Справа № 487/7051/23
Провадження № 1-кп/487/422/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2024 м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000155 від 03.03.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Миколаєві, українки, громадянки України, що має вищу освіту, одруженої, на час інкримінованих кримінальних правопорушень працювала на посаді заступника начальника служби з розподілу електричної енергії АТ «Миколаївобленерго», зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

у скоєні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.110, ч.3 ст.436-2 КК України, -

Сторони кримінального провадження

прокурор Окружної прокуратури м.Миколаєва ОСОБА_4

обвинувачена: ОСОБА_3

захисник: ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До суду з Окружної прокуратури міста Миколаєва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесенному до ЄРДР за №0000155 від 03.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.110, ч.3 ст.436-2 КК України.

Ухвалою суду від 09.10.2023 призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні внесенному до ЄРДР за №0000155 від 03.03.2023.

Формолювання обвинувачення згідно до обвинувального акту

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, з 05-30 год. 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан.

Так, громадянка України ОСОБА_3 , в силу займаної посади заступника начальника служби з розподілу електричної енергії Акціонерного товариства «Миколаївобленерго», будучи службовою особою, після початку збройної агресії РФ проти України, як прихильниця мілітаризованої політики здійснюваної РФ щодо України та підтримуючи ідеологічну основу так званого «руского мира», 10.04.2023 перебуваючи у службовому кабінеті №304 адміністративної будівлі Акціонерного товариства «Миколаївобленерго», розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , під час спілкування з колегами по роботі, в тому числі з підлеглими, з метою переконання останніх у правомірності та необхідності дій військових зс РФ, достовірно володіючи інформацією, що починаючи з 2014 року представниками РФ здійснено тимчасову окупацію частини території України, а починаючи з 24.02.2022 підрозділами зс РФ та іншими її військовими формуваннями здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна, розуміючи, що представниками держави агресора вчиняються дії, направлені на зміну меж території України в порушення порядку встановленого Конституцією України, свідомо вчинила дії щодо виправдування збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році.

Зокрема, 10.04.2023 приблизно о 08-20 год., під час спілкування із ОСОБА_6 та іншою невстановленою особою, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на виправдування збройної агресії РФ проти України та переконання у правомірності дій військових формувань зс РФ, діючи умисно ОСОБА_3 висловила наступні фрази (мовою оригіналу).

Так, о 08-22 год. «А спроси где стояли эти хохлы, и что они творили, и люди говорят, наш беспилотник, у него родственники в Херсоне, Ирка говорит, я поднимаюсь на этот самый и она слышала что при россиянах было лучше и все ждут когда они туда вернуться, это начальник»;

о 08-35 год., «А в Одессе? А в Одессе на Таирова, летела себе ракета мирно на этот аэродром Школьный пусть летит, вы сбиваете над городом ПВО, у вас гибнут люди и вы говорите что это россияне?»; «Ну как зачем, ОСОБА_7 , ну ты меня убиваешь, страна находиться в состоянии войны они (Російська Федерація) должны победить эту нечисть, чтобы победить, надо сначала разрушить, и это они ещё хорошо, ещё пару ударов и...»,

о 08-36 год. на репліку нестановленої особи, ОСОБА_3 висловила наступне: «Ничего страшного, мы это заслужили, я заслужила, ОСОБА_8 заслужила, ты заслужила за вот эти 30 лет быдлячества, за вот эти 30 лет. За молчание», на питання невстановленої особи: «Ещё хорошо что мы без воды сидим?»ОСОБА_3 відповідає: « ОСОБА_7 плохо, но ми это заслужили, это необходимо», о 08 год. 38 хв. ОСОБА_3 відповідає: «Поэтому мы отгребаем то, что должны отгребать по полной программе».

