233 № 233/3148/24
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

03 червня 2024 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000984 від 04 квітня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, військовослужбовця військової служби за призивом під час мобілізації на особливий період, водія 1 відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , солдата, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2024 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000984 від 04 квітня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 травня 2024 року головуючим для розгляду кримінального провадження визначено ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 30 травня 2024 року по вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти на 60 днів, зважаючи на те, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України станом на теперішній час не перестали існувати. Наполягав, що більш м`які заходи забезпечення кримінального провадження не будуть дієвими. Посилався на норми ст. 176 КПК України та звернув увагу суду, що іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для військовослужбовців на час воєнного стану не передбачено.

Обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що здійснювати свій захист буде самостійно, клопотання про призначення захисника на окрему процесуальну дію не заявив. Не заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді тримання на гауптвахті.

Захисник в судове засідання не прибув, надав заяву про перебування у відпустці.

Суд, вислухавши учасників судового провадження та дослідивши клопотання прокурора дійшов такого висновку.

Солдат ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді водія 1 відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст. 17, 65 Конституції України, ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів і начальників та без поважних причин, 30 червня 2023 року самовільно залишив місце служби за місцем тимчасової дислокації роти вогневої НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 в населеному пункті АДРЕСА_3 та ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 02 квітня 2024 року доки не звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого в АДРЕСА_3 , тим самим припинив вчиняти зазначене триваюче кримінальне правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, тощо.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому кримінальному правопорушенні, не даючи оцінки жодному доказу зібраному у справі, вважає за доцільне обрати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик переховування від суду, що підтверджується тим, що суворість покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, може бути визнане обвинуваченим ОСОБА_4 більш небезпечним, ніж втеча. У зв`язку з чим запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не надасть повної можливості контролювати обвинуваченого та забезпечити повний та всебічний розгляд кримінального провадження у суді.

- ризик незаконно впливати на свідків обґрунтовується тим, що обвинувачений може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. За таких обставин, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом;

- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі з метою ухилитися від кримінальної відповідальності за злочин, у вчиненні якого обвинувачується, як військовослужбовець, може вчинити злочини передбачені ст. 408, 409 КК України.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_4 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти, з урахуванням наявності ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом на теперішній час не встановлено.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Відповідно до Указу Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 574/2022 від 12 серпня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 757/2022 від 07 листопада 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 58/2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 254/2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України 26 липня 2023 року № 451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 734/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 49/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 271/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо обрання запобіжного заходу до військовослужбовців, які вчинили військові злочини під час дії воєнного стану» № 2472 від 28.07.2022 внесено зміни до статті 176 КПК України які передбачають, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Пунктом 5 частини 1 статті 176 КПК України передбачено тримання під вартою.

За приписами статті 176 КПК України, до військовослужбовця, який вчинив військовий злочин під час дії правового режиму воєнного стану, не може застосовуватися будь-який інший запобіжний захід, крім як тримання під вартою.

Крім того, відповідно до абзацу 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З огляду на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, суд, відповідно до абзацу 8 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Що стосується клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід зазначити наступне.

За приписами ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого засідання, суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених у розділі ІІ цього кодексу.

Та обставина, що в клопотанні прокурора зазначено «продовжити» запобіжний захід у вигляді тримання ОСОБА_4 під вартою, а не «обрати» не може слугувати підставою для відмови у клопотанні прокурора, оскільки терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні за своїм правовим значенням. Крім того, обрання є первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження вторинна стадія, яка наступає, за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується.

Разом з цим, обвинувачений є військовослужбовцем, з урахуванням положень ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, тримання під вартою в ізоляторі тимчасового тримання повинно відбуватись на гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про забезпечення участі прокурора, обвинуваченого та захисника у наступному судовому засіданні суд зазначає наступне.

Відповідно до наказу голови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області №21-г/к від 27.04.2022 року встановлено особливий режим роботи суду під час воєнного стану, а саме участь в судовому засідання дистанційно шляхом проведення відеоконференції у приміщенні іншого суду або за допомогою власних технічних засобів з використанням сервісу ВКЗ.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 336 КПК України суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

З огляду на вищевикладене, з метою забезпечення розгляду кримінального провадження у строки визначені КПК України, для забезпечення участі прокурора, обвинуваченого та захисника у судовому засіданні є підстави для постановлення ухвали про участь прокурора та захисника у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів із використанням сервісу ВКЗ, а обвинуваченого під час трансляції з приміщення гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 314-316, 176-177, 183, 193, 194, 336, 372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відкласти підготовче судове засідання по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000984 від 04 квітня 2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на 13 год. 00 хв. 23 липня 2024 року.

Викликати у підготовче судове засідання прокурора, обвинуваченого та захисника.

Здійснити в режимі відеоконференції розгляд судового засідання по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000984 від 04 квітня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України призначеного на 13 годину 00 хвилин 23 червня 2024 року, в режимі дистанційного судового провадження шляхом проведення відеоконференції за допомогою власних технічних засобів прокурора ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 , із використанням сервісу ВКЗ, а обвинуваченого ОСОБА_4 під час трансляції з приміщення гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Задовольнити частково клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти строком на 60 діб до 01 серпня 2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Копію ухвали направити прокурору ОСОБА_3 , захиснику ОСОБА_5 та начальнику гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 для організації виконання.

На ухвалу суду обвинуваченим, захисником, прокурором може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1