Справа № 761/961/15-к
Провадження №1-кп/761/33/2024
В И Р О К

іменем України

30 квітня 2024 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

За участю прокурора ОСОБА_2 ,

Обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Захисника ОСОБА_4 ,

При секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому, судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України /в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, № 586-VI від 24.09.2008/, по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0003100 від 01.04.2014 року

в с т а н о в и в :

В судовому засіданні встановлено, що 21 березня 2014 року, приблизно о 17 годині 03 хвилини, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Субару» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в крайній лівій смузі руху по вул. В. Васильківська зі сторони вул. Скоропадського в напрямку пл. Л. Толстого в м. Києві. В цей же час в середній смузі руху рухався автомобіль «Лексус» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 .

Під час керування транспортним засобом, ОСОБА_3 грубо порушуючи вимоги п. 2.3 «б», 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, що були введені в дію 01 січня 2002 року, проявив неуважність, невірно оцінив дорожню обстановку, не переконався у безпечності перед початком зміни напрямку свого руху, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху та при перестроюванні не дав дорогу автомобілю «Лексус» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , що рухався в попутному напрямку в середній смузі руху, тобто по тій смузі, на яку ОСОБА_3 мав намір перестроїтись. В подальшому, навпроти будинку АДРЕСА_2 відбулось першочергове зіткнення передньої лівої частини автомобіля «Лексус» д. н. НОМЕР_2 та правої сторони автомобіля «Субару» д.н.з. НОМЕР_1 , з подальшим наїздом зазначених автомобілів на стоячий припаркований в крайній правій смузі руху автомобіль «Додж» д.н.з. НОМЕР_3 , який від наїзду відкинуло на інший припаркований попереду автомобіль «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_4 .

В результаті допущених ОСОБА_3 порушень правил безпеки дорожнього руху, визначених ПДР України, що призвело до зіткнення транспортних засобів, водію автомобіля «Лексус» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта № 71/Е: «Згідно представленої медичної документації та висновку консультанта-рентгенолога КОБСМЕ у гр. ОСОБА_6 мало місце ушкодження у вигляді уламкового перелому 1-го пальця лівої кисті».

Описане ушкодження утворилося від дії тупого предмета, по давності може відповідати терміну і обставинам, зазначених у постанові, та відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для зрощення перелому необхідний термін понад 21 день».

Відповідно до висновку № 222/АТ: «...В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Subaru» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був керуватися вимогами пунктів: 10.1; 10.3 ПДР України...

..В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Subaru» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , мав технічну можливість уникнути зіткнення, шляхом виконання вимог пунктів: 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України...

..В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, в діях водія автомобіля «Subaru» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , з технічної точки зору, експертом вбачаються невідповідності вимогам пунктів 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України.».

Під час керування транспортним засобом, а саме автомобілем «Субару» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 порушив Правила безпеки дорожнього руху, у вигляді порушення п. п. 2.3 «б», 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України:

- п. 2.3 «б»: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 10.3 У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися...

Таким чином, ОСОБА_3 , порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України /в редакції Закону № 879-VII від 26.11.2015 р./.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 допитаний у суді, винуватість у вчиненні злочину за ч.1 ст. 286 КК України не визнав та надав суду показання, що його машина була припаркована по АДРЕСА_3 , і йому потрібно було під`їхати до будинку 16. На автомобілі «Субару» ОСОБА_3 виїхав на вул. Червоноармійську, проїхавши зупинку, де у другому ряду стояв тролейбус, він його обминув, проїхав мерів 5 та почав перестроюватися щоб заїхати в арку, почув звук гальм і потім відбулося зіткнення.

Біля зупинки громадського транспорту дві смуги рухи розширюються у три. ОСОБА_3 перестроювався з третьої смуги руху. В момент перестроювання, у дзеркалі заднього виду він бачив лише тролейбус.

Зазначив, що удар прийшовся на праву частину у поріг авто і дверцята, передні і задні. Зазначив, що на його думку водій транспортного засобу «Лексус», хотів оминути його і можливо не розрахував швидкість.

Вказав, що поліцію він не викликав. З потерпілим 2-3 слова обмовилися. Які були пошкодження на автомобілі « ОСОБА_7 » він не бачив.

Зазначив, що точну причину ДТП він вказати не може. Пояснив, що стояв тролейбус, він його об`їхав. Вказав, що 2 смуги руху переходять в 3, десь за 5-6 метрів до зупинки громадського транспорту.

Зазначив, що він виїхав на проїжджу частину, перелаштувався в 3 ряд, проїхав тролейбус, подивився у дзеркало заднього виду, де побачив, що тролейбус стоїть і почав перелаштовуватись в 2 ряд.

Вказав, що його швидкість була можливо 30 км/год, точно не пам`ятає, але він щойно виїхав і йому треба було проїхати недалеко, тому швидкість не могла бути більша.

На думку ОСОБА_3 водій «Лексусу» перевищив швидкість або він хотів здійснити маневр і не розрахував. Відстань від місця зіткнення і арки куди ОСОБА_3 треба було заїхати 3-4 метри.

Потерпілий ОСОБА_6 допитаний у суді, надав показання, що 21.03.2014 в 5 вечора він їхав після роботи додому, в районі пл. Льва Толстого, під`їжджаючи до метро побачив в лівій частині дороги машину «Субару», порівнявшись з авто побачив різкий маневр в праву сторону. Вказана машина вдарила його машину в ліве крило і ОСОБА_6 по інерції ударив машину, що стояла.

Зазначив, що він їхав зі швидкістю 50-60 км/год. Постійно рухався у 2 смузі, авто «Субару» їхав у 3 смузі а потім перелаштувалось у другу.

Хто викликав поліції він не пам`ятає.

Обвинувачений після ДТП підійшов подивився і все. На думку ОСОБА_6 причини ДТП це неуважність обвинуваченого, адже обвинувачений не пересвідчився про безпечність дороги.

Зазначив, що тролейбус не заважав йому рухатися. Вказав, що є відео з камер спостережень магазину, де видно яку полосу хто займав.

Вказав, що його водійський стаж складає 20 років.

Зазначив, що зіткнення відбулося після тролейбусної зупинки. Він побачив авто як тільки він виїхав з тротуару. ОСОБА_6 не пам`ятає, щоб перед ним рухалися авто. Тролейбус стояв на зупинці, вигружав пасажирів у крайній праві смузі.

В момент зіткнення швидкість була 50-60 км/год. Поблизу інших авто не було.

Зазначив, що біль в пальці відчув одразу і повідомив працівників швидкої. Вони пропонували

госпіталізацію, та заморозили палець і порекомендували зробити рентген.

Для медичної допомоги звернувся до Шевченківської лікарні, де йому зробили знімок.

Зазначив, шо ОСОБА_3 не надав авто на експертизу.

Вказав, що перед зіткненням він гальмував. Коли робили експертизу, то він надавав авто. У нього була пошкоджена передня ліва частина у ОСОБА_3 задня права.

Зазначив, що не пам`ятає, чи був він пристебнутий.

Допитаний у суді свідок ОСОБА_8 повідомив, що дату та рік події не пам`ятає. Йшов після роботи. Зазначив, що йшов по ОСОБА_9 , напроти кінотеатру Київ та намагався перейти дорогу до кінотеатру. Став біля виїзду до переходу, але так і не перейшов. Став свідком ДТП як зіштовхнулися машини.

Повідомив, що була трьох рядна дорога, в першій смузі були припарковані автомобілі, в другій смузі стояв тролейбус бо там зупинка та в третьому ряду їхав «Субару», який на думку свідка хотів повернути на право. Свідок почув звук пришвидшення, і побачив, як дві машини летіли в сторону свідка на припарковані машини. Перша машина була «Субару», а інша машина чорна, яка саме не пам`ятає. Звук пришвидшення чув від іншої машини не «Субару». Коли «Субару» повертав, позаду неї дуже швидко зв`явилася машина і вони вже вдвох поїхали в припарковані машини.

Свідок повідомив, що бачив момент зіткнення. В крайній лівій смузі їхав «Субару» та повертав направо і позаду неї на швидкості вилітає інша машина. Свідок зазначив, в першому ряді полоса була зайнята припаркованими машинами, у другій смузі стояв тролейбус на зупинці для висадки пасажирів, та з третьої лівої смуги їхав «Субару» з наміром повернути на право і поза неї виїхав з прискоренням інша машина. Свідок вважає, що водій автомобіля «Субару» міг і не бачити дану машину, так як два ряди були заблоковані.

Свідок після дтп перейшов дорогу, коли під`їхала поліція підійшов до них та сказав що є свідком та надав свої контакти. Свідок бачив як вони влетіли в 2 припарковані автомобілі які саме не пам`ятає.

Свідок повідомив, що впізнав перехрестя продемонстроване на фото захисником. Свідок повідомив, що стояв від тролейбуса в проміжку двох автомобілів, тролейбус був в середній смузі, та вільною для проїзду була третя смуга крайня ліва. Першим із-за тролейбуса в крайній лівій смузі виїхав «Субару» зі швидкістю 20-30 км/год. Субару виїхав і за ним темний автомобіль з прискоренням, була більша швидкість ніж в «Субару». Зіткнення відбувалося між другою та крайньої лівою смугою.

Свідок повідомив, що прискорення чув від чорної машини. Зіткнулися по правій частині «Субару» в районі дверей, у «Субару» були пошкодження.

Що відбулося після дтп свідок не бачив.

Вважає, що дтп відбулось з вини водія автомобіля «Лексус».

На підтвердження події злочину та вини ОСОБА_3 у його вчиненні прокурором надані суду та безпосередньо у судовому засіданні дослідженні: постанову про призначення комплексної авто технічної експертизи та транспортно-трасологічної експертизи від 17.04.2014 року; супровідний лист слідчого ОСОБА_10 від 18.04.2014 року № 59/8099; клопотання експерта ОСОБА_11 з супровідним листом від 29.04.2014 року № 8/2238; Довідки слідчого ОСОБА_10 ; лист слідчого ОСОБА_10 від 15.05.2014 року № 59/СВ-306; постанову про призначення судово-медичної експертизи від 14.05.2014 року; висновок експерта № 71/Е від 26.05.2014 року; протокол огляду місця події від 21.03.2014 року; висновки щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.03.2014 року, щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ; карта виїзду медичної допомоги № 1278; довідка № 20 від 21.03.2014 року видана ОСОБА_6 ; довідку про витрати на проведення експертизи від 19.05.2014 року № 22/ат; висновок експерта № 222/ат від 19.05.2014 року; протокол проведення слідчого експерименту від 17.04.2014 року з додатками; протокол огляду від 04.04.2014 року з додатками; компакт-диск «НР», CD-R, ємкістю 700 MB; постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 045.04.2014 року; протокол проведення слідчого експерименту від 17.04.2014 року; характеризуючи документи на ОСОБА_3 ; висновок № 0175 автотоварознавчого дослідження від 22.05.2014 року.

Також в судовому засіданні були дослідження документи надані стороною захисту: клопотання згідно ст. 47, 332 від 28.08.2015 року; адвокатський запит № 123 від 17.12.2014 року; акт КНДІСЕ № 17621/14-35/17622/14-52/9127/9128/15-52 від 29.05.2015 року; висновок експертного дослідження № 17621/14-35/17622/14-52/9127/9128/15-52 від 29.05.2015 року; диск з відеозаписом ДТП.

Суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідка, дослідивши надані сторонами документи та речові докази, оцінивши їх у сукупності дійшов до висновків, що надані стороною обвинувачення та стороною захисту документи є належними та допустимими доказами оскільки відповідають вимогам КПК України.

Отже, аналізуючи та оцінюючи у сукупності докази та показання надані сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена. Прийшовши до такого висновку, суд враховує наступне. Так, з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 грубо порушуючи вимоги п. 2.3 «б», 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, що були введені в дію 01 січня 2002 року, проявив неуважність, невірно оцінив дорожню обстановку, не переконався у безпечності перед початком зміни напрямку свого руху, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху та при перестроюванні не дав дорогу автомобілю «Лексус» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , що рухався в попутному напрямку в середній смузі руху, тобто по тій смузі, на яку ОСОБА_3 мав намір перестроїтись. В подальшому, навпроти будинку АДРЕСА_2 відбулось першочергове зіткнення передньої лівої частини автомобіля «Лексус» д. н. НОМЕР_2 та правої сторони автомобіля «Субару» д.н.з. НОМЕР_1 , з подальшим наїздом зазначених автомобілів на стоячий припаркований в крайній правій смузі руху автомобіль «Додж» д.н.з. НОМЕР_3 , який від наїзду відкинуло на інший припаркований попереду автомобіль «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_4 .

В результаті допущених ОСОБА_3 порушень правил безпеки дорожнього руху, визначених ПДР України, що призвело до зіткнення транспортних засобів, водію автомобіля «Лексус» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Дані обставини в судовому засіданні знайшли своє підтвердження під час дослідження наступних доказів:

1)протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.03.2014 року з план схемою, який підтверджує факт зіткнення та наявність пошкоджень у чотирьох транспортних засобах;

2)висновку експерта № 71/Е від 26.05.2014 року, яким констатовано: «Згідно представленої медичної документації та висновку консультанта-рентгенолога КОБСМЕ у гр. ОСОБА_6 мало місце ушкодження у вигляді уламкового перелому 1-го пальця лівої кисті.

