ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/2724/24

Провадження № 1-кп/210/515/24

23 травня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, - адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, матеріали кримінального провадження №0000512 від 01 травня 2024 року, та угоду про визнання винуватості, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: АДРЕСА_1 , громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 26 квітня 2022 року Нікопольським районним судом Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2, 186 ч.2, 187 ч.1, 70 ч.1 КК України, до покарання у виді 05 років позбавлення волі. Звільнився 22 серпня 2023 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.357 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14 травня 2024 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.357 ч.1 КК України, разом з угодою про визнання винуватості між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

Зі змісту обвинувального акту та угоди про визнання винуватості вбачається наступне.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX (зі змінами, внесеними Указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року №341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022, від 07 листопада 2022 року №757/2022, від 06 лютого 2023 року №58/2023, від 01 травня 2023 року №254/2023, від 26 липня 2023 року №451/2023, від 06 листопада 2023 року №734/2023, від 05 лютого 2024 року №49/2024), в Україні введено воєнний стан, в період якого, а саме 30 квітня 2024 року, в період часу з 09:00год. по 10:00год., ОСОБА_4 , перебував за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в приміщені квартири АДРЕСА_3 , де його увагу привернула жіноча сумка, яка знаходилась в коридорі зазначеної квартири, після чого у ОСОБА_4 виник раптовий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь.

В подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, вважаючи, що його дії носять таємний характер, за відсутності свідків та очевидців, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_6 , з корисливою метою, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу таємно викрав із сумки потерпілої грошові кошти в сумі 2000 гривень та картку для виплат «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку в сумі 2000 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 30 квітня 2024 року, в період часу з 10:17год. по 10:18год., перебуваючи біля банкомату «ПриватБанк» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 30А, маючи у розпорядженні раніше викрадену банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, вважаючи, що його дії носять таємний характер, за відсутності свідків та очевидців, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_6 , з корисливою метою, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, шляхом проведення однієї транзакції зняв з банківської картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) грошові кошти, що належать ОСОБА_6 в сумі 3500 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку в сумі 3500 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст.185 ч.4 КК України, як крадіжка, за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_4 , 30 квітня 2024 року, в період часу з 09:00год. по 10:00год., перебуваючи за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_6 в приміщені квартири АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків викрав банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), видану на ім`я ОСОБА_6 , що відповідно до Закону України «Про інформацію», Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Закону України «Про банки та банківську діяльність» - є офіційним документом, тобто електронними платіжними документами, засобами доступу до банківського рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_6 , з метою подальшого зняття грошових коштів з рахунку даної банківської картки.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.357 ч.1 КК України, за ознаками викрадення офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження досягнуто угоди про визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, яку укладено 13 травня 2024 року.

За змістом угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.357 ч.1 КК України та обставини вчинення цих кримінальних правопорушень, погодився понести покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ст.185 ч.4, ст.357 ч.1 КК України: за ст.185 ч.4 КК України, у виді 05 років позбавлення волі; за ст.357 ч.1 КК України, у виді 01 року обмеження волі. На підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, та остаточно призначити покарання у виді 05 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, - адвокат ОСОБА_5 , кожен окремо в судовому засіданні не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Від потерпілої ОСОБА_6 надійшли письмова згода та заява, в котрих вона просить проводити розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості, призначення обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Претензій до обвинуваченого не має. Цивільний позов не заявлявся.

Вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, переконавшись в тому, що укладення угоди є добровільним, а взяті на себе зобов`язання обвинуваченим можуть бути реально виконані, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, та іншим положенням закону України про кримінальну відповідальність, встановивши, що підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, роз`яснивши обвинуваченому наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України, суд затверджує угоду про визнання винуватості, укладену сторонами кримінального провадження 13 травня 2024 року, та ухвалює обвинувальний вирок.

Кримінальними правопорушеннями потерпілій ОСОБА_6 завдано майнового збитку на загальну суму 5500,00 гривень, котрий частково відшкодовано на суму 3500,00 гривень. Цивільний позов не заявлявся, право на його пред`явлення потерпілій роз`яснено.

Судові витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, залишити в силі до набрання вироком законної сили.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.314, 370, 371, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.357 ч.1 КК України від 13 травня 2024 року, укладену сторонами кримінального провадження, прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.357 ч.1 КК України, та призначити йому покарання:

- за ст.185 ч.4 КК України, у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ст.357 ч.1 КК України, у виді 01 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, та остаточно призначити покарання у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 01 (один) рік, зобов`язавши його на підставі ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та згідно зі ст.76 ч.3 п.2 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, перераховані на арк.крим.пров.№22, а саме банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , та грошові кошти в сумі 3500 гривень, котрі згідно розписки від 01 травня 2024 року повернуто потерпілій ОСОБА_6 , залишити у останньої за належністю.

Матеріали кримінального провадження за №0000512 від 01 травня 2024 року, залишити при обвинувальному акті, справа №210/2724/24, провадження №1-кп/210/515/24.

З підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України, вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст.473 КПК України.

Копія вироку суду вручається негайно засудженому, його захиснику та прокурору.

Крім того засудженому роз`яснюються вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Повний текст вироку складено 23 травня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1