У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/6814/23

Провадження № 1-кс/210/320/24

16 лютого 2024 року слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД Відділення поліції №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000335 від 20.11.2023, за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Дізнавач сектору дізнання відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання дізнавач посилався на те, що в провадженні СД ВП №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000335 від 20.11.2023 за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.11.2023 до ВП № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області з письмовою заявою звернулася ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом того, що 17.11.2023 у мережі Інтернет, на сайті «luxline.net», знайшла оголошення про продаж мультиварки «Redmond RMC-M05B» вартістю 1199 гривень. Надалі заявниця, близько о 08 год. 30 хв. 17.11.2023, перебуваючи за місцем мешкання, вирішила придбати вищевказану мультиварку й самостійно та добровільно, використовуючи належний їй мобільний телефон та мобільний застосунок інтернет-банкінгу «Privat24» перерахувала на банківську картку вказану на сайті, а саме: НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 1199 гривень, тим самим сплативши повну оплату за товар. В подальшому з заявницею на зв?язок ніхто не вийшов, остання товар не отримала, грошові кошти повернуті не були. Номер мобільного телефону продавця не відомий.

Показання потерпілої підтверджуються долученими до матеріалів досудового розслідування дублікатом квитанції № P6404737 з зазначеною інформацією про здійснення грошового переказу 17.11.2023 об 08 год. 48 хв. земітованої на моє ім?я банківської картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_2 на банківську картку НОМЕР_1 грошових коштів у сумі 1199 гривень, а також протоколом огляду предмету - належного потерпілій мобільного телефону марки «OPPO A15s» IMEIl: НОМЕР_3 ; IMEI2: НОМЕР_4 .

02.02.2024, на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського РС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 від 11 грудня 2024 року, у приміщенні відділенні № 12 акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАІНСЬКИИ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (код банку (МФО) 334851, код за ), що розташовується за адресою м. Кривий Ріг, мкрн. 5-й Зарічний, буд. № 9, в ході здійснення тимчасового доступу до речей і документів виявлені та вилучені документи, які становлять банківську таємницю та які мають значення для ходу досудового розслідування. За результатами огляду вилучених документів встановлено, що емітентом і власником карток з BIN № НОМЕР_5 є ПАТ «КБ «АКОРДБАНК» (код банку (МФО) 380634, код за ).

02.02.2024 постановою дізнавача визнане в якості речових доказів, по кримінальному провадженню №0000335 від 20.11.2023, вказане майно, а саме кошти в безготівковій формі, в розмірі 1199 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та перераховані на банківський рахунок, який обслуговується карткою НОМЕР_1 , відкритій в публічному акціонерному товаристві «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКОРДБАНК» (код банку (МФО) 380634, код за ЄДРПОУ 35960913, юридична адреса: Україна, 04136, м. Київ, вул. Стеценко, буд. 6).

У зв?язку з вищевикладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти розміщені на картці НОМЕР_1 , відкритій в публічному акціонерному товаристві «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКОРДБАНК» (код банку (МФО) 380634, код за ЄДРПОУ 35960913, юридична адреса: Україна, 04136, м. Київ, вул. Стеценко, буд. 6) для забезпечення цивільного позову та подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Дізнавач зазначає, що беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000335 від 20.11.2023 вбачається необхідність накласти арешт на майно, про яке йдеться у клопотанні, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту може призвести до втрати майна, а тому клопотання слід задовольнити, з метою заборонити здійснювати будь-які дії щодо розпорядження грошовими коштами (проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів) так як дані грошові кошти та рахунок є важливим доказом по справі та несе на собі сліди про скоєння кримінального правопорушення, з метою забезпечення завдання кримінального провадження.

