Провадження №1-кп/204/596/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001144 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Валмієра, Латвії, громадянина України, маючого середню освіту, не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні нікого не маючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 28 вересня 2023 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, проживаючи разом з потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , побачив на столі банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , належну останньому, яка згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, яка обладнана технологією безконтактної оплати, та в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння вказаної банківської картки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, його суспільно небезпечні наслідки

і бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, користуючись відсутністю власника у кімнаті квартири, шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрав банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 для подальшого заволодіння за допомогою вказаної картки грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 , що зберігались на його банківському рахунку. Після цього, заволодівши вказаною банківською карткою, ОСОБА_3 з квартири зник, розпорядившись банківською карткою на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на крадіжку невизначеної кількості грошових коштів, які знаходяться на банківській картці АТ КБ «ПриватБанк»

№ НОМЕР_1 раніше викраденою ним, яка належать потерпілому ОСОБА_6 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, в умовах воєнного стану, запровадженого з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», строк дії якого в послідуючому продовжений, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, 28 вересня 2023 року о 19 годині 46 хвилин достовірно знаючи пін-код до вищевказаної банківської картки потерпілого ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання за допомогою банкомату, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 шляхом введення пін-коду зняв і умисно, таємно викрав грошові кошти в сумі 600 грн., які витратив на власні потреби.

Своїми умисними діями, ОСОБА_3 , спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 600 гривень 00 копійки.

Крім цього, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, повторно, в умовах воєнного стану, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, спрямований на крадіжку невизначеної кількості грошових коштів, які знаходяться на банківській картці АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , раніше викраденою ним, яка належать потерпілому ОСОБА_6 , 29 вересня 2023 року о 20 годині 37 хвилин достовірно знаючи пін-код до вищевказаної банківської картки потерпілого ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою банкомату, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Титова, буд. 36, використовуючи банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , шляхом введення пін-коду зняв і умисно, таємно викрав грошові кошти в сумі 1000 грн., які витратив на власні потреби.

Після цього, 29 вересня 2023 року о 20 годині 41 хвилину, маючи єдиний умисел на зняття остатку готівки, яка знаходилась на банківській картці ОСОБА_6 , достовірно знаючи пін-код до вищевказаної банківської картки потерпілого ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, повторно, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання за допомогою банкомату, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , використовуючи банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , шляхом введення пін-коду зняв і умисно, таємно викрав грошові кошти в сумі 3000 грн., які витратив на власні потреби.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 4000 гривень 00 копійки.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у викрадені офіційного документу з корисливих мотивів, вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України.

08 квітня 2024 року між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, що містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, де вказано, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях та щиро розкаявся.

При укладенні угоди сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 357 КК України покарання у вигляді одного року обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, зазначення сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме ступінь сприяння ОСОБА_3 у проведенні кримінального провадження щодо нього, наявність можливості забезпечення швидшого судового розгляду кримінального провадження.

Окрім цього, до кримінального провадження було долучено заяву потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якої він не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 .

Як вбачається з пояснень обвинуваченого та доводів прокурорів, захисника в суді, змісту угоди про визнання винуватості, вона укладена на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, відсутні відомості, що вона укладена через застосування насильства, примусу, погроз; у матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень, що дають об`єктивні підстави для визнання винуватості обвинуваченого у їх вчиненні.

За наведених обставин слід затвердити укладену 08 квітня 2024 року між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 100, 124, 370, 373, 374, 376,394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08 квітня 2024 року між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді:

-за ч. 4 ст. 185 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 357 КК України 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку одного року - не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Речові докази:

-DVD-R диск з відеозаписами з камер відеоспостереження, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її після подачі до суду відповідної заяви.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, обвинуваченим, його захисником, з підстав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1