Справа № 484/3868/15-к
Номер провадження 1-кп/473/120/2024
У Х В А Л А

іменем України

"08" травня 2024 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції з Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області)

обвинувачений ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області)

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області)

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001002 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Первомайськ Миколаївської області, українець, громадянин України, з вищою освітою, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2, 3, 4 ст.190, ч.ч.2, 3 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19.12.2023 року в порядку авторозподілу судді ОСОБА_1 передано кримінальне провадження №0001002 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2, 3, 4 ст.190, ч.ч.2, 3 ст.358 КК України.

В цій же справі №484/3868/15-к номер провадження: 1-кп/473/320/2023 було визначено склад суду головуючий суддя ОСОБА_7 , судді ОСОБА_8 та ОСОБА_1 . Ця колегія ухвалою від 26 вересня 2023 р. повернула обвинувальний акт прокурору.

27.10.2023 року на виконання ухвали суду прокурор склав новий обвинувальний акт і його було направлено до суду.

Підсудність справи за Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області визначено на підставі ухвали Миколаївського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити провадження до судового розгляду, вказавши, що відсутні підстави для повернення обвинувального акту прокурору, закриття провадження чи затвердження угоди.

Обвинувачений та його захисник просили повернути обвинувальний акт прокурору через неконкретність пред`явленого обвинувачення. Так захисник вказав, що в новому обвинувальному акті прокурор не усунув тих недоліків, на які йому вказував суд при поверненні обвинувального акту, зокрема в кожному із епізодів не конкретизовано та не зазначено яким чином обвинувачений набув доступу до паролів та ключів потерпілих для входу в Приват 24, на які рахунки перераховувалися грошові кошти та кому ці рахунки належать. Не зазначено яким чином обвинувачений отримував у своє володіння грошові кошти потерпілих після вчинення таких операції. Окрім того адвокат вказав, що не здійснено належне обгрунтування розміру спричиненої шкоди, що відповідно впливає на кваліфікацію дій його клієнта.

Суд вважає, що обвинувальний акт слід повернути прокурору з таких підстав.

Редакція ч.4 ст.190 КК України на момент проведення підготовчого судового засідання є наступною: «4. Шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, - карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років».

Тому суд не застосовує до даного провадження положення ч.2 ст.31 КПК України про те, що кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого, оскільки чинна редакція ч.4 ст.190 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років.

На аркушах 373-374 обвинувального акту, що складено прокурором 27 жовтня 2023 року, зазначено таке: «З урахуванням викладеного, за сукупністю злочинів ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні наступних кримінальних правопорушень:

ч.2 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому, вчинене повторно;

ч.3 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах;

ч.3 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), у великих розмірах, вчинене повторно;

ч.4 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, в особливо великих розмірах;

ч.2 ст.358 КК України, а саме складання та видача працівником юридичної особи будь-якої форми власності, який не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків;

ч.3 ст.358 КК України, а саме складання та видача працівником юридичної особи будь-якої форми власності, який не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, вчинені повторно».

Проте в обвинувальному акті не вказано в якій редакції статтей чинного КК України кваліфіковано дії ОСОБА_5 .

З урахуванням того, що з моменту подій, які поставлено в провину обвинуваченому ОСОБА_5 пройшов значний проміжок часу та чинний КК України зазнавав змін суд вважає, що пред`явлене обвинувачення є не конкретним та не дозволяє суду перевірити відповідність пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення певній нормі КК України у відповідній редакції.

Так на сайті «Законодавство України» в чинному Кримінальному Кодексі України зазначено, що стаття 190 із змінами, внесеними згідно із Законами №270-VI від 15.04.2008, №2617-VIII від 22.11.2018; в редакції Закону №3233-IX від 13.07.2023. Також зазначено, що стаття 358 із змінами, внесеними згідно з Законом №1508-VI від 11.06.2009 - зміни втратили чинність на підставі Закону №2808-VI від 21.12.2010; в редакції Закону №3207-VI від 07.04.2011; із змінами, внесеними згідно із Законом №1666-VIII від 06.10.2016.

Так на момент надходження обвинувального акту до суду дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.4 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, в особливо великих розмірах. Тоді як згідно із чинною редакцією КК України ч.4 ст.190 визначено, що за нею кваліфікуються такі дії як: «4. Шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки».

Таким чином є не зрозумілим та неконкретним пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення, обвинувальний акт складено прокурором 27 жовтня 2023 року.

Також заслуговує на увагу й позиція сторони захисту про неконкретне обвинувачення в наданому прокурором до суду обвинувальному акті, оскільки дійсно за кожним із епізодів не деталізовано всіх обставин правопорушення щодо кожного з потерпілих, а також не вказано яким чином обвинувачений набув грошові кошти потерпілих та звернув їх на свою користь.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України (постанова № 5-328 кс16 від 24 листопада 2016 року) під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Відповідно до вимог п. 3 (а) ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Вимоги ст.348 КПК України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення. Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим, як сторонам кримінального провадження, так і суду.

Вирішуючи питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону, суд повинен виходити з описання складів злочинів у диспозиціях статей Кримінального кодексу України, за якими особи притягуються до кримінальної відповідальності, та вимагати від прокурорів викладу в обвинувальному акті тих обставин злочину, які підлягають обов`язковому встановленню. Обвинувальний акт є тим підсумковим документом досудового розслідування, який не може містити в собі жодних внутрішніх суперечностей, а всі складові частини цього документу повинні бути узгоджені між собою, в т.ч. й кваліфікація дій особи.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як вбачається з обвинувального акту, - обвинувачення, викладене в ньому, є неконкретним, не містить даних щодо редакції статей за якими кваліфіковано дії ОСОБА_5 та всіх необхідних даних, що визначені п.5 ч.2 ст.291 КПК України. За таких обставин суд вважає, що невідповідність обвинувального акту вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України свідчить про існування перешкод для призначення обвинувального акту до судового розгляду, які порушують право обвинуваченого на захист, що гарантується кожній особі приписами п.«с» ч.3 ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», положення якої імплементовані у ст.20 КПК України.

Керуючись ст.291, п.3 ч.3 ст.314, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Повернути прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001002 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2, 3, 4 ст.190, ч.ч.2, 3 ст.358 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1