Справа № 487/2531/24
Провадження № 1-кс/487/2240/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000537 від 26.03.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000537 від 26.03.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просила накласти арешт на вилучене майно у ході проведення 26.03.2024 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: пістолет з маркуванням МЕ38 Hagnum 4R № 016514 кал. 4 мм.; пістолет з маркуванням ANSAR-DRT 9 mmP.A.K; пристрій для відстрілювання куль; рослинна речовина зеленого кольору зі специфічним запахом рослини конопель; підривач типу УДЗ у кількості 1 одиниця; корпус гранати типу РГН - у кількості 1 одиниця; предмети, зовні схожі на патрони в кількості 129 шт; визнати місцем зберігання арештованого майна камеру зберігання Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області за адресою: вул. Біла, 44, м. Миколаїв, Миколаївська область.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що Миколаївським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000537 від 26.03.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та кримінальне провадження №0000435 від 06.03.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

26.03.2024 співробітниками СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за оперативним супроводженням УКР ГУНП в Миколаївській області, під процесуальним керівництвом Окружної прокуратури м. Миколаєва, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено зазначені у клопотанні речі та предмети.

У клопотанні прокурор посилається на те, що для збереження речових доказів, призначення по вилученому майну необхідних експертиз, а також збирання, фіксації відомостей, що можуть бути використані у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового провадження як докази, виникла необхідність у накладенні арешту на вилученні речі і предмети, у зв`язку з чим прокурор звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В судовому засіданні прокурор не був присутнім, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що Миколаївським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000435 від 06.03.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України про те, що 06.03.2024 до Миколаївського РУП ГНУП в Миколаївській області надійшла інформація про те, що місцевий мешканець за місцем свого мешкання на території міста Миколаєва зберігає наркотичні засоби у великих розмірах, тобто в діях останніх вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Крім того, слідчим відділом Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000537 від 26.03.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про те, що 26.03.2024 до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що 26.03.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено предмет, ззовні схожий на гранату.

20.03.2024 року слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва постановлено ухвалу, відповідно до якої у кримінальному провадженні №0000435 від 06.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, надано дозвіл на проведення обшуку житлового будинку та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, аналогів, прекурсорів, сильнодіючих лікарських засобів.

26.03.2024 співробітниками СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: пістолет з маркуванням МЕ38 Hagnum 4R № 016514 кал. 4 мм.; пістолет з маркуванням ANSAR-DRT 9 mmP.A.K; пристрій для відстрілювання куль; рослинна речовина зеленого кольору зі специфічним запахом рослини конопель; підривач типу УДЗ у кількості 1 одиниця; корпус гранати типу РГН - у кількості 1 одиниця; предмети, зовні схожі на патрони в кількості 129 шт.

27.03.2024 року прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 винесено постанову, відповідно до якої кримінальне провадження за №0000435 від 06.03.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та кримінальне провадження №0000537 від 26.03.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України об`єднанні в одне провадження з №№0000435 від 06.03.2024.

За вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи встановленні досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження, існує обґрунтоване припущення, що виявленні в ході обшуку речі та майно є знаряддям вчинення злочину, містити інші відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, а тому мають значення речового доказу у кримінальному провадженні.

А за такого, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено відповідність вилучених речей критеріям, визначенні статтею 98 КПК України.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

А за такого клопотання прокурора в частині накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Не підлягає задоволенню клопотання в частині визначення місця зберігання зазначених вище речей на території Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, оскільки слідчий суддя, враховуючи ч. 3 ст. 28 КПК України, в порядку ст. 172 КПК України, розглядає лише клопотання про арешт майна, а питання, пов`язанні зі зберіганням речових доказів врегульовані Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України».

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене майно у ході проведення 26.03.2024 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: пістолет з маркуванням МЕ38 Hagnum 4R № 016514 кал. 4 мм.; пістолет з маркуванням ANSAR-DRT 9 mmP.A.K; пристрій для відстрілювання куль; рослинна речовина зеленого кольору зі специфічним запахом рослини конопель; підривач типу УДЗ у кількості 1 одиниця; корпус гранати типу РГН - у кількості 1 одиниця; предмети, зовні схожі на патрони в кількості 129 шт.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1