При цьому, зміст вищевказаних висловлювань ОСОБА_3 містить виправдовування збройної агресії РФ проти України розпочатої у 2014 році. За змістом і формою висловлювання містять фактичні твердження, а не оціночні судження: ОСОБА_3 майже послідовно використано модальність ствердження реальності описуваних фактів, а не модальність імовірність (допустовості) чи модальності сумніву; модальність ствердження посилено різноманітними вербальними і невербальними засобами переконання.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи прихильницею мілітаризованої політики здійснюваної РФ щодо України та підтримуючи ідеологічну основу так званого «руского мира», 10.04.2023, перебуваючи у публічному місті, в адміністративній будівлі АТ «Миколаївобленерго», що розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Громадянська, буд. 40, у службовому кабінеті №304, під час спілкування з колегами по роботі, в тому числі з підлеглими, маючи перед останніми певну моральну та психологічну перевагу, з метою схилення останніх до вчинення активних дій, спрямованих на зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, достовірно володіючи інформацією, що починаючи з 2014 року представниками РФ здійснено тимчасову окупацію частини території України, а починаючи з 24.02.2022 підрозділами зс РФ та іншими її військовимиформуваннями здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна, розуміючи, що представниками такої держави агресора вчиняються дії, направлені на зміну меж території України в порушення порядку встановленого Конституцією України, свідомо вчиняла публічні заклики з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Зокрема, приблизно о 08-22 год. ОСОБА_3 , під час спілкування із ОСОБА_6 та іншою невстановленою особою, усвідомлюючи, що її можуть почуті і інші особи, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, діючи умисно висловила наступні фрази (мовою оригіналу): «Украина не выиграет (війну), и Украины, слава Богу, не будет, потому что рушить храмы, отбивать Лавру»;

о 08-29 год. ОСОБА_3 висловила наступні фрази(мовою оригіналу): «Поэтому я ж говорю я хочу жить с россией в мире, и такой страны как Украина вообще её не должно быть, её никогда не было, никогда её не было, в жизни никогда не было такого государства, нет уже и не надо, потому что этих людей надо через колено поставить в стойло и сказать что им делать, вот тогда будет толк».

У вищевказаних висловлюваннях ОСОБА_3 містяться заклики до зміни меж території України або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

За змістом і формою висловлювання ОСОБА_3 містять фактичні твердження, а не оціночні судження: майже послідовно використано модальність ствердження реальності описуваних фактів, а не модальність імовірність (допустовості) чи модальності сумніву; модальність ствердження посилено різноманітними вербальними і невербальними засобами переконання.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.110, ч.3 ст.436-2 КК України.

Суд погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_3 та визнає її винуватою у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч.1 ст.110, ч.3 ст.436-2 КК України, а саме:

у публічних закликах до дій зі зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

у виправдовуванні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчиненому службовою особою; глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, вчиненій службовою особою.

18.04.2024 у кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000155 від 03.03.2023 між прокурором Окружної прокуратури м.Миколаєва ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , у порядку передбаченому статтями 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до вказаної угоди прокурор та обвинувачена дійшли згоди, щодо формулювання обвинувачення, усіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій та узгодили міру покарання ОСОБА_3 ..

В угоді, передбачено наслідки її укладання, затвердження, встановлені ст..473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст..476 КПК України.

Вирішуючи, питання, щодо затвердження вищевказаної угоди суд виходить з наступного.

Згідно п.2 ч.1 ст..468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

ОСОБА_3 вчинено нетяжкий та тяжкий злочини.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що цілком розуміє характер пред`явленого їй обвинувачення та повністю беззастережно визнає свою вину.

Вказала, що повністю розуміє надані їй права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст..473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст..476 КПК України, згодна з видом покарання, який до неї буде застосовано в результаті затвердження угоди.

Суд, переконавшись, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, приходить до висновку, щодо достатності правових підстав для затвердження угоди про визнання обвинуваченою своєї вини, у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.110, ч.3 ст.436-2 КК України, з призначенням ОСОБА_3 покарання: за ч. 3 ст. 436-2 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк два роки без конфіскації майна; за ч. 1 ст. 110 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк один рік без конфіскації майна; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з остаточним призначенням покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки без конфіскації майна.

Суд погоджується з тим, що існували реальні, наявні обставини, які слугували підставою для застосування при визначенні виду та міри покарання, узгодженого сторонами, положень ст.69 КК України, оскільки: ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, беззастережно визнала свою винуватість, позитивно характеризується як за місцем проживання так і за місцем роботи; має ряд тяжких хронічних захворювань серцево-судинної системи, та хребта, у зв`язку з чим потребує хірургічного втручання.

