Номер провадження: 11-кп/813/1559/24
Справа № 495/4210/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

06 травня 2024 року м. Одеса

Суддя-доповідач Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 березня 2024 року в рамках об`єднаного кримінального провадження, відомості про які внесені до ЄРДР за № 0000423, № 0000013; № 0000164 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч.5 ст. 407 КК України, -

установив:

Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 березня 2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч.5 ст. 407 КК України, та призначено йому покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 7 років позбавлення волі.

На вказаний вирок суду 22 квітня 2024 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права. Розглядувана категорія разом із такими елементами як остаточність судового рішення та своєчасність виконання остаточних рішень є невід`ємними складовими права на суд, яке, у свою чергу, посідає одне з основних місць у системі фундаментальних цінностей будь-якого демократичного суспільства.

Слід також зазначити, що Суд у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, указав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співрозмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права (Ashingdane v. the United Kingdom).

Право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків оскарження судових рішень, які служать вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 392 КПК України вирок суду першої інстанції підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 395 КПК України апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 393 КПК України апеляційна скарга може бути подана підозрюваним, обвинуваченим, його законним представником чи захисником.

Так, статтею 396 КПК України встановлені вимоги, яким повинна відповідати апеляційна скарга яка подається до суду апеляційної інстанції.

Згідно із ч. 5 ст. 396 КПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає. Якщо апеляційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, то до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

Водночас ч. 1 ст. 50 КПК України визначений перелік документів, які підтверджують повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні, а саме такі повноваження підтверджуються свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Як вбачається зі змісту поданої апеляційної скарги, ОСОБА_3 на підтвердження його повноважень щодо внесення апеляційної скарги не надано жодного із документів, як це передбачено вимогами КПК України.

У свою чергу, статтею 396 КПК України встановлені вимоги, яким повинна відповідати апеляційна скарга, яка подається до суду апеляційної інстанції.

Так, ч. 1 ст. 396 КПК України передбачено, що апеляційна скарга подається у письмовій формі.

Окрім того, відповідно до ч. 6 ст. 396 КПК України до апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів надаються копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга. Цей обов`язок не поширюється на обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом або тримається під вартою.

Проте, всупереч вимогам зазначеного закону, до апеляційної скарги не додані копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга.

Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу. Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу.

За таких обставин, відповідно до вищенаведених положень кримінального процесуального закону, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без руху, з встановленням достатнього строку для усунення вищевказаних недоліків.

Додатково вважаю за необхідне роз`яснити, що у випадку, якщо недоліки апеляційної скарги не будуть усунуті ним у встановлений апеляційним судом строк, така апеляційна скарга буде повернута йому відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України.

Згідно з ч. 7 ст. 399 КПК України, залишення апеляційної скарги без руху або її повернення не позбавляють права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст.ст. 396, 399 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 березня 2024 року в рамках об`єднаного кримінального провадження, відомості про які внесені до ЄРДР за № 0000423, № 0000013; № 0000164, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч.5 ст. 407 КК України,- залишити без руху.

Встановити ОСОБА_3 строк для усунення недоліків апеляційної скарги -п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали суду.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений суддею-доповідачем, то апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2