Справа № 369/7431/24
Провадження №1-кс/369/1578/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2024 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 8000213 від 14.04.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні 8000213 від 14.04.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Своє клопотання мотивувала тим, що у провадженні слідчого відділу відділу поліції № 1 Бучанського районного управління поліції ГУ НП в Київській області перебували матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 80000213 від 14.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 від 28.04.2021 року (справа № 369/5556/21) за клопотання заступника начальника СВ відділу поліції № 1 Бучанського районного управління поліції ГУ НП в Київській області в рамках вказаного кримінального провадження накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «LEXUS», модель «NX200», 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , cірого кольору.

На дату винесення ухвали автомобіль належав заявниці як законному власнику на підставі договору купівлі-продажу № 8043/020/2278944 від 03.11.2020, укладеному в Територіального сервісному центрі МВС 8043.

30.11.2021 року кримінальне провадження було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Оскільки кримінальне провадження № 8000213 від 14.04.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, закрито 30.11.2021 року, а арешт накладався з метою забезпечення збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, потреба у збереженні накладеного арешту на вказане вище майно відпала. Подальший арешт майна за відсутності передбачених для цього підстав порушує право заявника на вільне використання своєї власності, що суперечить загальним засадам володіння особою майном.

На підставі вищенаведеного, заявниця просила суд скасувати арешт на автомобіль марки «LEXUS», модель «NX200», 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , cірого кольору.

У судове засідання 08.05.2024 року заявниця та представник органу досудового розслідування не з`явилися.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу відділу поліції № 1 Бучанського районного управління поліції ГУ НП в Київській області перебували матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 80000213 від 14.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_4 від 28.04.2021 року (справа № 369/5556/21) за клопотання заступника начальника СВ відділу поліції № 1 Бучанського районного управління поліції ГУ НП в Київській області в рамках вказаного кримінального провадження накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «LEXUS», модель «NX200», 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , який перебував на д.н.з. НОМЕР_3 , на даний час знаходиться на д.н.з. НОМЕР_2 , cірого кольору із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися рухомим майном, а саме: транспортним засобом - автомобілем марки «LEXUS», модель «NX200», 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , який перебував на д.н.з. НОМЕР_3 , на даний час знаходиться на д.н.з. НОМЕР_2 , cірого кольору.

30.11.2021 року постановою заступника начальника СВ відділу поліції № 1 Бучанського районного управління поліції ГУНП у Київській області ОСОБА_5 , було винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З огляду на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А № 98).

З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що в застосуванні арешту відпала потреба, слідчий суддя, вважає за можливе його скасувати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 64-2, 100, 170, 174 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 8000213 від 14.04.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України- задовольнити.

Скасувати арешт накладений 28.04.2021 року ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського району суду Київської області ОСОБА_4 у справі № 369/5556/21 на транспортний засіб - автомобіль марки «LEXUS», модель «NX200», 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , який перебував на д.н.з. НОМЕР_3 , на даний час знаходиться на д.н.з. НОМЕР_2 , cірого кольору, із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися рухомим майном, а саме: транспортним засобом - автомобілем марки «LEXUS», модель «NX200», 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , який перебував на д.н.з. НОМЕР_3 , на даний час знаходиться на д.н.з. НОМЕР_2 , cірого кольору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1