провадження №1-кс/947/7299/24
У Х В А Л А

06 червня 2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу захисника ОСОБА_3 на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_4 ,

за участю: захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

1. Скарга та позиція заявника.

Захисник ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на повідомлення прокурора про підозру. В обґрунтування скарги зокрема зазначив, що СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000062 від 16.11.2023, в якому 13.03.2024 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється Білгород- Дністровською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

Сторона захисту вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 13.03.2024 у кримінальному провадженні таке, що не відповідає вимогам ст.277 КПК України.

Звертав увагу, що вивченням складеного ОСОБА_4 повідомлення про підозру від 13.03.2024 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191 КК України встановлено, що викладені у тексті обставини не відповідають матеріалам кримінального провадження, визначеній стороною обвинувачення кваліфікації та усупереч вимог ст.ст.8, 9 КПК України не містять конкретних даних, щодо протиправної діяльності ОСОБА_4 .

По-перше, щодо невідповідності повідомлення про підозру від 13.03.2024 вимогам ст.ст.8, 9, п.3 ч.1 ст.276, ч.1 ст.277 КПК України.

В повідомленні про підозру від 13.03.2024 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191 КК України зазначено, що ОСОБА_4 підозрюється у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненій організованою групою.

При цьому, крім наведення загальних тез, що не містять конкретної інформації про дії ОСОБА_4 відомості, щодо об`єктивної сторони інкримінованого злочину - в повідомленні про підозру відсутні, а обставини, які сторона обвинувачення зазначає як встановлені факти - суперечливі та взаємовиключні.

Сторона обвинувачення посилається на висновок судово-товарознавчої експертизи №701 від 19.02.2024 року, відповідно до якого 12 метр кубічний деревини паливної твердих порід 1 групи (бук, береза, ясен, граб, в`яз, акація, клен, модрина, дуб), який є предметом договору поставки №488 від 16.11.2023 року, укладеного між Одеським КЕУ та ФОП ОСОБА_6 на території Одеської області станом на 16.11.2023 року становила 1975, 31 грн.

Однак, ціна товару (дрова метрові, суміш твердих порід) визначена не у кубічних метрах, як зазначено у таблиці експерта, а в складометрах. Цей фактор істотно впливає на ціну, оскільки на цьому ж сайті зазначено, що 1 складометр дорівнює 0,7 кубічних метрів деревини.

Внаслідок цього, вже на невірному застосуванні одиниць виміру зменшено оголошену вартість деревини на 30% у вищевказаному висновку експерта- товарознавця.

Також, у висновку експерта №701 не згадано про витрати, які пов`язані із навантаженням, транспортуванням, розвантаженням, штабелюванням.

Крім того, використовуючи ретроспективний метод дослідження експертом застосовано лише коефіцієнт інфляції та не прийнято до уваги, що дрова паливні є сезонним товаром, і їх ціна істотно зменшується з середини зими.

Вартість доставки в ціні товару має значну складову, оскільки місцем завантаження деревини для виконання договору поставки, укладеного з ФОП ОСОБА_7 є населенні пункти а також місця вирубки, розташовані у Житомирській області, а розвантаження в м.Одеса або в її передмісті.

Проте, експертом відомості про відстань доставки, вартість транспортних послуг, як і вартості завантаження, розвантаження та штабелювання не витребовувалася і стороною обвинувачення не надавалася, що в кінцевому результаті вплинуло на об`єктивність визначення експертом вартості поставленого товару.

Внаслідок того, що вартість деревини експертом товарознавцем була визначена не вірно та необ`єктивно, без врахування факторів, що впливають на ціну товару (невірне застосування одиниці виміру, виду деревини, вартість завантаження, транспортування, розвантаження, штабелювання, сезонність коливання ціни), висновки судової економічної експертизи внаслідок цього є також необ`єктивними, оскільки ґрунтуються виключно на товарознавчому дослідженні.

Вважав, що наведені факти вказують на те, що визначений розмір збитків, зазначений стороною обвинувачення у розмірі 368130 грн. є необґрунтованим.

По-друге, твердження у тексті повідомлення про підозру про нібито входження у склад організованої групи ОСОБА_4 є безпідставними, і не містять доказів того, що така група взагалі існувала. Стороною обвинувачення у повідомленні про підозру не зазначено ключові відомості, що надають можливість сприймати таке діяння як факт, а не вигадку слідчого та прокурора. Не зазначено жодних відомостей про: час, місце, спосіб її створення, не зазначено жодних обставин, що вказували б на створення такої групи, розподіл «сфер діяльності», обов`язків, встановлення контролю за її діяльністю, обставин фінансування, «прикриття» тощо, за якими така група могла б характеризуватися як організована форма протиправної діяльності. Склад, сталість, розподіл ролей, функції, взаємна обізнаність та підпорядкованість є визначальними ознаками для кваліфікації діяння як вчиненого у складі організованої групи.

Відсутність у повідомленні про підозру викладу обставин, що пов`язані зі «створенням та діяльністю організованої групи» вказує на необґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_4 і в цій частині.

Сторона обвинувачення у повідомленні про підозру зазначає, що ОСОБА_4 вчинила «розтрату чужого майна шляхом зловживання службовою особою свого службового становища, вчинена у великих розмірах, в умовах воєнного стану, організованою групою». Проте, ОСОБА_4 не є службовою особою Одеського КЕУ, і відповідно не може бути виконавцем, тобто особою, якій таке майно було ввірене. Крім того, сторона обвинувачення вказує на те, що розкрадання майна було вчинено одночасно різними двома взаємовиключними способами - як розтрата і шляхом зловживання своїм службовим становищем. Наведені факти вказують на те, що повідомлення про підозру є необґрунтованим і безпідставним. Сторона обвинувачення не лише не змогла визначитися із формою розкрадання, а й формами співучасті, розмежуванням ролей, функцій, обов`язків, що є обов`язковими елементами вчинення злочину у складі організованої групи.

В повідомленні про підозру сторона обвинувачення вказує на умисне спричинення збитків Державному бюджету України в особі Одеського КЕУ Міністерства оборони України в сумі 368130,00 грн., які в двісті п`ятдесят та більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

Однак, на даний час умови договору №488 від 16.11.2023 року, укладеного між Одеським КЕУ та ФОП ОСОБА_6 виконані, претензій зі сторони Одеського КЕУ не має, так само як і цивільного позову не заявлено.

Посилаючись на викладене, керуючись ст.ст. 3, 8, 24, 42, 46, 277, 278, 303 КПК України, просив слідчого суддю: 1) скасувати повідомлення про підозру відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191 КК України, в рамках кримінального провадження №0000062 від 16.11.2023, складене слідчим слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_8 погоджене прокурором - керівником Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону Єгором Швидким; 2) зобов`язати уповноважену службову особу виключити з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про повідомлення про підозру від 13.03.2024 щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

В подальшому, 30.05.2024 року, захисник подав до суду доповнення на скаргу, в яких зокрема зазначив, 29.05.2024 СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000062 від 16.11.2023, складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру ОСОБА_4 за ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ч.5 ст.361, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Вказував, що зазначене повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру не відповідає вимогам п.6 ч.1 ст.277, ст.279 КПК України через відсутність відомостей про суттєві обставини, що мають ключове значення для кваліфікації дій підзахисної та правомірності її поведінки.

Так, за ч.5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України сторона обвинувачення одночасно кваліфікує дії ОСОБА_4 як пособника злочинної групи і як члена організованої групи. Далі, за текстом зміненої підозри, зазначається, що ОСОБА_9 діяла у складі організованої групи у ролі пособника.

Проте, відповідно до положень ст.ст.27 - 30 КПК України, пособник як співучасник (ч.4 ст.27, ст.29) та член організованої групи (ч.3 ст.28) за своєю правовою природою є різними суб`єктами діяння. Якщо ОСОБА_4 є членом злочинної групи і виконувала об`єктивну сторону діяння, вона не може розглядатися як пособник, який лише сприяв виконанню об`єктивної сторони діяння виконавцями.

При цьому, якщо ОСОБА_4 розглядається як пособник, відповідно не може вважатися членом злочинної групи.

При цьому, кваліфікація дій ОСОБА_4 з посиланням на ч.5 ст.27 КК України виключає можливість застосування кваліфікуючої ознаки, передбаченої ч.5 ст.191 КК України, оскільки ч.3 ст.28 КК України передбачено, що організована група може бути виключно за умови участі в ній не менше 3 членів.

Виснував, що кваліфікація діяння інкримінованого ОСОБА_4 за ст.191 КК України суперечлива і взаємовиключна, вказує на нелогічність, неконкретність повідомлення про підозру, що унеможливлює її належний захист.

