справа №176/572/24
провадження №1-кп/176/99/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, група інвалідності не встановлена, на обліку у центрі зайнятості не перебуваючого, місця реєстрації та постійного проживання не маючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 січня 2024 року за №0000009,

з участю учасників судового провадження: прокурора Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

07.01.2024 приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , та розпивав алкогольні напої разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між останніми виникла словесна перепалка, яка переросла у штовханину.

Так, перебуваючи в приміщенні зазначеної квартири, в ході даного конфлікту ОСОБА_6 встав з дивану, підійшов до ОСОБА_3 та, перебуваючи обличчям до обличчя ОСОБА_3 штовхнув його в область тулубу руками, на що ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_6 у відповідь, та продовжував його штовхати до вхідних дверей квартири.

При цьому ОСОБА_3 завдав кілька ударів, не менше двох, по обличчю ОСОБА_6 . А саме, в коридорі квартири наніс йому один удар долонею правої руки в ділянку лівої сторони щелепи та один удар долонею правої руки в ділянку лівої скроні ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 , бажаючи припинення конфлікту, продовжив виштовхувати ОСОБА_6 з квартири.

Виштовхавши ОСОБА_6 з квартири, останній стояв спиною до ОСОБА_3 .

В цей час ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , не розрахувавши своєї сили, через необережність, проявляючи злочинну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді падіння та отримання ним в результаті падіння тілесних ушкоджень в області голови, обличчя та тіла, хоча за обставин, які склалися, повинен був і міг їх передбачити, за допомогою фізичної сили обох рук сильним поштовхом з прикладанням фізичної сили штовхнув ОСОБА_6 в спину.

В результаті чого ОСОБА_6 , втративши рівновагу, впав обличчям до низу на міжсходинковий майданчик між 1 та 2 поверхом 4 під`їзду буд. АДРЕСА_2 , при цьому зробивши близько двох обертів через себе.

Своїми необережними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді відкритої тупої черепно-мозкової травми:

- перелом (лінійний) правої скроневої кістки через соскоподібний відросток з переходом на основу черепа;

- забій головного мозку ІІІ-го ступеню (важкий): множинні контузіонно-геморагічні вогнища (крововиливи) в лівій гемісфері, множинні контузіонні вогнища малого об`єму в правій тім`яній долі, двосторонній субарахноїдальний (під м`якою мозковою оболонкою) крововилив, гемотимпанум (крововилив в порожнину середнього вуха), набряк головного мозку;

- множинні садна та забої обличчя та голови, забійна рана лобної ділянки голови (застаріла за клінічними даними), крововилив на шкірі та в м`які тканини правого плеча, невеликі синці і садна на передній поверхні грудної клітки.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 07 «Е» від 10.02.2024 року всі тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 , не підлягають розподіленню, так як м`які тканини голови, кістки черепу, оболонки головного мозку та речовина головного мозку являють собою єдиний анатомо-фізіологічний комплекс, і згідно п. 2.2.2, п.2.1.3. «б», та п. 2.1.3. «в» та «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01. 1995 р., відносяться до категорії Тяжких, небезпечних для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчиться смертю.

Обвинувальний акт на адресу суду надійшов одночасно з угодою про визнання винуватості від 26 лютого 2024 року, яка укладена між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якій на підставі ст. ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до зазначеної угоди, ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України за тих обставин, які викладені в угоді про визнання винуватості. Зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі підозри під час судового провадження. При цьому, сторони домовились про призначення ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості від 26.02.2024 року і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Потерпілою ОСОБА_7 надана прокурору письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому повністю і беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України в обсязі підозри та обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та строку покарання. Зазначив, що наслідки укладення та затвердження угоди йому роз`яснені та зрозумілі. Окрім цього, зрозумілі йому наслідки невиконання угоди про визнання винуватості. Зазначив, що угода укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Відмовився від справедливого судового розгляду кримінального провадження. Зазначив, що повністю розуміє наслідки обмеження апеляційного та касаційного оскарження вироку суду ухваленого на підставі угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором.

Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали судового провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав свою винуватість, є нетяжким злочином, а отже угода може бути укладена у даному кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 в повній мірі розуміє положення ст.ст. 394, 424, 473, 474,476 КПК України, ст.389-1 КК України.

Потерпіла ОСОБА_7 надала прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд, з`ясував у обвинуваченого та переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.1 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ст. 128 КК України як необережне тяжке тілесне ушкодження.

Обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити узгоджений сторонами угоди про визнання винуватості вид та строк покарання.

Сторони угоди /прокурор та обвинувачений/ домовились про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 , узгодженого покарання за ст. 128 КК України у виді громадських робіт строком 150 /сто п`ятдесят/ годин.

Сторони узгодили долю речових доказів. Речові докази у кримінальному провадженні:

- кольору з одвірок вхідних дверей, змиви з плям речовини бурого з підлоги біля

квартири та ганчірку зі слідами бурого кольору, які виявлені та вилучені під час

огляду місця події кв.

АДРЕСА_3 знищити;

- куртку чоловічу, чорного кольору, з написами білого кольору «HONDA» на рукавах, та плямами бурого кольору на внутрішньому боці капюшону, та на зовнішній поверхні куртки, пару кросівок білого кольору, з написами «SPORTS» на застібках, на яких мались плями бурого кольору, що вилучені під час огляду місця події - квартири АДРЕСА_4 повернути потерпілій ОСОБА_7 ;

- зрізи з нігтьових пластин лівої та правої рук ОСОБА_3 , зразки крові та букального епітелію ОСОБА_6 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 314,373, 374, 474-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 лютого 2024 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, яка укладена між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт строком 150 /сто п`ятдесят/ годин.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- змиви з плям бурого кольору, взяті з дверей шафи, змиви з плям речовини бурого кольору з вхідних дверей, змиви з плям речовини бурого кольору з одвірок вхідних дверей, змиви з плям речовини бурого з підлоги біля квартири та ганчірку зі слідами бурого кольору, які виявлені та вилучені під час огляду місця події кв. АДРЕСА_3 знищити;

- куртку чоловічу, чорного кольору, з написами білого кольору «HONDA» на рукавах, та плямами бурого кольору на внутрішньому боці капюшону, та на зовнішній поверхні куртки, пару кросівок білого кольору, з написами «SPORTS» на застібках, на яких мались плями бурого кольору, що вилучені під час огляду місця події - квартири АДРЕСА_4 повернути потерпілій ОСОБА_7 ;

- зрізи з нігтьових пластин лівої та правої рук ОСОБА_3 , зразки крові та букального епітелію ОСОБА_6 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвали слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15.01.2024 року про арешт майна-скасувати.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої ст.389 -1 КК України.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя