Єдиний унікальний номер 722/1364/24
Номер провадження 1-кс/722/413/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

19 червня 2024 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

та підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сокиряни клопотання слідчої СВ ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гриманкауци, Бричанського району, Республіка Молдова, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина Республіки Молдова, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідча СВ ВП №1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 19.06.2024 року звернулася до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, яке погоджено прокурором Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Посилалася на те, що у провадженні СВ ВП №1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 18.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжено відповідно до Указу Президента України від 06 травня 2024 року № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з чим введено обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленою на даний час органом досудового розслідування особою, вчинив злочин, пов`язаний із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_5 18.06.2024, перебуваючи по АДРЕСА_2 , зустрів ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя м. Хмельницький, якому достеменно було відомо про вищевказані тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України та який бажав незаконно перетнути державний кордон України.

Надалі ОСОБА_5 , діючи на виконання раніше розробленого ним плану, близько 08.30 год., точний час органом досудового розслідування не встановлений, 18.06.2024 організував посадку ОСОБА_8 до автомобіля марки «Мерседес Спринтер», державний номерний знак НОМЕР_1 , та розпочав рух в напрямку лінії розмежування державного кордону України та Республіки Молдова, а саме в напрямку с. Новоолексіївка Дністровського району Чернівецької області.

У подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, шляхом організації переміщення вищевказаної особи до державного кордону України, ОСОБА_5 , перебуваючи в автомобілі марки «Мерседес Спринтер», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху в напрямку розмежування ділянки державного кордону України та Республіки Молдова, провів ОСОБА_8 інструктаж щодо порядку подальшого перетину державного кордону України, надавши відповідні поради та вказівки щодо порядку переходу безпосередньо через державний кордон України та подальших його дій на території Республіки Молдова, а також обумовив порядок передачі грошових коштів за надання допомоги у перетині кордону.

Близько 09.30 год. 18.06.2024 автомобіль марки «Мерседес Спринтер», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , в салоні якого знаходився ОСОБА_8 , який мав намір незаконно перетнути державний кордон України, був зупинений працівниками ДПС України під час руху по території прикордонно-контрольованого району між населеними пунктами АДРЕСА_3 .

Об 11 год. 10 хв. 18.06.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджуються наступними матеріалами: протоколом огляду місця події; повідомленням про виявлення кримінального правопорушення; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.

Згідно із ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому, кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу обґрунтованості підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні, з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема:

- передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, з урахуванням тяжкості злочину та міри покарання.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.

Знаючи про тяжкість вчиненого злочину та невідворотність покарання, підозрюваний може залишити місце постійного проживання, з метою переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім цього, будучи громадянином Республіки Молдова та маючи таким чином можливість законного перетину державного кордону України, ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, зможе виїхати за межі України, з метою не бути притягненим до кримінальної відповідальності.

- передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Даний ризик існує, оскільки підозрюваному відомі інші особи, які займались організацією незаконного перетину ОСОБА_8 кордону, а тому перебуваючи на волі ОСОБА_5 зможе здійснити на них вплив, з метою схиляння до надання неправдивих показань щодо його участі та ролі у вчиненні кримінального правопорушення для уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, підозрюваний може впливати безпосередньо на свідка ОСОБА_8 , який наразі надав вичерпні покази органу досудового розслідування, які підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину.

Не дивлячись на проведення допиту згаданого свідка в порядку ст. 225 КПК України, відповідно до частини четвертої вказаної статті суд під час судового розгляду має право допитати свідка, який допитувався відповідно до правил цієї статті, зокрема якщо є необхідність уточнення показань чи отримання показань щодо обставин, які не були з`ясовані в результаті допиту під час досудового розслідування.

Тобто ризик впливу на вказаних ключових свідків продовжує існувати, не зважаючи на їх допит в порядку ст. 225 КПК України.

Таким чином, зважаючи на наявність озвучених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 злочину, обставини його вчинення, а також зважаючи на дані, що характеризують підозрюваного, вважає, що запобігання зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою є неможливим.

Просила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на шістдесят днів.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала та з наведених у ньому підстав просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив застосувати стосовно нього інший більш м?який запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просила у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що стороною обвинувачення не доведено наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Враховуючи наведене, а також те, що підозрюваний потребує постійного медикаментозного лікування, просила застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши письмові матеріали клопотання та вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно є обґрунтованим і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №1 від 19.06.2024 року вбачається, що 18.06.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 внесено відомості щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України

18.06.2024 року о 11 год. 30 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України, про що складено відповідний протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

18.06.2024 року ОСОБА_5 оголошено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а також допитано його в якості підозрюваного.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 та п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частинами 1 та 2 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна.

Згідно досліджених в судовому засіданні письмових документів клопотання, а саме: повідомлення про виявлення кримінального правопорушення №05/6/217 від 18.06.2024 року; протоколу огляду місця події від 18.06.2024 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 18.06.2024 року та протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.06.2024 року, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами клопотання також встановлено і наявність достатніх підстав вважати, що існує ряд ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Так, враховуючи те, що у разі доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, підозрюваному ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років із конфіскацією майна, а також враховуючи те, що підозрюваний є громадянином іншої держави, слідчий суддя вважає, що останній може залишити місце свого тимчасового проживання в Україні з метою переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Крім цього, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на осіб, які причетні до організації незаконного перетину державного кордону та на даний час не встановлені з метою схиляння до надання неправдивих показань щодо його участі та ролі у вчиненні кримінального правопорушення, а також на свідка сторони обвинувачення ОСОБА_8 , який наразі надав вичерпні показання органу досудового розслідування щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення злочину.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що з метою запобігання вказаним вище ризикам є об`єктивно недостатнім застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Із урахуванням того, що прокурором в судовому засіданні доведена наявність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а також враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити, застосувавши відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного обґрунтування клопотання.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , його майновий та сімейний стан, а також із урахуванням наявності зазначених вище ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення ОСОБА_5 застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680 грн.

Окрім цього, визначаючи розмір застави, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_1 ), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідком ОСОБА_8 ;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 відраховувати з 18.06.2024 року.

Датою закінчення дії ухвали слідчого судді про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити 16.08.2024 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн. та покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_1 ), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідком ОСОБА_8 ;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний зміст ухвали складено 20.06.2024 року.