Обставинами, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні обвинуваченої хворої матері ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка потребує постійного стороннього догляду; потреба лікування як для обвинуваченої так і її чоловіка ОСОБА_10 який є інвалідом ІІІ групи.

Докази, щодо стану здоров`я обвинуваченої та членів її сім`ї (медичні, довідки, посвідчення, консультативні та експертні висновки лікарів), були надані суду стороною захисту, та долучені до матеріалів справи.

Також при укладені угоди, сторони взяли до уваги добровільне перерахування застави в розмірі 241 560 грн., внесеної чоловіком обвинуваченої ОСОБА_10 , на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України, відповідно до наданої суду квитанції № від 16.04.2024 року.

Таким чином, узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої.

З урахуванням встановлених обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Обставин, які б свідчили про наявність підстав визначених ч.7 ст.474 КПК України, для відмови в затверджені угоди, судом не встановлено.

Процесуальні витрати, визначені положеннями ст.118 КПК України у кримінальному провадженні відсутні.

З урахуванням положень ч.4 ст..174 КПК України, слід скасувати арешти з майна накладені ухвалами слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 24.08.2023 у справі №487/4989/23 провадження №1-кс/487/3114/23; від 01.09.2023 у справі №487/4989/23, провадження №1-кс/487/2924/23; провадження №1-кс/487/2923/23

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні вирішити з урахуванням положень ст..100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.369, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 квітня 2024 року укладену між прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000155 від 03.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.110, ч.3 ст.436-2 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватою у скоєні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч.1 ст.110, ч.3 ст.436-2 КК України та призначити їй покарання:

за ч.1 ст.110 КК України з застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік без конфіскації майна,

за ч.3 ст.436-2 КК України з застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки без конфіскації майна

На підставі ч.1 ст..70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді двох років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до положень ч.5 ст..72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 14.08.2023 до 17.08.2023 та з 05.09.2023 до набрання вироком законної сили.

Міру запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередньо обраним тримання під вартою.

Речові докази у кримінальному провадженні: жорсткий диск Western Digital 500 Gb s/n: WMC1U5741958, посадову інструкцію заступника начальника служби забезпечення розподілу електричної енергії АТ «Миколаїволенерго» які поміщено до сейф-пакету №WAR 1119910, повернути власнику, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 01.09.2023 року (справа №487/4989/23 провадження №1-кс/487/2924/23).

Речові докази у кримінальному провадженні мобільний телефон марки Samsung моделі А5 s/n НОМЕР_1 , який поміщено до сейф-пакету №WAR 1341340; мобільний телефон Nokia 6125 IMEI НОМЕР_2 , мобільний телефон Nokia 105 IMEI НОМЕР_3 , диск DVD-R itech, диск DVD-R, які поміщені до сейф-пакету №WAR 1341339; мобільний телефон марки Samsung моделі S22, s/n НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету №WAR 1341337; мобільний телефон марки Samsung моделі Galaxy A53 5g, s/n НОМЕР_5 , який поміщено до сейф-пакету №WAR 1341338; планшет марки Samsung моделі Galaxy Tab95e, s/n НОМЕР_6 , який поміщено до сейф-пакету №WAR 1341341; фотоапарат марки Samsung моделі WB150F, s/n НОМЕР_7 , який поміщено до сейф-пакету №WAR 1341336; ноутбук марки ASUS моделі X5564, s/n НОМЕР_8 , який поміщено до сейф-пакету №WAR 11766338; ноутбук марки Lenovo моделі G570, s/n CB17158900, який поміщено до сейф-пакету №WAR 11766339,повернути власнику, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 01.09.2023 року (справа №487/4989/23 провадження №1-кс/487/2923/23).

Скасувати арешт накладений відповідно до Ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 24.08.2024 у справі №487/4989/23 провадження №1-кс/487/3114/23 на нерухоме майно належне ОСОБА_3 , а саме:

квартиру АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

2/3 частки квартири АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

На вирок, з підстав, передбачених ст..394 КПК України, може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченій.

Інші учасники провадження можуть отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1