Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1840/23
Провадження № 1-кс/542/74/24
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2024 року селище Нові Санжари

Слідчий суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області

ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001607 від 27 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2024 року прокурор Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернулась до Новосанжарського районного суду Полтавської області з клопотанням про арешт майна, у якому просив накласти арешт з метою збереження речового доказу в кримінальному провадженні №0001607, на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 21101», державний номерний знак НОМЕР_1 , який вилучено 21.03.2024, під час огляду місця події зупинки транспортних засобів поблизу залізничної станції «Селещина», з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання, який зберігається на території спеціального майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення питання про долю речових доказів в порядку статті 100 КПК України та до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурором зазначено наступне.

26 травня 2023 року до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшла ухвала слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава, якою зобов`язано уповноважену особу вказаного підрозділу поліції внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 , яка повідомила про те, що надала свій автомобіль марки «ВАЗ 21101», державний номерний знак НОМЕР_1 у тимчасове користування ОСОБА_5 , але останній автомобіль не повернув.

27 травня 2023 року слідчим СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області розпочато кримінальне провадження № 0001607 за частиною 2 статті 190 КК України, в якому 16 серпня 2023 року прокурором Полтавської окружної прокуратури змінена територіальна підслідність та визначена за СВ відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

У ході досудового розслідування допитана як потерпіла ОСОБА_4 , яка повідомила, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на неї зареєстровано автомобіль марки ВАЗ 21101, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, сірого кольору. Зазначила, що у жовтні 2022 року вона за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , добровільно надала ОСОБА_5 у користування вказаний автомобіль, ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, за умови, що на першу вимогу ОСОБА_5 цей автомобіль їй поверне. Пізніше їй стало відомо, що ОСОБА_5 продав вказаний автомобіль іншій особі без її дозволу та переоформлення будь-яких документів.

Під час допиту свідка ОСОБА_6 встановлено, що у жовтні 2022 року до його матері ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , приїхав його знайомий ОСОБА_5 , який попросив у неї взяти в користування належний їй автомобіль марки ВАЗ 21101, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, сірого кольору. ОСОБА_4 погодилась та добровільно надала ОСОБА_5 у користування вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. У подальшому, ОСОБА_6 дізнався, що ОСОБА_5 має борги, тому вирішив забрати у нього цей автомобіль, який належить його матері. Водночас ОСОБА_6 стало відомо, що ОСОБА_5 здійснив продаж автомобіля марки ВАЗ 21101, державний номерний знак НОМЕР_1 , без відому ОСОБА_4

13 жовтня 2023 року оголошено в розшук автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21101», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , 2005 року випуску, сірого кольору, який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 зареєстрований на ОСОБА_4 .

21 березня 2024 року працівниками СПД №1 відділу поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області на зупинці транспортних засобів поблизу залізничної станції «Селещина» виявлено автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21101», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , 2005 року випуску, сірого кольору, який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 зареєстрований на ОСОБА_4 .

21 березня 2024 року на зупинці транспортних засобів поблизу залізничної станції «Селещина», яка розташована за адресою: вулиця Миру, 1, село Селещина, Полтавський район, Полтавська область, проведено огляд автомобіля марки «ВАЗ», моделі «21101», державний номерний знак НОМЕР_1 . Присутня під час огляду потерпіла ОСОБА_4 вказала, що даний автомобіль згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить її.

Під час огляду вилучено автомобіль марки ВАЗ 21101, державний номерний знак НОМЕР_1 , опечатаний печаткою відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській область «Для пакетів 123», скріплено підписами понятими та учасниками огляду.

21 березня 2024 року слідчим СВ ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 вказаний автомобіль визнано речовим доказом.

На даний час в органа досудового розслідування є об`єктивна потреба встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, для чого необхідним є належне зберігання речових доказів із метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень. Накладення арешту на тимчасово вилучену річ є необхідним для забезпечення її зберігання до вирішення питання про долю речових доказів у порядку статті 100 КПК України, з метою недопущення її подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, яке може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

В судове засідання прокурор не з`явився, надав до суду заяву про проведення судового засідання з розгляду клопотання за його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі (а.с. 28).

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд клопотання про накладення арешту без її участі. При вирішенні вказаного клопотання покладалась на розсуд суду (а.с. 27).

Відповідно до частини 1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на викладене, враховуючи неприбуття в судове засідання прокурора та власника майна, які належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість розгляду клопотання про арешт майна за їх відсутності.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з частиною 1 статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що 26 травня 2023 року до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшла ухвала слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава, якою зобов`язано уповноважену особу вказаного підрозділу поліції внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 , яка повідомила про те, що надала свій автомобіль марки «ВАЗ 21101», державний номерний знак НОМЕР_1 у тимчасове користування ОСОБА_5 , але останній автомобіль не повернув.

27 травня 2023 року слідчим СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області розпочато кримінальне провадження № 0001607 за частиною 2 статті 190 КК України, в якому 16 серпня 2023 року прокурором Полтавської окружної прокуратури змінена територіальна підслідність та визначена за СВ відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Отже, ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001607 від 27 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України(а.с. 7).

