У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальні акти у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000140 від 03.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255-1 та ч.1 ст. 255-2 Кримінального кодексу України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.255-2 Кримінального кодексу України та у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 від 21.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255-2 Кримінального кодексу України

в с т а н о в и в:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000140 від 03.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255-1 та ч.1 ст. 255-2 Кримінального кодексу України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.255-2 Кримінального кодексу України та кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 від 21.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255-2 Кримінального кодексу України.

03.06.2024 прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 . В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, максимальна міра покарання за які передбачена у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

03.06.2024 прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 . В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_11 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, максимальна міра покарання за які передбачена у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Вказав, що під час досудового розслідування та судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують необхідність обрання ОСОБА_6 та ОСОБА_11 саме такого запобіжного заходу, а саме: незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У зв`язку з наведеним, прокурор просить продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_12 заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки клопотання прокурора не містить зазначення нових ризиків, які б виправдовували необхідність продовження найсуворішого запобіжного заходу. Окрім того, ризики, наведені в клопотанні, нічим не підтверджені, жодних доказів на їх існування стороною обвинувачення не надано.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_17 заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_11 , оскільки клопотання прокурора є необґрунтованим.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника. Просив надати можливість побачити батька дітям. Зазначив, що його мати хвора та потребує допомоги.

Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав позицію свого захисника.

В судовому засіданні захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтримали позицію захисників ОСОБА_12 та ОСОБА_17 , просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтримали позицію захисників ОСОБА_12 та ОСОБА_17 , просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.

Так, запобіжні заходи загалом, в тому числі тримання під вартою як один з їх видів, застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігти спробам ухилитися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка , іншого підозрюваного, обвинуваченого тощо, знищити , сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Оцінюючи аргументацію сторін щодо наявності чи відсутності ризиків, які є підставою тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , суд приходить до висновку, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були в основі обрання даного виду запобіжного заходу не відпали. При цьому оцінка наявності існування ризиків проводиться у контексті чинників, перелічених у ч. 1 ст. 178 КПК. Така позиція суду базується на основі практики ЄСПЛ. Зокрема, у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява №9190/03 від 04.10.2005, зазначено: «Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню».

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_11 суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо доцільності продовження ОСОБА_6 та ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, враховуючи тяжкість злочину, те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, дані, що характеризують осіб обвинувачених, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які є дійсними та триваючими, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, проаналізувавши всі надані сторонами докази, суд приходить до висновку про задоволення клопотання сторони обвинувачення в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.4 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні шодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Разом з тим, враховуючи практику Європейського суду з прав людини застава є обов`язковим альтернативним запобіжним заходом.

Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, визначаючи доцільність звільнення подальшого тримання особи під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», а й передбачає, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (рішення у справі «Сергій Волосюк проти України» п. 38).

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі «Вренчев проти Сербії» п. 76).

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнов проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку.

Колегія суддів враховує стадію судового розгляду, зокрема, що всі докази зібрані, обставини кримінального правопорушення, в якому обвинувачуються особи, а саме вчинення злочинів передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч.1 ст. 255-2 КК України, що полягає в умисному поширенні в суспільстві злочинного впливу, вчинене в слідчому ізоляторі, а саме в ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9), та в організації проведення злочинного зібрання (сходки) осіб, які здійснюють злочинний вплив, для планування матеріального забезпечення чи координації злочинної діяльності, у тому числі розподілу доходів, одержаних злочинним шляхом, а також участь у такому зібранні (сходці) на території ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9), що в даному кримінальному проваджені потерпілі відсутні, свідки є ув`язненими і перебувають в місцях відбування покарання та попереднього ув`язнення, тривалий розгляд справи та тривалий термін перебування осіб під вартою, вважає за можливо визначити розмір застави.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави достатньої для запобігання наявних ризиків передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів враховує, що такий розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 176-178,183, 194, 331, 369-372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів до 1 серпня 2024 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - в розмірі трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400,00 грн. (дев`ятсот вісім тисяч чотириста гривень 00 копійок).

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожним викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатись з території м. Мукачево Закарпатської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_11 задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів до 1 серпня 2024 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язків передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - в розмірі трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400,00 грн. (дев`ятсот вісім тисяч чотириста гривень 00 копійок).

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_11 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожним викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатись з території м. Свалява Мукачівського району Закарпатської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Копію ухвали надіслати начальнику Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3