Описане ушкодження утворилося від дії тупого предмета, по давності може відповідати терміну і обставинам, зазначених у постанові, та відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для зрощення перелому необхідний термін понад 21 день».

Також факт заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості внаслідок ДТП підтверджується довідкою № 20 виданою поліклінікою № 1 Шевченківського району м. Києва від 21.03.2014 року;

3)висновку експерта № 222/ат від 19.05.2014 року, відповідно до якого: «В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Subaru» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був керуватися вимогами пунктів: 10.1; 10.3 ПДР України:

- п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

- п. 10.3 У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.»

«В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Lexus» д.н.3. НОМЕР_2 ОСОБА_6 не мав технічної можливості запобігти зіткнення з автомобілем «Subaru» д.н.з. НОМЕР_1 шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для його руху.».

«В ситуації, що склалася на дорозі перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Subaru» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання вимог пунктів: 10.1; 10.3 ПДР України.»

«В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, в діях водія автомобіля «Subaru» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , з технічної точки зору, експертом вбачаються невідповідності вимогам пунктів 10.1; 10.3 ПДР України».

Отже вказаним висновком експертного дослідження встановлено в діях водія ОСОБА_3 ознаки порушення п. 10.1, 10.3 ПДР, які знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Крім того вказаний висновок зазначає, що в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, в діях водія автомобіля «Lexus» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , з технічної точки зору, експертом невідповідностей вимогам пункту 12.3 ПДР України не вбачається.

Таким чином вказаним висновком експертного дослідження в діях водія ОСОБА_6 ознак порушення ПДР не встановлено.

4)протоколі проведення слідчого експерименту від 17.04.2014 року зі свідком ОСОБА_12 , який підтверджує викладені в обвинувальному акті обставини зіткнення транспортних засобів;

5)протоколі огляду від 04.04.2014 року та дослідженому в судовому засіданні диску, на якому міститься відеозапис події. З вказаних доказів вбачається, що відеозапис містить зафіксований рух транспортних засобів як зі сторони пл. Л. Толстого в напрямку вул. Хрешатик так і в зустрічному напрямку зі сторони вул. Хрещатик в напрямку пл. Л. Толстого. На 03 хвилині 35 секунді відеозапису, відбуваються наступні події:

Виїжджає автомобіль чорного кольору марки «Subaru», праворуч від якого також рухається ще один автомобіль темного кольору.

Напрямок руху даних автомобілів по вул. В. Васильківська зі сторони вул. Хрещатик в напрямку пл.. Л. Толстого. В момент виїзду та на протязі фіксації руху автомобіля «Subaru», даний автомобіль рухається зміщуючись при цьому праворуч. В подальшому обидва автомобілі по траєкторії руху рухаються в бік крайньої правої смуги. В цей же час в крайній правій смузі руху знаходяться два припарковані автомобілі візуально марки «Mercedes» та ще один автомобіль, темного кольору.

В подальшому на відеозаписі зафіксоване зіткнення автомобілями «Subaru» і ще одного автомобіля з припаркованими в крайній правій смузі руху спочатку автомобілем темного кольору позаду автомобіля «Mercedes» та подальше зіткнення і з самим автомобілем «Mercedes». Від даного зіткнення припарковані автомобілі зміщуються на певну відстань вперед. Автомобіль «Subaru» проїжджає трохи далі в середній смузі руху та зупиняється, а інший автомобіль, який рухався праворуч від автомобіля «Subaru» залишається позаду припаркованих автомобілів з якими відбулось зіткнення;

6)протоколі проведення слідчого експерименту від 17.04.2014 року з потерпілим ОСОБА_6 , який підтверджує викладені в обвинувальному акті обставини зіткнення транспортних засобів;

Також стороною захисту було долучено висновок експертного дослідження № 17621/14-35/17622/14-52/9127/9128/15-52 від 29.05.2015 року, в якому зазначено: «Що стосується регламентації дій водія автомобіля Субару ОСОБА_3 з точки зору забезпечення безпеки руху в даній дорожній обстановці, то слід зазначити, що з технічної точки зору вимогами ПДР в такому випадку, коли інший автомобіль наближається ззаду, односторонніми діями водія переднього автомобіля не забезпечуються умови не виникнення зіткнення з цим автомобілем. Більше того, ПДР для такої дорожньої обстановки не передбачені вимоги, які б регламентували дії водія переднього автомобіля.».

Також вказаним висновком встановлено: «Характер і локалізація пошкоджень транспортних засобів, які вони отримали в результаті даної ДТП, дають підстави вважати, що механізм контактування був наступним. В початковій фазі зіткнення у взаємний контакт вступили ліва передня бокова частина автомобіля Лексус та права задня бокова частина автомобіля Субару, в цей момент поздовжні геометричні вісі автомобілів Лексус та Субару знаходились під гострим кутом, розкритим по ходу годинникової стрільки за напрямом руху автомобіля Лексус. При цьому контактування автомобілів ОСОБА_7 та Субару може бути описане по напрямку руху, як повздовжнє; по характеру взаємного зближення - попутне; по відносному розташуванню повздовжніх осей - косе; по характеру взаємоді при ударі - ковзне.».

Отже, як вбачається з даного висновку характер ушкоджень транспортних засобів, а саме права частина автомобіля «Субару», та ліва частина автомобіля «Лексус», свідчить про те, що автомобіль «Субару» перелаштовувався в смугу руху автомобіля «Лексус», що підтверджується матеріалами справи та показаннями усіх учасників судового розгляду.

В той же час суд критично ставиться до вказаного висновку, в частині де зазначено, що дії водія ОСОБА_3 не регулюються ПДР.

Вказане свідчить про неповноту проведеного дослідження та не встановлення усіх обставин справи.

Крім того такий висновок суперечать висновку № 222/ат від 19.05.2014 року, та ПДР України, які регулюють усі можливі ситуації які виникають в ході здійснення руху транспортних засобів, в тому числі і їх перестроювання.

Твердження обвинуваченого, стосовно того, що здійснюючи перестроювання у крайню праву суму, не бачив транспортний засіб «Лексус», не свідчить про виконання ним вимог п. 10.1 та 10.3 ПДР, та не вказують, що такого транспортного засобу там не було, оскільки подальше зіткнення з ним вказує на протилежне.

Крім того, судом та висновками експертів не було встановлено жодних ознак порушень правил дорожнього руху в діях водія ОСОБА_6 . Також жодним доказом не підтверджено, що його дії, під час керування транспортним засобом, знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою.

Пояснення свідка щодо можливої вини водія автомобіля «Лексус» у дтп, є лише припущеннями останнього, які не були підтверджені доказами в судовому засіданні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України /в редакції Закону № 879-VII від 26.11.2015 р./ доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення та дані про особу обвинуваченого, що він раніше не судимий, характеризується позитивно. Тому, суд приходить до висновку, про необхідність призначення міри покарання у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для попередженням вчинення обвинуваченим нових злочинів.

У той же час суд, враховуючи положення ч. 5 ст. 74 КК України, вважає за необхідне зазначити про таке.

Згідно ч.5 ст.74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 286 КПК України - звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень статті 5 КК України, яка визначає зворотну дію закону про кримінальну відповідальність у часі: 1. Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. 2. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. 3. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. 4. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

За правилами ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України /в редакції Закону № 245-VII від 16.05.2013/ особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення 21.03.2014 року, тобто більше 3-х років тому.

Протягом цього часу перебіг давності не зупинявся та не переривався, обвинувачений у розшуку не перебував.

Кримінальне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_3 , а саме ч. 1 ст. 286 КК України /в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, № 586-VI від 24.09.2008/, відповідно до ст.12 КК України /в редакції Закону №4025-VI від 15.11.2011/ відноситься до злочину невеликої тяжкості.

За таких обставин, наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України /в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, № 586-VI від 24.09.2008/, на підставі ст.49 КК України /в редакції Закону № 245-VII від 16.05.2013/.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України /в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, № 586-VI від 24.09.2008/ та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді штрафу у розмірі 300 (триста) неоподаткованих доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України /в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, № 586-VI від 24.09.2008/, від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України /в редакції Закону № 245-VII від 16.05.2013/, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003100 від 01.04.2014 року - закрити.

Речовий доказ - CD диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешти, які були накладені у кримінальному провадженні № 0003100 від 01.04.2014 року.

Процесуальні витрати у розмірі 611 гривень 80 копійок віднести на рахунок держави.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 залишити без розгляду.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особу, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1