Провадження № 1-кс/127/4911/24
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000543 від 01.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно, яке було вилучено 03.04.2024 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000543 від 01.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до чергової частини Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області 01.11.2023 надійшло повідомлення від начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що громадянин Республіки ОСОБА_6 незаконно за кошти переправляє громадян України, поза офіційними пунктами пропуску на територію Республіки Молдова.

Так, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення може бути причетний громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який громадянам України, особам призовного віку, пропонує сприяти у незаконному переправленні останнього через державний кордон поза існуючими пунктами пропуску в межах Вінницької області, через річку Дністер, з території України в Республіку Молдову за грошову винагороду у розмірі 6000 (шість тисяч) доларів США.

Також було встановлено, що із відповідною заявою про скоєння вищевказаного кримінального правопорушення звернувся до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В ході проведення заходів було встановлено, що для вчинення дій спільними зусиллями кількох осіб щодо незаконного переправлення через державний кордон України вищевказаних осіб, громадянин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи знайомим з громадянами України, жителями м. Могилів-Подільський, залучив останніх як виконавців для незаконного переправлення ухилянтів через державний кордон України, обумовивши та визначивши між собою функції у вчиненні таких дій.

Зазначені громадяни України та інші на даний час не установлені особи, як виконавці, діючи узгоджено на виконання своїх функцій, проводять зустрічі в обумовленому місці на території м. Вінниці або Могилів-Подільського району з особами, які бажають перетнути незаконно державний кордон України, надають послуги з транспортування в об`їзд або через блок-пост, який розміщений на в`їзді в м. Могилів-Подільський з метою уникнення перевірок правоохоронними органами, використовуючи власні автомобілі.

В подальшому, так званих ухилянтів поселяють до квартир або готелів, розташованих в м. Могилів-Подільський, де обговорюють умови переправки та оплати за надання зазначених послуг. Після узгодження умов, отримання завдатків, ухилянти перебувають за вказаними адресами до моменту формування групи, та отримання вказівок.

У визначений день та час доби вказані особи на відповідних автомобілях здійснюють супровід зазначених ухилянтів до однієї з визначених ділянок кордону на березі річки Дністер, де їх зустрічають невстановлені співучасники, які здійснюють супровід цієї групи осіб під час перетинання кордону з Республікою Молдовою шляхом надання настанов, плавзасобу та керування ним.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.03.2024 по справі №127/999/24 надано дозвіл слідчому відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 та слідчим, які діють у складі групи слідчих у кримінальному провадженні №0000543 від 01.11.2023, на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення грошових коштів, отриманих за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, мобільних телефонів, за допомогою яких відбувалось спілкування з іншими учасниками незаконного переправлення осіб через кордон, флеш-накопичувачів, комп`ютерної техніки, чорнових записів та інших речей, які могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, чи набуті кримінально-протиправним шляхом та можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

В подальшому, 03.04.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

-мобільний телефон марки «iPhone 8 plus» у корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 з вставленою сім-карткою НОМЕР_2 ;

-9 набоїв різного калібру.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000543 від 01.11.2023, Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/9991/24 від 23.03.2024, протоколом обшуку від 03.04.2024.

Постановою слідчого від 04.04.2024 вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 03.04.2024 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-мобільний телефон марки «iPhone 8 plus» у корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 з вставленою сім-карткою НОМЕР_2 ;

-9 набоїв різного калібру.

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя