УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона подання відділу №26 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, -

в с т а н о в и в:

10.05.2024 до Херсонського міського суду Херсонської області надійшло подання начальника відділу №26 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення ОСОБА_5 від покарання у виді 100 годин громадських робіт за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначеного вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 05.03.2021, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На обґрунтування подання зазначено, що 16.07.2021 до відділу №26 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях відносно ОСОБА_5 надійшли на виконання розпорядження та вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 05.03.2021 про призначення покарання у виді 100 годин громадських робіт. 20.10.2021 засуджений ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, однак до відпрацювання не приступив. 17.12.2021 до поліції направлено подання про проведення розшукових заходів, 23.02.2022 отримано повідомлення про встановлення місця знаходження ОСОБА_5 Після 24.02.2022 територія Херсонської області була окупована військами рф, внаслідок чого працівниками відділу пробації проведено ряд заходів для встановлення ймовірного місця проживання/перебування відносно ОСОБА_5 , за результатами встановлено проходження ним військової служби.

В період перебування на обліку ОСОБА_5 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався; призваний до Збройних сил України та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . Враховуючи те, що на даний час закінчилися строки давності виконання обвинувального вироку, просить вирішити питання про звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_5 у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Представник Центру пробації в судове засідання не з`явилася, надала заяву про проведення судового засідання без її участі, подання підтримала, просила задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 для участі в судовому розгляді не з`явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, заяв та клопотань не подавав.

Прокурор під час судового розгляду не заперечував проти задоволення подання Центру пробації.

Оскілки відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття, суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд за відсутності учасників, які не з`явились.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали долучені до подання, суд встановив наступне.

ОСОБА_5 вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 05.03.2021 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 06.04.2021 та був отриманий для виконання Центром пробації 16.07.2021, про що свідчить розпорядження про виконання судового рішення, що набрало законної сили.

20.10.2021 засуджений ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, однак до відпрацювання не приступив. 17.12.2021 до поліції направлено подання про проведення розшукових заходів, 23.02.2022 отримано повідомлення про встановлення місця знаходження ОСОБА_5 .

За інформацією ОСК МВС України, впродовж іспитового строку та станом на 10.04.2024 ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався.

З відповіді від 29.05.2023 №1265 військової частини НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_5 з 02.05.2022 рахується у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 , де проходить військову службу.

Оцінюючи вищезазначені матеріали, суд враховує наступне.

Покарання у виді громадських робіт відбувається за місцем проживання засудженого. Громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Виконання покарання у виді громадських робіт здійснюється на основі участі засуджених у суспільно корисній праці і контролю за їхньою поведінкою відповідно до вимог цього Кодексу. Контроль за виконанням покарання у виді громадських робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації (ч. ч. 1-3 ст. 36 КВК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 37 КВК України засуджені до покарання у виді громадських робіт зобов`язані: додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання; сумлінно ставитися до праці; працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації. Поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

За порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, а також порушення громадського порядку, за яке засудженого було притягнуто до адміністративної відповідальності, до нього уповноваженим органом з питань пробації може бути застосоване застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності. Стосовно особи, яка ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали правоохоронним органам для відповідного реагування для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 КК України (ч. ч. 1, 2 ст. 40 КВК України).

Особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, а саме: два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі (п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України).

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються (ч. 3 ст. 80 КК України).

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину (ч. 4 ст. 80 КК України).

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 24.12.2015 (справа №5-324кс15) правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Однак ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі ст. ст. 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

З огляду на це неприбуття для відбування покарання у виді громадських робіт саме по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.

Існування в Кримінальному кодексі України цього виду звільнення від відбування покарання обумовлюється недоцільністю виконання обвинувального вироку, оскільки після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу, а також тим, що невчинення засудженим у цей період нового злочину, як правило, свідчить про втрату ним суспільної небезпечності.

Враховуючи той факт, що закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Херсонського міського суду Херсонської області від 05.03.2021, факт ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання не встановлений вироком суду, засуджений ОСОБА_5 нового злочину не вчинив, а тому суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 КК України, призначеного вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 05.03.2021.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. ст. 36-40 КВК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Подання відділу №26 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді 100 годин громадських робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку Херсонського міського суду Херсонської області від 05.03.2021.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1