"17" квітня 2024 р. Справа № 363/413/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за №0002007 від 10.11.2023 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

23.01.2024 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0002007 від 10.11.2023 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Так, згідно ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 23.01.2024 року призначене підготовче судове засідання по кримінальному провадженню за №0002007 від 10.11.2023 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України на 21.02.2024 року, яке за клопотанням захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_4 було відкладене на 25.03.2024 року.

25.03.2024 року на адресу суду від захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 до суду спрямоване клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, ознайомившись з яким, прокурор просила суд надати їй строк для підготування відповідних заперечень, проти чого не заперечували обвинувачена та захисник.

Так, у підготовчому судовому засіданні 17.04.2024 року захисником обвинуваченої, адвокатом ОСОБА_4 було підтримане подане ним клопотання, в якому останній просив: закрити кримінальне провадження за №0002007 від 10.11.2023 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. В обґрунтування зазначеного клопотання, адвокат посилався на те, що ст. 219 КПК України передбачено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. При цьому, згідно п. 4 ч. 3 ст. 219 цього Кодексу - з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. За приписами ч. 5 цієї статті - строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Однак, стороною обвинувачення було порушено строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, оскільки - 08.11.2023 року слідчий ВРЗЗС СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 вручила повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні нею правопорушень, передбачених ст. 191 ч. 2 та ст. 366 ч. 1 КК України. 10.11.2023 року слідчим ОСОБА_6 матеріали кримінального провадження за №0000692 від 18.11.2022 року відносно ОСОБА_5 виділені в окреме провадження за №0002007 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України. 02.01.2024 року на мобільний телефон підозрюваної ОСОБА_5 зателефонувала слідча ОСОБА_6 з проханням прибути до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області для проведення слідчих дій, на що підозрювана відповіла, що перебуває на лікарняному з 27.12.2023 року по 09.01.2024 рік включно та може з`явитися лише 10.01.2024 року. 08.01.2024 року завершився строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0002007 від 10.11.2023 року, визначений ст. 219 КПК України. 10.01.2024 року відбулося повідомлення слідчою в усній формі про завершення досудового розслідування підозрюваній та захиснику, слідчою було надано протокол ознайомлення з матеріалами кримінального провадження і підозрювана та захисник ознайомилися з ними.

Крім того, захисник звернув увагу суду на те, що у слідчого ОСОБА_6 були відсутні повноваження на здійснення повідомлення про завершення досудового розслідування, оскільки в рапорті слідчої ОСОБА_6 , адресованому прокурору ОСОБА_3 , щодо виконання доручення від 02.01.2024 року, відсутня дата його складання та відмітка про отримання прокурором, а самі матеріали кримінального провадження не містять доручення прокурора від 02.01.2024 року. Таким чином, на думку захисника і доручення прокурора, і рапорт слідчої були складені 10.01.2024 року, тобто після усвідомлення стороною обвинувачення, що строки досудового розслідування закінчилися і не були продовжені в порядку, визначеному КПК України, а відтак стороною обвинувачення не були виконані вимоги ст. 290 КПК України, щодо повідомлення підозрюваної та захисника про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування належним чином уповноваженою особою. Також, захисник вважає, що відсутнє письмове підтвердження надання або надсилання повідомлення про завершення досудового розслідування, матеріали провадження не містять розрахункових документів, зокрема фіскальних чеків, які б підтверджували надання послуг поштового зв`язку з відправлення повідомлення про завершення досудового розслідування на адресу підозрюваної та захисника. Матеріали не містять і повідомлень про вручення поштового відправлення, яке б підтверджувало факт та дату отримання. Сторона обвинувачення мала можливість направити повідомлення про завершення досудового розслідування підозрюваній та захиснику у месенджерах та надати відповідні скріншоти переписок, крім того, сторона обвинувачення мала можливість направити повідомлення і на офіційну електронну адресу захисника. Також матеріали не містять витягу з ЄРДР з відомостями про завершення досудового розслідування, що також є підтвердженням порушення стороною обвинувачення строків досудового розслідування.