При цьому, описуючи об`єктивну сторону злочину, передбаченого ст.191 КК України сторона обвинувачення зазначає, що за поставлені дрова було одержано грошові кошти в сумі 870664,65 грн, з яких 800000грн. було знято ОСОБА_4 готівкою, а решту 70664,65 грн. використано на інші цілі, при цьому, внаслідок постачання деревини по завищеній ціні, спричинила збитки на суму 371848,70 грн.

Зазначене формулювання не містить ключового елементу інкримінованого злочину - обставини вилучення майна, коштів, що були предметом злочину. Натомість заподіяння збитків, притаманне саме службовим злочинам і є критерієм їх розмежування від злочинів проти власності.

Вважав, що обставини вчинення інкримінованого діяння не містять відомостей про обов`язковий елемент - спосіб, обставини, розмір вилучених коштів, майна з правомірного володіння.

Крім того, звертав увагу, що за ч.5 ст.361 КК України, сторона обвинувачення кваліфікує дії ОСОБА_4 як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) мереж, що призвело до підробки інформації.

При цьому, опис фактичних обставин не містить відомостей про те, у чому саме полягало «несанкціоноване» втручання, оскільки керівник ФОР ОСОБА_6 надав дозвіл, санкціонував можливість працювати з його ЕЦП, і відповідно, завантаження документів, що відбувалося з його дозволу та відома не може розглядатися як «несанкціоноване». Крім того, відсутні і відомості про те, у чому саме полягало «втручання».

Посилаючись на викладене, керуючись ст.ст.3, 8, 24, 42, 46, 277, 278, 303 КПК України, просив слідчого суддю: 1) скасувати повідомлення про підозру відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191 КК України, в рамках кримінального провадження №0000062 від 16.11.2023 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру ОСОБА_4 від 29.05.2024 за ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ч.5 ст.361, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, складені слідчим слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_8 погоджене прокурором - керівником Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону Єгором Швидким; 2) зобов`язати уповноважену службову особу виключити з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про повідомлення про підозру від 13.03.2024 щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру ОСОБА_4 за ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ч.5 ст.361, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

В судовому засіданні заявник підтримав подану скаргу та просив її задовольнити. При цьому, додатково пояснив, що факт повідомлення про нову підозру 29.05.2024 року не є перешкодо для оскарження, оскільки ОСОБА_4 ще раніше, 13.03.2024 року, також було повідомлено про підозру. А під час повідомлення про нову підозру, було порушено право ОСОБА_4 на захист, оскільки вона бажала, щоб були присутні всі її захисники, це вбачається з її зауважень, про які вона написала у повідомленні про підозру, а саме: «Мені потрібен час для узгодження правової позиції із захисниками».

2. Заперечення на скаргу та позиція слідчого, прокурора.

Слідчий в судове засідання не з`явилися, про причини свого неприбуття слідчого суддю не повідомили. Заперечення на скаргу до суду не подав.

Прокурор, під час судового розгляду, проти скарги заперечував. Вважав, що під час повідомлення про підозру, було дотримано вимог КПК України. У задоволенні скарги просив відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

3. Висновки слідчого судді.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, ознайомившись зі скаргою та дослідивши додані документи, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні, підозрюваним, його захисником чи законним представником, може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні №0000062 від 16.11.2023 року, 13.03.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

В подальшому, 29.05.2024 року у кримінальному провадженні №0000062 від 16.11.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомленні про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ч.5 ст.361, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Отже, станом на 06.06.2024 року, повідомлення про підозру від 13.03.2024 року втратило свою актуальність та правове значення, а строк, передбачений п.10 ч.1 ст.303 КПК України почав свій перебіг з 29.05.2024 року.

При цьому, слідчий суддя не погоджується з доводом захисника, що строк, передбачений п.10 ч.1 ст.303 КПК України можна обчислювати з 13.03.2024 року (дати повідомлення про підозру вперше), оскільки 29.05.2024 року ОСОБА_4 підозра була не тільки змінена, а й повідомлено про нову підозру у вчиненні декількох інших нових кримінальних правопорушень, для яких строк у два місяця ще не сплив.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга захисника є безпідставною та задоволенню не підлягає, оскільки подана до спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.361, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволені скарги захисника ОСОБА_3 на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000062 від 16.11.2024 року відмовити.

2. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі на неї апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1