Просить суд задовольнити клопотання в повному обсязі та накласти арешт на майно, що має статус речового доказу - банківський рахунок, який обслуговується банківською карткою НОМЕР_1 , відкритій в публічному акціонерному товаристві «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКОРДБАНК» (код банку (МФО) 380634, код за , юридична адреса: Україна, 04136, м. Київ, вул. Стеценко, буд. 6); Заборонити здійснювати будь-які дії щодо розпорядження грошовимикоштами (проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів) з банківського рахунку, який обслуговується банківською карткою НОМЕР_1 , відкритій в публічному акціонерному товаристві «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКОРДБАНК» (код банку (МФО) 380634, код за , юридична адреса: Україна, 04136, м. Київ, вул. Стеценко, буд. 6).

Дізнавач та прокурор в судовому засіданні присутні не були, надали письмові клопотання зазначивши, що просять проводити розгляд клопотання про арешт майна без участі дізнавача та прокурора, просили клопотання задовольнити.

Відповідно до ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що провадженні СД ВП №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000335 від 20.11.2023 за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво даного кримінального провадження здійснює Криворізька південна окружна прокуратура.

02.02.2024 постановою дізнавача визнане в якості речових доказів, по кримінальному провадженню №0000335 від 20.11.2023 майно, а саме кошти в безготівковій формі, в розмірі 1199 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та перераховані на банківський рахунок, який обслуговується карткою НОМЕР_1 , відкритій в публічному акціонерному товаристві «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКОРДБАНК» (код банку (МФО) 380634, код за , юридична адреса: Україна, 04136, м. Київ, вул. Стеценко, буд. 6).

Відповідно до частини 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з частиною 1 статті 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Таким чином, правомірність володіння органами досудового розслідування майном, яке наділене ознаками речових доказів, має підтверджуватись в порядку, визначеному зазначеними статтями.

Вимогами пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів. Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України, у таких випадках арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Кримінально-процесуальний закон лише диференціює строки для звернення з клопотанням про арешт майна: якщо вказано в ухвалі слідчого судді - 48 годин, якщо не вказано - не пізніше наступного робочого дня з дня вилучення.

Тобто, з метою недопущення необґрунтованого обмеження права власності особи під час кримінального провадження законодавцем визначений строк, у межах якого слідчий/прокурор зобов`язані звернутись із клопотанням про його арешт. Або ж у іншому випадку якнайшвидше повернути таке майно власнику.

В свою чергу, внаслідок арешту майна на підставі судового рішення правовий режим вилученого майна із режиму «тимчасово вилучене майно» трансформується у «арештоване майно» із відповідною правовою підставою, визначеною ч. 2 ст. 170 КПК України (як речовий доказ, предмет спеціальної конфіскації, конфіскації або майно, що може бути предметом відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях сформував прецеденту практику, згідно якої невизначене формулювання обсягу обшуку дало змогу органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наведеного вище випливає, що законодавцем встановлено чіткий строк протягом якого слідчий/дізнавач, прокурор має звернутися до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Так, у відповідності до наявних матеріалів, постанову про визнання речовим доказом дізнавачем винесено 02.02.2024 року, клопотання про арешт майна у вказаному кримінальному провадженні було складено дізнавачем 06.02.2024 року та 15.02.2024 року подане слідчому судді, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, що перебуває за межами строку звернення з клопотанням про арешт майна.

Крім того, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ст.173 ч.1 КПК України).

Слідчий суддя, перевіривши матеріали поданого клопотання та додатки до нього встановив, що дізнавач просить слідчого суддю накласти арешт на банківський рахунок, який обслуговується карткою НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «Комерційний Банк «АКОРДБАНК», а відповідно до постанови дізнавача від 02.02.2024 року про визнання речей та/або документів речовими доказами, речовим доказом визнано лише грошові кошти в безготівковій формі, в розмірі 1199 гривень, які належать потерпілій та перераховані на банківський рахунок, який обслуговується карткою НОМЕР_1 .

Тобто, дізнавачем не доведена необхідність такого арешту, та містяться розбіжності між тим, що просить дізнавач та матеріалами клопотання, а тому в задоволенні клопотання дізнавача слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання дізнавача СД Відділення поліції №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000335 від 20.11.2023, за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1