Таким чином, захисник вважає, що строк досудового розслідування закінчився 08.01.2024 року та пропущений стороною обвинувачення на два дні і будь-які документи, які б підтверджували продовження строку досудового розслідування в матеріалах справи відсутні.

В підготовчому судовому засіданні 17.04.2024 року обвинувачена підтримала клопотання захисника в повному обсязі та просила його задовольнити.

Прокурор проти клопотання сторони захисту категорично заперечувала, зазначила, що дійсно 08.11.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України. 10.11.2023 року матеріали кримінального провадження за підозрою ОСОБА_5 були виділені в окреме провадження за №0002007 і 02.01.2024 року слідчим, за дорученням прокурора у кримінальному провадженні за №0002007, було направлено повідомлення, засобами поштового зв`язку, підозрюваній та захиснику, про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів. Саме доручення прокурора є в матеріалах провадження та необхідність зазначення на ньому дати не ґрунтується на вимогах діючого КПК України. Крім того, 02.01.2024 року слідчим ОСОБА_6 було здійснено виїзд за адресою проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , з метою вручення повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів, однак двері ніхто не відчинив. Після чого, слідчий зателефонувала підозрюваній, а та повідомила, що перебуває на лікарняному і зможе прибути лише 10.01.2024 року. На прохання слідчої повідомити адресу її місцезнаходження, остання відмовилася і більше на телефонні виклики не відповідала, що зафіксовано у відповідному рапорті. Далі, 02.01.2024 року слідчий ОСОБА_6 та старший о/у ОСОБА_7 здійснили виїзд в АДРЕСА_2 , однак за вказаною адресою, двері теж ніхто не відчинив. Після вжиття всіх можливих заходів для встановлення місцезнаходження підозрюваної, повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження були спрямовані поштою ОСОБА_5 та її захиснику за адресою, яку останній повідомив, як офіційну для листування. При цьому адресу електронної пошти захисник не повідомив, а в реєстрі адвокатів вона в нього не зазначена. Таким чином, відповідно до матеріалів провадження - 02.01.2024 року на адресу підозрюваної та захисника, поштою з описом вкладення, направлені повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів, що підтверджується примірниками описів вкладення, які завірені підписом, уповноваженого працівника Укрпошти та печаткою на якій міститься дата - 02.01.2024 року, а також фіскальними чеками від 02.01.2024 року про відправку листів. Крім того, прокурор зазначила, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування обраховується з наступного дня, після направлення, а не вручення поштового відправлення. 10.01.2024 року, згідно протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, сторона захисту розпочала ознайомлення, яке тривало до 22.01.2024 року, що підтверджується підписами підозрюваної та захисника про реалізацію права на ознайомлення, таким чином проміжок часу з 03.01.2024 року по 22.01.2024 рік не включається у строк досудового розслідування. 22.01.2024 року було складено обвинувальний акт, який 23.01.2024 року надійшов до суду. Прокурор вважає, що акт було направлено в межах строку досудового розслідування, клопотання захисника про закриття провадження відповідно до п. 10. Ч. 1 ст. 284 КПК України є таким, що не підлягає задоволенню.

Суд вислухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання сторони захисту, заперечення прокурора та додані до них матеріали, приходить до наступних висновків:

Як вже зазначалось вище, захисником обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні подано клопотання, в якому останній просив суд закрити кримінальне провадження за №0002007 від 10.11.2023 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.

Так, положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується зокрема, направленням до суду обвинувального акта.

Відповідно до ч. 3 п. 4 ст. 219 КПК України - з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

З доданих до клопотання сторони захисту та заперечень прокурора матеріалів вбачається, що 08.11.2023 року ОСОБА_5 слідчим ВРЗЗС СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження за №0000692 від 18.11.2022 року, було повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 191 КК України.

Стаття 217 КПК України наголошує, що у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.

Відповідно до постанови прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 10.11.2023 року - матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000692 від 18.11.2022 року відносно ОСОБА_5 виділені в окреме провадження за №0002007 від 10.11.2023 року.

