник після початку злочинних дій приєднується до вчинення злочинних дій, з моменту початку реалізації злочинних дій до настання таких наслідків - це і є попередньою змовою групою осіб. На спільність умислу вказує і вся наступна поведінка обвинувачених прикопування тіла у безлюдному місці, знищення речей з метою приховування слідів злочину (зокрема, мотузок, ніж так і не були знайдені), втеча з місця події.
На підставі викладеного, оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 доведеною повністю та кваліфікує їхні дії за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Обставин, що пом`якшували б покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд не встановив.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає: рецидив злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд не встановив.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, дані про особи винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують їхнє покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України є особливо тяжким злочином.
Обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий, з 25.08.22 проживав у с. Барабой Одеського району як внутрішньо переміщена особа, за час проживання завжди був стриманим, спокійним та розсудливим, у селі працював на підприємців на будівництві, скарг на його поведінку не надходило, з вересня 2023 року інформація відсутня.
З урахуванням наведеного, характеру та ступеню суспільної небезпеки дій, вчинених обвинуваченим, тяжкості вчиненого злочину та його наслідків, беручи до уваги санкцію закону про кримінальну відповідальність, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе, тому призначає покарання у виді позбавлення волі. При визначенні строку покарання суд враховує, що обвинувачений раніше судимий за насильницькі злочини, відбував покарання у виді позбавлення волі, і тому для досягнення мети покарання, в тому числі запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, суд вважає за можливе призначити покарання на строк тринадцять років. На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншим особами.
Обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, на час скоєння злочину мав повних 18 років.
З урахуванням наведеного, характеру та ступеню суспільної небезпеки дій, вчинених обвинуваченим, тяжкості вчиненого злочину, беручи до уваги санкцію закону про кримінальну відповідальність, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе, тому призначає покарання у виді позбавлення волі. При визначенні строку покарання суд враховує, що обвинувачений раніше ніколи до кримінальної відповідальності не притягувався, тільки досяг повноліття, вину у скоєному злочині визнав, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, і тому для досягнення мети покарання, в тому числі запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, суд вважає за можливе призначити покарання на мінімальний строк, передбачений санкцією статті. Обговоривши питання можливості застосування положень ст. 69 КК України, суд не вбачає підстав для такого застосування, оскільки у результаті дій обвинуваченого настали одні з найбільш суспільно небезпечних наслідків у виді смерті іншої людини, обидві ж пом`якшуючі покарання обставини передбачені одним пунктом ч. 1 ст. 66 України і були враховані судом призначенні покарання на мінімальний строк, доказів існування інших обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого, суду не надано. Тому, на думку суду, саме призначене покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншим особами.
Цивільний позов у провадженні не подано.
Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Підстав для зміни обраних щодо обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою, враховуючи призначене покарання, особи обвинувачених, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років.
Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_6 обраховувати з 05 червня 2024 року.
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.
Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_7 обраховувати з 05 червня 2024 року.
Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили:
кеди чорного кольору з білою підошвою та білими шнурівками, футболку зеленого кольору з малюнком у вигляді тризуба, кофту чорного кольору з надписом "NASA" на лівому боці кофти та на рукаві, штани чорного кольору з надписом "PUMA", шарф (баф) чорного кольору, який просякнутий речовиною бурого кольору, які вилучено 05.01.2024 р. у приміщенні моргу та які відповідно до постанови слідчого від 05.01.24 зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області - знищити;
телефон марки "Redmy 12C", IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , споряджений сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "ВФ України" з номером НОМЕР_2 , півпальто чорного кольору, які відповідно до постанови слідчого від 06.01.24 зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області - повернути законному володільцю ОСОБА_7 ;
три банківські карти: "Райффайзен банк" № НОМЕР_6 , "Monobank" № НОМЕР_7 , "Monobank" № НОМЕР_8 ; трап`яні рукавиці чорного кольору; шапку чорного кольору та балаклаву кольору хакі; сумку чорного кольору з надписом "Tolo", павербанк чорного кольору марки "Borofome", два металеві ключі, юсб-провід чорного кольору; зимову куртку синього кольору з підкладкою штучного хутра марки "Fudiao" 52 розміру, які відповідно до постанови слідчого від 06.01.24 зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області - повернути законному володільцю ОСОБА_6 ;
гумові рукавиці з речовиною бурого кольору, які відповідно до постанови слідчого від 06.01.24 зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області - знищити;
пластикове відро чорного кольору без маркування зі слідами речовини бурого кольору на дні, шкарпетки марки Bekkin сірого кольору просякнуті речовиною бурого кольору , зіскоб речовини бурого кольору, які відповідно до постанови слідчого від 05.01.24 зберігаються у камері зберігання речових доказів Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області знищити.
Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.01.24 на кеди чорного кольору з білою підошвою та білими шнурівками, футболку зеленого кольору з малюнком у вигляді тризуба, кофту чорного кольору з надписом "NASA" на лівому боці кофти та на рукаві, штани чорного кольору з надписом "PUMA", шарф (баф) чорного кольору, який просякнутий речовиною бурого кольору, які вилучено 05.01.2024 р. у приміщенні моргу - скасувати.
Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.01.24 на майно, вилучене 06.01.2024 р. під час затримання ОСОБА_7 а саме - телефон марки "Redmy 12C", IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , споряджений сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "ВФ України" з номером НОМЕР_2 , та півпальто чорного кольору - скасувати.
Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.01.24 на майно, вилучене 06.01.2024 р. під час затримання ОСОБА_6 , а саме: три банківські карти: "Райффайзен банк" № НОМЕР_6 , "Monobank" № НОМЕР_7 , "Monobank" № НОМЕР_8 ; трап`яні рукавиці чорного кольору; гумові рукавиці з речовиною бурого кольору; шапку чорного кольору та балаклаву кольору хакі; сумку чорного кольору з надписом "Tolo", павербанк чорного кольору марки "Borofome", два металеві ключі, юсб-провід чорного кольору; зимову куртку синього кольору з підкладкою штучного хутра марки "Fudiao" 52 розміру - скасувати.
Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.01.24 на майно, вилучене 05.01.2024 р. під час огляду місця події, а саме: чотири фрагменти дзеркала; в`язану тканинну шапку темного кольору в забрудненому та вологому стані; куртку поліестрову чорного кольору з етикеткою виробника "OKMAL, 100% поліестр", в кишені якої виявлено запальничку з написом "ВІС"; рюкзак тканинний чорного кольору з біло-синіми вставками "Bolttrewe", задню кришку мобільного телефону синього кольору з написом "ZTE", акумуляторну батарею "BL-5С", акумуляторну батарею з написом "NB282 Nomi", тримач для сім-карти, кулькову ручку "АНІО" чорно-жовтого кольору, три зарядних пристрої з написом "Nokia" та "Nomi", візитну карту "Укрсіббанк" ОСОБА_40 консультант-фінансовий, браслет ручний гумовий, тримач сім-карти оператора "Київстар" з написом чорного кольору НОМЕР_9 , ремінь поясний з упряжкою шкіри чорного кольору, трапяний поясний ремінь чорно-помаранчевого кольору, штани спортивні "Nike" чорного кольору, футболку чорного кольору, футболку "HELS HANSEN", труси сірого кольору - скасувати.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_6 залишити попередній - тримання під вартою, але не довше ніж на два місяці з дня ухвалення вироку.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_7 залишити попередній - тримання під вартою, але не довше ніж на два місяці з дня ухвалення вироку.
Зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 06.01.24 до 04.06.24 з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 06.01.24 до 04.06.24 з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2