КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги власника майна ОСОБА_5 , представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого суді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року,-

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , про арешт майна та накладено арешт на вилучені 10.11.2023 року під час особистого обшуку ОСОБА_5 :

-мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 ,

IMEI 2: НОМЕР_2 ;

- сім карту мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_3 ;

- копії документів особи на ім`я ОСОБА_9 - копія паспорта на 3 арк., копія ІНН на 1 арк.;

- предмети схожі на грошові кошти номіналом 100 (сто) доларів США у кількості 50 (п`ятдесят) штук із серійними номерами: LJ 79557817 A;

- договір №14-К про надання правової допомоги від 10 листопада 2023 року на 5 арк.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, власник майна подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою, яка постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а відтак підлягає скасуванню.

Вказує, що з 25.04.2006 року по теперішній час він є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність, даний телефон його єдиний гаджет, який він використовує в своїй адвокатській діяльності та відомості, які містяться в ньому відносяться до адвокатської таємниці.

Також даний номер телефону з 2006 року внесений в ЄРАУ.

Також під час вилучення даного телефону, були порушені гарантії таємниці адвокатської діяльності, оскільки відповідно до матеріалів фактичний час затримання 17.30, лише через дві години після затримання повідомлено Раду адвокатів м. Києва.

Крім того, вилучений телефон не може мати будь-якої інформації щодо обставин справи, оскільки відповідно до матеріалів дані розмови та зустрічі мали місце під контролем правоохоронних органів про що наявні протоколи НСРД.

За аналогічних доводів та підстав представник власника майна в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого суді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання.

В судове засідання учасники провадження не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки не повідомили, а тому відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих матеріалів справи, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 30.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000417, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Постановою слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 від 10.11.2023 вказане в клопотанні майно визнано в кримінальному провадженні № 0000417 від 30.08.2023 речовими доказами.

14.11.2023 старший слідчий СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 10.11.2023 року під час особистого обшуку ОСОБА_5 :

-мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 ,

IMEI 2: НОМЕР_2 ;

- сім карту мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_3 ;

- копії документів особи на ім`я ОСОБА_9 - копія паспорта на 3 арк., копія ІНН на 1 арк.;

- предмети схожі на грошові кошти номіналом 100 (сто) доларів США у кількості 50 (п`ятдесят) штук із серійними номерами: LJ 79557817 A;

- договір №14-К про надання правової допомоги від 10 листопада 2023 року на 5 арк, посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року клопотання органу досудового розслідування задоволено.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000417 від 30.08.2023, про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до обґрунтованого висновку, що вищевказане майно відповідає критеріям речового доказу у кримінальному провадженні, а тому необхідно накласти арешт на це майно.

З урахуванням цього, слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як вважає колегія суддів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відтак, доводи, на які посилається в апеляційній скарзі апелянт, на думку колегії суддів, є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони не спростовують правильність висновків зазначених в ній, а ґрунтуються лише на суб`єктивних оціночних судженнях, тобто без врахування об`єктивних відомостей.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга з урахуванням викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , про арешт майна та накладено арешт на вилучені 10.11.2023 року під час особистого обшуку ОСОБА_5 :

- мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 ,

IMEI 2: НОМЕР_2 ;

- сім карту мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_3 ;

- копії документів особи на ім`я ОСОБА_9 - копія паспорта на 3 арк., копія ІНН на 1 арк.;

- предмети схожі на грошові кошти номіналом 100 (сто) доларів США у кількості 50 (п`ятдесят) штук із серійними номерами: LJ 79557817 A;

- договір №14-К про надання правової допомоги від 10 листопада 2023 року на 5 арк., - залишити без змін, а апеляційні скарги власника майна ОСОБА_5 , представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/648/2024 Категорія ст. 170 КПК України

Унікальний № 752/23619/23

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_11

Доповідач: ОСОБА_1