Справа №:755/5412/24
Провадження №: 1-кс/755/1189/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2024 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві капітана поліції ОСОБА_5 , подане в межах кримінального провадження №0000681 від 28.02.2024 р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 28.01.2016 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

- 24.06.2020 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 5 місяців;

- 13.09.2021 Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 місяць;

- 27.10.2021 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік. Вироком Київського апеляційного суду від 07.09.2022 вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 27.10.2021 в частині призначеного покарання із звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України скасовано, призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік;

- 06.12.2021 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 10.02.2022 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень (злочинів), шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2021 у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, 06.12.2023 звільнений по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

27 березня 2024 року у провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві капітана поліції ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000681, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2024 р., щодо ОСОБА_4 .

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, 27 лютого 2024 року приблизно о 16 год. 40 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив повз будинок АДРЕСА_3 , де поруч з магазином «Бадьорий» побачив велосипед марки «Giant» Boulder, чорного кольору з синіми вставками на рамі та сидінні, номер на рамі НОМЕР_1, який був тимчасово залишений неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, а саме - велосипеда марки «Giant» Boulder, чорного кольору з синіми вставками на рамі та сидінні, номер на рамі НОМЕР_1, що належить неповнолітньому ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 підійшов до велосипеда марки «Giant» Boulder, чорного кольору з синіми вставками на рамі та сидінні, номер на рамі НОМЕР_1, який належить неповнолітньому ОСОБА_6 та, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити вчиненню протиправних дій, сів на вказаний вище велосипед, після чого поїхав на ньому з місця вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

В результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завдав неповнолітньому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальної шкоди на суму 6800 гривень.

Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу підозрюваному, органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене; здійснення незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала з мотивів, викладених у клопотанні. Зауважила, що на цей час наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що викладені у клопотанні, які є підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Наполягала на неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, з огляду на їх недостатній стримуючий фактор та недієвість, оскільки не зможе забезпечити ненастання встановлених ризиків.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував своєї причетності до вчинення кримінального правопорушення. Зазначив, що не знав про те, що велосипед належить неповнолітній особі. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора та підозрюваного, дослідивши зміст клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000681, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2024 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

22 березня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті. (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п. 48).

Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру, ОСОБА_4 умисно вчинив дії, передбачені ч. 4 ст.185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події; протоколами допиту свідків; висновком судової товарознавчої експертизи; протоколами допиту неповнолітнього потерпілого та його законного представника; протоколом огляду предметів; протоколом огляду речей; протоколом пред`явлення особи для впізнання; протоколом проведення слідчого експерименту.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, особу підозрюваного, вік, сімейний стан, стан здоров`я, матеріальне становище, стійкість соціальних зв`язків та доходить висновку, що докази та конкретні обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що останній наразі непрацевлаштований та не має стабільних джерел доходу, при цьому неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, що може схиляти його до задоволення власних потреб у протиправний спосіб.

Водночас слідчий суддя вважає недоведеним ризик здійснення незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та неповнолітнього потерпілого, оскільки докази обґрунтованості такого ризику відсутні та фактично зводяться до припущень органу досудового розслідування.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки прокурором в судовому засіданні не було доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Виходячи з конкретних обставин справи, даних про особу підозрюваного, який здобув професійно-технічну освіту, має реєстрацію та фактичне проживання, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення та процесуальну поведінку підозрюваного, який не затримувався в порядку ст. 208 КПК України, співпрацює з органом досудового розслідування, визнаючи свою причетність до вчинення злочину, добровільно прибув для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, вважаю наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме - цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 208, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, а також прибуття до місць укриття чи бомбосховищ.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали для виконання передати до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали визначити до 22 травня 2024 року, але не більше строку досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1