Справа № 308/6903/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000924 від 15.04.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2024 до слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000924 від 15.04.2024 року.

На переконання захисника ОСОБА_4 , повідомлення про підозру має бути скасованим у зв`язку з тим, що:

- згідно письмового повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, останньому були роз`яснені його права в редакції КПК України станом на 13.04.2012 року, зокрема роз`яснено, що підозрюваний має право на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а також після першого допиту - мати такі побачення без обмеження їх кількості й тривалості; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних дій; на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату, замість роз`яснення, що підозрюваний має право на першу вимогу мати захисника і зустріч із ним незалежно від часу в робочі, вихідні, святкові, неробочі дні до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а також після першого допиту - зустрічі без обмеження в часі та кількості у робочі, вихідні, святкові, неробочі дні; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних діях; на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів для оплати такої допомоги, як це передбачено чинною редакцією КПК України;

- кваліфікація дій підозрюваного за ч.1 ст. 115 КК України є невірною, слідчим помилково не враховано, що ОСОБА_3 перебував в стані необхідної оборони від протиправного та реального посягання на своє життя.

Позиції сторін кримінального провадження.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу підтримав. Пояснив, що внаслідок нерозяснення підозрюваному права на першу вимогу мати захисника і зустріч із ним незалежно від часу в робочі, вихідні, святкові, неробочі дні, судово медична експертиза була проведена у відсутності захисника ОСОБА_5 , призначеного за рахунок держави. Звернув увагу слідчого суддю на те, що в протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.04.2024 року, слідчим вказано, що ОСОБА_3 затриманий в рамках розслідування кримінального провадження № 0001556 від 26.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, а не в рамках кримінального провадження №0000924 від 15.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115. КК України

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника. Пояснив, що умислу на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_7 не мав, а його дії були спрямовані на припинення посягання на його власне життя. Від підпису на повідомленні про підозру відмовився, саме повідомлення про підозру не читав, а від захисника, призначеного за рахунок держави, адвоката ОСОБА_5 відмовився, оскільки мав намір скористатися послугами захисника адвоката ОСОБА_4 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак у відповідності до ч.3 ст. 303 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Пунктом 10 частини 1 статті 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000924 від 15.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР відповідно наданого витягу зазначено те, що: «15.04.2024 року о 17 год. 45 хв. до чергової частини Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 15.04.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , в ході побутової сварки здійснив удушення невстановленої особи жіночої статі».

Із долучених до матеріалів скарги документів вбачається, що:

- ОСОБА_3 був затриманий 16.04.2024, про що слідчим СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 складено протокол затримання від 16.04.2024, який підписано особисто ОСОБА_3 , його захисником адвокатом ОСОБА_5 ;

-16.04.2024 слідчим СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 повідомлено про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КПК України; письмове повідомлення про позору містить роз`яснення прав підозрюваного в редакції КПК України станом на 13.04.2012 року, зокрема роз`яснено, що підозрюваний має право на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а також після першого допиту - мати такі побачення без обмеження їх кількості й тривалості; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних дій; на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.

Стосовно твердження сторони захисту в частині нерозяснення підозрюваному права на захист в чинній редакції КПК України, слідчий суддя зазначає про таке.

У п. 25, 26 постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 28.02.2023 у справі № 761/34746/17 зазначено, що: «невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного й обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію.

Таким чином, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, суд повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання».

Пункт 3 ч.3 ст. 42 в редакції КПК України станом на 13.04.2012 року передбачав таку редакцію: «Підозрюваний має право на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а також після першого допиту - мати такі побачення без обмеження їх кількості й тривалості; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних дій; на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату».

Пункт 3 ч.3 ст. 42 КПК України в чинній редакції викладено таким чином:«Підозрюваний має право на першу вимогу мати захисника і зустріч із ним незалежно від часу в робочі, вихідні, святкові, неробочі дні до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а також після першого допиту - зустрічі без обмеження в часі та кількості у робочі, вихідні, святкові, неробочі дні; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних діях; на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів для оплати такої допомоги».

Отже, в чинній редакції КПК відсутні обмеження на зустріч підозрюваного зі своїм захисником.

На думку слідчого судді, захистом не доведено, що роз`яснення ОСОБА_3 його прав в редакції в редакції КПК України станом на 13.04.2012 року обмежили його права на зустріч із захисником незалежно від часу в робочі, вихідні, святкові, неробочі дні, адже повідомлення про підозру ОСОБА_3 було вручено в робочий день вівторок 16.04.2024 присутності захисника ОСОБА_5 , в подальшому зустрічі з адвокатом ОСОБА_10 , присутності останнього при проведенні експертизи, підозрюваний не вимагав, а навпаки відмовився від послуг зазначеного захисника. На обмеження у зустрічах з захисником ОСОБА_4 , з яким договір був укладений в день вручення письмового повідомлення про підозру, тобто 16.04.2024, захист не посилався.

Посилання адвоката ОСОБА_4 на те, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 16.04.2024 є необґрунтованим, оскільки кваліфікація дій підозрюваного за ч.1 ст. 115 КК України є невірною, а слідчим помилково не враховано, що ОСОБА_3 перебував в стані необхідної оборони від протиправного та реального посягання на своє життя, слідчим суддею не приймаються в якості підстави для скасування повідомлення про підозру.

Існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Слідчий суддя зазначає, що перевірка правильності кваліфікації інкримінованого злочину не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування.

Тобто під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є, зокрема, питання дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)» для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення їй про підозру.

Із урахуванням цього, стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей повідомлення особі про підозру передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри. При цьому, виходячи із системного аналізу п. 3 ч. 1 ст. 276 та п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, він є нижчим, ніж стандарт «обґрунтованої підозри», оскільки останній використовується для обґрунтування необхідності значно серйознішого обмеження прав, свобод і законних інтересів людини через, зокрема застосування заходів забезпечення кримінального провадження та не зумовлює наділення підозрюваного додатковими правами.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати питання правильності кваліфікації інкримінованого злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для висунення обвинувачення чи обґрунтування обвинувального вироку.

Відповідно до повідомлення про підозру ОСОБА_3 підозрюється у вбивстві - умисному протиправному заподіяння смерті іншій особі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Надані стороною захисту доводи не спростовують того факту, що мали місце події, що розслідуються стороною обвинувачення в рамках даного кримінального провадження, про які зазначено в повідомленні про підозру від 16.04.2024.

Слідчий суддя також зазначає, що наявність чи відсутність в діях підозрюваного складу злочину, в тому числі передбаченого ч.1 ст.115 КК України, вирішується виключно в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку суду та не підлягає вирішенню на досудовому провадженні.

Отже, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що при перевірці доводів та обставин, на які посилається сторона захисту, як на підстави для скасування повідомлення про підозру, захисником не наведено обставин, які б очевидно вказували на непричетність ОСОБА_3 до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, відсутність достатніх підстав для підозри, тобто про її необґрунтованість.

Разом із тим, слідчим суддею не констатується наявність в діях ОСОБА_3 вини у вчиненні кримінального правопорушення за обставин викладених у підозрі, оскільки обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінці в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000924 від 15.04.2024 року є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 на повідомлення про підозру, поданою в порядку п. 10 ст. 1 ст. 303 КПК України в рамках кримінального провадження №0000924 від 15.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11