Справа № 298/452/24
Номер провадження 1-кп/298/16/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судових засідань, в смт. Великий Березний, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000249 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великий Березний, Великоберезнянського району, зареєстрованого АДРЕСА_1 , не одруженого, громадянина України, із базовою середньою освітою, раніше не судимого,

-за ст.124 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, 16 серпня 2023 року, близько 02 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі своїм вітчимом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи в ромському поселенні в АДРЕСА_1 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин між ними та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцем АДРЕСА_1 , під час бійки в ході якої останній використовував складний кишеньковий ніж та махав ним в різні сторони намагавшись спричинити ним тілесні ушкодження, ОСОБА_4 перелякавшись за своє життя та життя свого вітчима ОСОБА_7 , сприйнявши загрозу застосування ножа як реальну, перевищуючи межі необхідної оборони, оскільки захист явно не відповідав характеру нападу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, схопив рукою із землі камінь неправильної форми, яким спричинив удар ОСОБА_8 в області лобу, від якого останній впав на землю.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст.124 Кримінального кодексу України, а саме умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

В ході підготовчого судового розгляду кримінального провадження, обвинувачений та прокурор повідомили суд про досягнуту між ними угоду про визнання винуватості від 17 квітня 2024 року, яка укладена міжпрокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншої сторони (далі обвинувачений), у присутності законного представника начальника служби у справах дітей Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району, ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

У відповідності до умов вказаної угоди, прокурор та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності законного представника служби у справах дітей, ОСОБА_6 , за участю захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального правопорушення обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.124 КК України.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, вчинив кримінальне правопорушення неповнолітнім.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений, за участю законного представника, захисника узгодили вид та розмір покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ст.124 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Сторони погоджуються на звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від покарання з випробуванням, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України та покладення на нього судом обов`язків, передбачених ст.76 КК України та клопочуть перед судом про їх застосування.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні повідомив, що вважає, що при укладенні вказаної угоди про визнання винуватості дотримані всі вимоги та правила КК України та КПК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді вид та розмір покарання.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз чи обіцянок. Також, обвинувачений зрозумів роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Позицію обвинуваченого підтримали законний представник ОСОБА_6 та захисник захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 та просили затвердити угоду про визнання винуватості.

У судовому засіданні прокурор, захисник, законний представник та обвинувачений підтвердили, що при укладанні угоди діяли добровільно, тобто угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурором в судовому засіданні надано письмову згоду потерпілого ОСОБА_8 на укладення та затвердження прокурором угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000249 від 16.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 .

Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_4 ,перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст. 472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що угоду слід затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обмеження, які виключають можливість укладення угоди про визнання винуватості, відсутні.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Укладення угоди ініційовано одночасно з боку прокурора та обвинуваченого, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ст.124 КК України.

Перевіривши угоду на відповідність нормам кримінального процесуального та кримінального законодавства, суд дійшов висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода не суперечить вимогам ст.472 КПК України, оскільки містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджується із принципами призначення покарань та не перевищує міри покарання, визначені санкцієюст.124 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, який згідно із ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 ,згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставини, які б могли обтяжувати покарання ОСОБА_4 ,згідно ст.67 КК України, відсутні.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченимі призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Питання заходів забезпечення кримінального провадження суд вирішує у порядку ст.174 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У кримінальному провадженні щодо неповнолітнього суд може покласти процесуальні витрати на батьків, опікунів або піклувальників.

Оскільки обвинувачений не має власного доходу, із ОСОБА_9 (матері неповнолітнього обвинуваченого), слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи, що підтверджуються розрахунком її вартості, зокрема, витрати на проведення судової експертизи зброї від 22 листопада 2023 року №СЕ-19/107/23/11292-ХЗ в сумі 956,00 гривень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 314 ч.3 п.1, 469, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 17 квітня 2024 року про визнання винуватості яка укладена між прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності законного представника начальника служби у справах дітей Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвокатаОСОБА_5 , за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000249 від 16 серпня 2023 року, щодо обвинувачення ОСОБА_4 за ст.124 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України і призначити йому міру покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75, ст.104 КК України ОСОБА_4 , звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 ,обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Судові витрати, понесені у зв`язку із проведенням судової експертизи зброї від 22 листопада 2023 року №СЕ-19/107/23/11292-ХЗ в сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 00 копійок документально підтверджені стягнути із матері неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 17 серпня 2023 року на вилучені в ході огляду місця події від 16 серпня 2023 року речі, а саме: ніж зі слідами речовини бурого кольору та камінь округлої неправильної форми зі слідами речовини бурого кольору скасувати.

Речовий доказ:

- оптичний диск білого кольору з надписом «My MEDIA DVD-R 4.7 GB» залишити зберігати при матеріалах справи.

- ніж зі слідами речовини бурого кольору та камінь округлої неправильної форми зі слідами речовини бурого кольору - знищити.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного шляхом подачі апеляційної скарги через Великоберезнянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий ОСОБА_1