08 липня 2023 року під час допиту потерпіла ОСОБА_4 , повідомила, що із 2013 року має у власності легковий автомобіль марки ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору. 07 липня 2016 року автомобіль було зареєстровано на її ім`я, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . Вказала, що у жовтні 2022 року, вона перебувала за місцем свого проживання, де до неї підійшов її син разом із ОСОБА_5 , який попросив надати у користування йому автомобіль марки ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зазначила, що вона погодилась та добровільно надала у користування ОСОБА_5 власний автомобіль разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Вказала, що головною умовою було повернення автомобіль на першу її вимогу. Зазначила, що навесні 2023 року попросила, сина поговорити із ОСОБА_5 щодо повернення її автомобіля, але у подальшому їй стало відомо про те, що ОСОБА_5 продав її автомобіль ОСОБА_8 . Вказала, що дозволу на продаж чи перереєстрацію вказаного автомобіля ні вона, ні її син не надавали (а.с. 13-14).

Відповідно до протоколу допиту свідка від 08 липня 2023 року, свідок ОСОБА_6 повідомив, що із 2013 року має у користуванні легковий автомобіль марки ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, який належить його матері ОСОБА_4 . Вказав, що 2020 році познайомився із гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким займався перепродажем автомобілів. Зазначив, що жовтні 2022 року до нього прийшов ОСОБА_5 та попросив взяти у користування автомобіль марки ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Оскільки автомобіль належав його матері, вони разом звернулись до неї із проханням надати вказаний автомобіль ОСОБА_5 у користування, на що остання погодилась. ОСОБА_5 пообіцяв повернути вказаний автомобіль на першу її вимогу. У подальшому йому стало відомо про те, що ОСОБА_5 продав її автомобіль ОСОБА_8 , хоча ані його мати, ані він дозволу на продаж чи перереєстрацію вказаного автомобіля не надавали (а.с. 10-13).

Відповідно до постанови слідчого СВ відділення поліції №3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , від 13 жовтня 2023 року, оголошено в розшук автомобіль марки ВАЗ 21101, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , 2005 року випуску, сірого кольору, який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 зареєстрований на ОСОБА_4 (а.с. 18).

З протоколу огляду від 21 березня 2024 року вбачається, що на зупинці транспортних засобів поблизу залізничної станції «Селещина» виявлено автомобіль марки ВАЗ 21101, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , 2005 року випуску, сірого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 зареєстрований на ОСОБА_4 . Проведено огляд автомобіля марки ВАЗ 21101, державний номерний знак НОМЕР_1 . Присутня під час огляду потерпіла ОСОБА_4 вказала, що даний автомобіль згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить їй, цей автомобіль вилучено та передано на зберігання до спеціального майданчика зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів (а.с. 17-18).

Вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом постановою слідчого від 21 березня 2024 року (а.с. 19-21).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , автомобіль марки ВАЗ, моделі «21101», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер (кузова, рами) НОМЕР_3 , 2005 року випуску, сірого кольору, належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15).

Отже, автомобіль марки ВАЗ 21101, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер (кузова, рами) НОМЕР_3 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом кримінального правопорушення, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Вилучений в ході огляду 21 березня 2024 року на зупинці транспортних засобів поблизу залізничної станції «Селещина» автомобіль марки ВАЗ 21101, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , 2005 року випуску, сірого кольору, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог частини 1 статті 173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України.

Як вбачається з клопотання прокурора, накладення арешту на автомобіль він вважає необхідною мірою для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного кримінального правопорушення, з метою збереженням речових доказів, з необхідністю проведення слідчих дій та експертних досліджень з використанням вказаного транспортного засобу.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення.

Підстави для накладення арешту з метою збереження речових доказів, у повній мірі узгоджуються із приписами КПК України та предметом доказування у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки тимчасово вилучена річ транспортний засіб, відповідає критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України у кримінальному провадженні, та має доказове значення, і буде використаний для подальших експертних досліджень, проведення інших слідчих дій.

Разом з тим, визначаючи спосіб накладення арешту на транспортні засоби, ініціатор клопотання просив обмежити власника у його користуванні, що є найбільш обтяжуючим способом, який є неспівмірним з завданням даного кримінального провадження.

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з частиною 4 статті 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

На думку слідчого судді, за матеріалами клопотання не доведено, що збереження транспортного засобу, можливе виключно у випадках одночасної заборони його користування, відчуження та розпорядження.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню та слід визначити спосіб накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ 21101, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , 2005 року випуску, сірого кольору, шляхом заборони його відчуження та розпорядження, без обмеження у праві користування.

На думку слідчого судді, такий спосіб арешту цього майна в найбільшій мірі відповідає потребам досудового слідства та є найменш обтяжливим для його власника.

За таких обставин слідчий суддя вважає доводи клопотання прокурора про необхідність накладення арешту на транспортний засіб, який є предметом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, переконливими.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001607 від 27 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, задовольнити частково.

З метою збереження речового доказу накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження, без обмеження у праві користування, на автомобіль марки «ВАЗ 21101», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , який вилучено 21 березня 2024 року під час огляду, до вирішення питання про долю речових доказів у порядку, передбаченому статтею 100 КПК України, та до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Передати автомобіль марки «ВАЗ 21101», державний номерний знак НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання за адресою: АДРЕСА_2 , Горюн Надії Онуфріївні, зобов`язавши забезпечити його збереження до прийняття відповідним компетентним органом рішення щодо цього майна в порядку, передбаченому статтею 174 КПК України.

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9