Частина 5 ст. 219 КПК України зазначає зокрема, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного суду 24.10.2022 року у справі за №216/4805/20 сформульовано висновок про те, що відповідно до положень ч. 5 ст. 219 КПК (в редакції Закону України за №2201-IX від 14.04.2022 року) не включається у строк досудового розслідування, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, який обраховується з наступного дняпісля направленняабо безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування із зазначенням дати, часу та місця ознайомлення із матеріалами розслідування, до моменту закінчення ознайомлення вказаних осіб з матеріалами досудового розслідування.

День направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування.

Закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, є підставою для закриття кримінального провадження (п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК).

Зі змісту ст. 290 КПК України слідує, що прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого або сприяти пом`якшенню покарання. Такі дії полягають у наданні можливості скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Згідно зі ст. 113 КПК процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Таким чином, за своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Як вже зазначалося вище, згідно положень ч. 5 ст. 219 КПК (в редакції ЗУ за №2201-IX від 14.04.2022 року), строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Таким чином, законодавець врахував частину наявної проблематики щодо застосування вказаної процесуальної норми, при цьому конкретизував те, що день прийняття відповідної постанови та день повідомлення підозрюваному, його захиснику, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування включаються в строк досудового розслідування.

Направлення цього повідомлення входить у перелік тих процесуально-організаційних заходів, які у сукупності покликані планово забезпечити подальший доступ до матеріалів. Разом з тим, направлення або вручення повідомлення про закінчення досудового розслідування із вказівкою дати, часу та місця ознайомлення, не слід розцінювати (тлумачити), як фактичне (реальне) забезпечення доступу до матеріалів досудового розслідування. Забезпечення безпосереднього доступу до матеріалів досудового розслідування має бути максимально наближене до дня повідомлення про завершення досудового розслідування. Це також випливає зі змісту завдань кримінального провадження у частині забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, випливає зі змісту ст. 2 КПК України.

Разом з тим, проміжок у часі між повідомленням про завершення досудового розслідування та наданням фактичного доступу до матеріалів досудового розслідування не може свідчити про те, що строк досудового розслідування має рахуватися аж до моменту реального забезпечення доступу до матеріалів розслідування. До того ж приписи діючого КПК України не містять вимоги «невідкладності» щодо забезпечення доступу до матеріалів розслідування після здійснення повідомлення про завершення досудового розслідування. А відтак - день повідомлення про завершення досудового розслідування та день фактичного надання доступу до матеріалів досудового розслідування можуть не співпадати. День направлення або безпосереднього вручення повідомлення про завершення досудового розслідування, у якому зазначається дата, час та місце ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування. Таке повідомлення є офіційним підтвердженням стороною обвинувачення завершення досудового розслідування, що унеможливлює здійснення будь-якої процесуальної діяльності щодо розслідування обставин вчиненого кримінального правопорушення. В іншому випадку кримінальна процесуальна діяльність органів досудового розслідування має визнаватися незаконною, а отримані докази - недопустимими.

Законом України від 03.10.2017 року за №2147-VIII ч. 1 ст. 284 КПК було доповнено п. 10, згідно з яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке як етап кримінального провадження законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

За змістом п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених в тому числі і п. 10 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.

Перевірка судом у підготовчому судовому засіданні дотримання прокурором вимог, передбачених ст. ст. 291, 293 КПК, а також виконання ним приписів ст. 219 КПК у частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого, стосовно якого відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК, має здійснюватися судовий розгляд.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого, а отже дійсно унеможливлює розгляд у суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Судом встановлено, що 22.01.2024 року прокурором було складено та затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0002007 від 10.11.2023 року щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, який наступного дня надійшов до Вишгородського районного суду.

Цьому передувало наступне:

Так, слідчий ВРЗЗС СВ Вищгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , за дорученням прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 02.01.2024 року, після вжиття всіх можливих заходів для встановлення місцезнаходження підозрюваної, направила повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження поштою ОСОБА_5 та її захиснику ОСОБА_4 за адресою, яку останній повідомив, як офіційну для листування. Таким чином, відповідно до матеріалів провадження - 02.01.2024 року на адресу підозрюваної та захисника, поштою з описом вкладення, направлені повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів, що підтверджується примірниками описів вкладення, які завірені підписом, уповноваженого працівника Укрпошти та печаткою на якій міститься дата - 02.01.2024 року, а також фіскальними чеками від 02.01.2024 року про відправку листів, доданими прокурором до письмових заперечень на клопотання сторони захисту.

Далі, 10.01.2024 року, згідно протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, підозрювана ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 почали ознайомлення, яке тривало до 22.01.2024 року, що підтверджується копією відповідного протоколу, який містить підписи самої підозрюваної та її захисника про реалізацію їх права на ознайомлення, а відтак, суд погоджується з твердженням прокурора про те, що проміжок часу з 03.01.2024 року по 22.01.2024 рік не включається у строк досудового розслідування.

З урахуванням вищенаведеного суд вважає, що в цьому кримінальному провадженні прокурор склала та спрямувала до суду обвинувальний акт у межах строку досудового розслідування.

Що стосується посилання захисника на те, що у слідчого ВРЗЗС СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 були відсутні повноваження на здійснення повідомлення про завершення досудового розслідування, оскільки в рапорті слідчої ОСОБА_6 , адресованому прокурору ОСОБА_3 , щодо виконання доручення від 02.01.2024 року, відсутня дата його складання та відмітка про отримання прокурором, а самі матеріали кримінального провадження не містять доручення прокурора від 02.01.2024 року, суд приходить до наступного:

Дійсно, відповідно до ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання зокрема обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. При цьому п рокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Також п рокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Таким чином, з аналізу змісту вказаної статті слідує, що діючий КПК України покладає обов`язок повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування на прокурора, який в свою чергу, має право доручити виконання вказаних дій слідчому.

Крім того, зі змісту ст. 36 КПК України теж слідує, що прокурор має право доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування; доручати слідчому проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них тощо.

Зі змісту наданого прокурором доручення вбачається, що прокурор Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 36 та 290 КПК України доручила слідчому ВРЗЗС СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за №0002007 від 10.11.2023 року повідомити підозрюваній ОСОБА_5 та її захиснику ОСОБА_4 про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів.

Рапорт слідчої ВРЗЗС СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 на ім`я прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 вказує на те, що слідча ОСОБА_6 , на виконання доручення прокурора, датованого 02.01.2024 роком, 02.01.2024 року здійснювала виїзд за адресою проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , але остання за вказаною адресою була відсутня, двері працівникам поліції ніхто не відчинив. Крім того, слідчою був здійснений виклик на мобільний телефон підозрюваної 02.01.2024 року, остання відповіла, що перебуває на лікарняному та відмовилася повідомити адресу свого місцезнаходження. В подальшому, з метою встановлення місцезнаходження підозрюваної та повідомлення її про завершення досудового розслідування, було встановлено, що їй на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 . 02.01.2024 року слідчою було здійснено виїзд за вказаною адресою, але двері теж ніхто не відчинив. Після вжиття всіх можливих заходів для встановлення місцезнаходження підозрюваної, для вручення їй повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження, вказані документи були спрямовані поштою 02.01.2024 року ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_2 та захиснику ОСОБА_8 за адресою, яку останній сам повідомив як офіційну адресу для листування - АДРЕСА_3 . Описи вкладених до листів та квитанції про відправку листів були приєднані до матеріалів кримінального провадження. Крім того, повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження додатково були направлені на месенджер та номера мобільних телефонів підозрюваної і захисника.

З досліджених судом зазначених документів, не вбачається порушень прокурором та/або слідчим норм діючого КПК України, а саме вимог ст. ст. 36, 290 КПК України, суд погоджується з твердженням прокурора про те, що вказані норми закону не містять обов`язкових вимог щодо зазначення дати складання документів та відмітки про їх отримання. Крім того, як вбачається з доданих прокурором до заперечення документів - досудове розслідування зазначеного кримінального провадження було завершене саме 02.01.2024 року, а відтак обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0002007 від 10.11.2023 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України направлено до суду в межах строків досудового розслідування, визначених ст. 219 КПК України, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі ст. 284 ч. 1 п. 10 КПК України слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 284, 303, 314-316, 369 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про закриттякримінального провадження за №0002007 від 10.11.2023 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України - залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддя: