Справа № 590/57/24
Провадження № 1-кп/590/81/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2024 Ямпільський районний суд

Сумської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Сумської області кримінальне провадження №0000019 від 19.01.2024 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Свеса Ямпільського району Сумської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, інваліда 2 групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за ч.1 ст.125 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

особи, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

встановив :

Встановлені судом обставини

17.01.2024 близько 16:30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, наніс один удар кулаком своєї правої руки під ліве око ОСОБА_6 та два удари своєю правою ногою під ліве око ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в результаті чого останній отримав згідно висновку судово-медичної експертизи №08 від 19.01.2024 року тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій підочній ділянці на фоні набряклості м`яких тканин. Тілесні ушкодження у вигляді синця на фоні набряклості м`яких тканин по ступеню тяжкості кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження (п.п.2.3.1а, 2.3.2, 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995р.).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 78 від 29.01.2024 на момент вчинення кримінального проступку ОСОБА_3 виявляв ознаки Розладу особистості та поведінки внаслідок епілепсії з вираженим зниженням пам`яті, помірним зниженням інтелекту, вираженими характерологічними змінами особистості, порушеннями поведінки, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На даний час ОСОБА_3 виявляє ознаки Розладу особистості та поведінки внаслідок епілепсії з вираженим зниженням пам`яті, помірним зниженням інтелекту, вираженими характерологічними змінами особистості, порушеннями поведінки, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , оскільки його психічний стан не дозволяє усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання про застосування щодо свого підзахисного примусових заходів медичного характеру підтримала, просила застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом, що буде достатнім для його лікування, соціалізації, попередження вчиненню нових суспільно-небезпечних діянь.

ОСОБА_3 виразив згоду на лікування.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи приписи ст.ст.93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу», вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив обставини викладені в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно нього. Провину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав. Причину скоєного пояснити не зміг.

Крім того, вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_3 при зазначених обставинах підтверджується зібраними доказами:

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 17.01.2024 близько 16:30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , під час конфлікту наніс йому один удар кулаком своєї правої руки йому під ліве око, від чого він упав на підлогу, потім ще два удари своєю правою ногою йому під ліве око, в результаті чого потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду показала, що вона є співмешканкою потерпілого ОСОБА_6 17.01.2024 до них зайшов їх знайомий ОСОБА_3 , з яким вони стали розпивати спиртні напої. Потім між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 виник конфлікт, під час якого останній почав наносити удари ОСОБА_6 ..

Згідно висновку судово-медичної експертизи №08 від 19.01.2024 року ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій підочній ділянці на фоні набряклості м`яких тканин. Характер встановлених тілесних ушкоджень свідчить про те, що вони могли утворитися в результаті ударної дії твердого /твердих/ предмету /предметів/, та могли утворитися в результаті одного удару кулаком в ліву підочну ділянку, а також в результаті нанесення ударів /удару/ ногою /по дотичній, незначної сили/ також в ліву підочну ділянку потерпілому ОСОБА_6 .. Тілесні ушкодження у вигляді синця на фоні набряклості м`яких тканин по ступеню тяжкості кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження /а.с. 12/.

Протоколом слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_6 від 23.01.2024, та відтвореним в судовому засіданні відеозапису до нього /а.с. 21-23/, під час якого потерпілий продемонстрував механізм нанесення йому тілесних ушкоджень та відтворив обставини події, яка відбулася 17.01.2024.

Згідно висновку експерта №09 від 23.01.2024, враховуючи характер тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6 /синець в лівій підочній ділянці на фоні набряклості м`яких тканин/ та всі обставини справи, тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого ОСОБА_6 , могли утворитися при вищевказаних обставинах, і таким чином, механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , продемонстрований ним 23.01.2024 відповідає механізму отримання потерпілим тілесних ушкоджень /а.с. 25/.

Відповідно до ст. 95 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, при цьому жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Підстав не довіряти вищевказаним доказам у суду не має, оскільки вони будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості, достовірності і достатності не викликають, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.

Досліджені докази в їх сукупності підтверджують, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Мотиви прийняття рішення судом

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку з 1994 року у лікаря-психіатра КНП «Ямпільська лікарня» з діагнозом: «Розлади особистості та поведінки внаслідок епілепсії» /а.с.45/. На обліку у лікаря нарколога не перебуває /а.с.44/. За місцем мешкання характеризується формально /а.с. 48/. До кримінальної відповідальності не притягувався /а.с.43/. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №78 від 29.01.2024 є неосудним /а.с. 39-41/.

Вчинив суспільно-небезпечні діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, що відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно зі ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно - небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною Кримінального кодексу України, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно - небезпечних діянь.

Відповідно до ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку (ч. 3 ст. 94 КПК України).

З огляду на встановлені факти, приймаючи до уваги характер кримінального правопорушення, його тяжкість, заслухавши прокурора, захисника, особу, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 , а також експерта ОСОБА_9 , якою було виходячи із характеру та тяжкості захворювання, ступеню небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, рекомендовано поміщення його до закладу з наданням психіатричної допомоги, а також оскільки в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 згідно висновку судово-психіатричного експерта №78 від 29.01.2024 виявляє ознаки Розладу особистості та поведінки внаслідок епілепсії з вираженим зниженням пам`яті, помірним зниженням інтелекту, вираженими характерологічними змінами особистості, порушеннями поведінки, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації його до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження

Судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Керуючись ст.ст. 92-94 КК України, ст.ст. 100, 512, 513, 516 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора Ямпільського відділу Шосткінської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню № 0000019, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2024 відносно ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання ухвалою законної сили не обирати.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо така скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, ухвала суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали вручити прокурору та ОСОБА_3

Суддя : ОСОБА_1