Провадження № 1-кп/161/1022/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 12 червня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000438 від 11.05.2024, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, не працює, неодружений, несудимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

Обвинувачений ОСОБА_3 , 10 травня 2024 року близько 17 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення та кримінально-протиправний характер своїх дій, в ході словесного конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_5 , умисно наніс останньому близько двох ударів кулаками обох рук в ділянку губи, близько двох ударів кулаками обох рук в ділянку носа та близько чотирьох ударів кулаками обох рук по голові, а саме в ділянку лівого ока та лівої вушної раковини. Після чого, ОСОБА_3 наніс потерпілому один удар кулаком руки в грудну клітку, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на землю. У подальшому, продовжуючи свої умисні протиправні дії, ОСОБА_3 умисно наніс близько десяти ударів обома ногами по тулубу, плечах та верхніх кінцівках ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку експерта №301 від 15.05.2024, внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, а саме: закриту черепно-мозкову травма зі струсом головного мозку, перелом кісток носа без зміщення, забійну рану верхньої губи, синці навколо лівого ока, в лівій завушній ділянці, на передній та задній поверхнях грудної клітки, на передній черевній стінці, на правій боковій поверхні грудної клітки, на задньо-внутрішній поверхні лівого плеча, на задній поверхні лівого передпліччя, на зовнішній поверхні правого плеча, на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на внутрішній поверхні правого передпліччя. Дані тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 інкримінується нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.2 ст.125 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно наносив удари потерпілому ОСОБА_5 . У вчиненому щиро розкаявся. Цивільний позов повністю визнав.

Допитаний безпосередньо в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив факт нанесення обвинуваченим ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, не наполягав на призначенні суворого покарання. Цивільний позов підтримав повністю, просив його задовольнити.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, а також розміру заявленого цивільного позову, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки така обставина підтверджена у судовому засіданні.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, несудимий, має постійне місце проживання, інформація про негативну характеристику відсутня, на обліку в нарколога чи психіатра не перебуває.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, позицію прокурора та потерпілого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді штрафу в ближче до мінімального розміру, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як ним, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення покарання у виді громадських, виправних робіт, пробаційного нагляду, або обмеження волі суд не вбачає, оскільки такі покарання будуть надто суворими з огляду на особу обвинуваченого.

Вирішуючи цивільний позов суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст.128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Статті 1166 ЦК України регламентують підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.

Згідно ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Стаття 1167 ЦК України регламентує підстави відповідальності за завдану моральну шкоду.

Потерпілий ОСОБА_5 звернувся з позовом до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди у сумі 1626 гривень 89 копійок та моральної шкоди у сумі 10000 гривень.В судовому засіданні потерпілий повністю підтримав цивільний позов, просив його задовольнити.

Цивільний відповідач ОСОБА_3 цивільний позов визнав повністю.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні доведено те, що потерпілому ОСОБА_5 завдано майнової шкоди діями обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки його винуватість доведена в судовому засіданні, потерпілому збитки не відшкодовані, враховуючи встановлений в судовому засіданні факт вчинення кримінального правопорушення та повне визнання обвинуваченим цивільного позову, цивільний позов про стягнення майнової шкоди підлягає до задоволення в повному обсязі.

Вирішуючи розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому, з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховуючи моральні та фізичні страждання останнього від вчиненого кримінального правопорушення, фізичні та душевні страждання у зв`язку з необхідністю відновлення, з огляду на конкретні обставини самої події, ступінь вини обвинуваченого, суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілого в частині стягнення моральної шкоди підлягає до повного задоволення в розмірі 10000 гривень.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд також враховує правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 (справа №752/17832/14-ц), відповідно до якої, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

На думку суду, вказана сума моральної шкоди (10000 гривень) є достатньою та не є такою, яка б вказувала про бажання потерпілого до збагачення, а також відповідає позиції, викладеній у вищезазначеному правовому висновку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 118, 128, 129, 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 60 (шістдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 1626 (одна тисяча шістсот двадцять шість) гривень 89 копійок та моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) гривень, а всього 11626 (одинадцять тисяч шістсот двадцять шість) гривень 89 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий