Справа №212/4246/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000537 від 11 квітня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не судимого, який працює зварювальником ТОВ «Кривбасбудперспектива» ПрАТ «ПівнГЗК», зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

10.04.2024 року близько 21-15 год. ОСОБА_3 знаходився поблизу буд. АДРЕСА_2 , де зустрів раніше не знайомого йому ОСОБА_6 , з яким почав спілкуватися. В ході спілкування у нього виникла гостра неприязнь до ОСОБА_6 та умисел на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень. Того ж дня близько 21-20 год. потерпілий ОСОБА_6 , розуміючи, шо їх сварка може перерости зі словесної у фізичну розправу, розвернувся та пішов від ОСОБА_3 в іншу сторону. В цей час ОСОБА_3 з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому почав наздоганяти останнього. Потім ОСОБА_3 неподалік буд. 69 на мкр. 5-й Зарічний наздогнав потерпілого та з кишені спортивних штанів, в які був одягнутий, дістав предмет для вчинення злочину, ніж, та, утримуючи його у правій руці, знаходячись обличчям до спини потерпілого ОСОБА_6 , клинком вказаного ножа наніс не менше одного удару в ліву ділянку грудної клітини ззаду, не переслідуючи при цьому за мету спричинення ОСОБА_6 смерті. Після скоєного ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді одною проникаючого та одного не проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини (шкіряні рани в 6-му міжребер`ї по лівій біля хребцевій лінії, та по лівій лопатковій лінії, рановий канал, який проникає в ліву плевральну порожнину), травматичний пневмоторакс ліворуч, які згідно висновку судово-медичного експерта № 704 від 23.04.2024 р. за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, яку укладено 25 квітня 2024 року між обвинуваченим за участі захисника та прокурором зі згоди потерпілої особи, відповідно до якої ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі, а сторони узгодили покарання.

ОСОБА_3 у присутності свого захисника пояснив суду, що цілком розуміє характер пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст. 121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, при цьому повністю визнає себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК, згоден із узгодженим видом покарання, яке буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди судом.

Прокурор вважав, що при укладенні угоди дотримані всі вимоги діючого законодавства, тому просив суд угоду затвердити й призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник наполягав на затвердженні угоди, умови якої відповідають інтересам підзахисного.

Потерпіла особа висловила письмово свою згоду на затвердження угоди про визнання винуватості.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження, виходячи з наступного обґрунтування.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 121 КК, яке є згідно із ст. 12 КК тяжким злочином.

Суд зауважує, що обвинувачений цілком розуміє, що наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку за ст. 394, 424 КПК, а для обвинуваченого також відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК.

Також обвинувачений розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільною, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, характеру та тяжкості обвинувачення, з урахуванням винної особи, який раніше не судимий, працює та характеризується позитивно.

Також суд зазначає, що обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування завданих збитків.

За таких обставин суд вважає доведеним провину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, тобто у завданні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Внаслідок наведеного вмотивування, угоду про визнання винуватості слід затвердити та визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років, а на підставі ст. 75 КК звільнити його від відбування покарання з випробувальним строком на один рік із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК.

Підстав для зміни запобіжного заходу, обраного ОСОБА_3 у виді домашнього арешту, немає.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК.

Арешт майна, накладений 16 квітня 2024 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу на вилучені 10 квітня 2024 року ніж та спортивну куртку, а також на вилучену футболку при затриманні ОСОБА_3 11 квітня 2024 року, що належать ОСОБА_3 , слід скасувати.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 квітня 2024 року, укладену між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, та призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання за ст. 121 ч. 1 КК у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно із ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази: ніж, куртка, футболка, які належать ОСОБА_3 , зразки крові ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , що зберігаються в камері схову ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, - знищити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2024 року на вилучені 10 квітня 2024 року ніж та спортивну куртку, а також на вилучену футболку при затриманні ОСОБА_3 11 квітня 2024 року, що належать ОСОБА_3 , - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1