ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2024 Справа №607/7352/24 Провадження №1-кп/607/1360/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0002801 від 09 грудня 2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ожинин, Острозького району Рівненської області, громадянки України, із середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за участю учасників кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 та обвинуваченої ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2023 року, близько 23:00 год. водій ОСОБА_3 , керувала технічно-справним автомобілем Кіа К7 р.н. НОМЕР_1 та рухалась по вул. Об`їзна, м. Тернополя, а саме крайньою лівою смугою транспортного потоку до вул. С.Будного від вул. Протасевича.

Під час руху водій ОСОБА_3 не була достатньо уважною та не стежила належно за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушила вимоги п. 2.3. (б, д) Правил Дорожнього Руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із зміни та доповненнями (далі ПДР- України).

На відрізку проїзної частини вул. Об`їзна, яка має по дві смуги для руху в кожному напрямку, які розділяє подвійна суцільна лінія горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 ПДР України, а саме на ділянці заокруглення дороги у праву сторону відносно її руху сторону, неподалік будинку №27Б, водій ОСОБА_3 , грубо порушуючи вимоги п.п. 1.10 (в частині визначення понять «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка»), п.п. 11,4, 12.1. ПДР України, не обрала безпечної швидкості відповідно до дорожньої обстановки і застосувала такі прийоми керування транспортним засобом, які призвели до втрати керованості автомобіля Кіа К7, р.н. НОМЕР_1 та виїзду в стані заносу на зустрічний бік дороги.

Так, в цей на зустріч автомобілю Кіа К7 р.н. НОМЕР_1 , а саме правою смугою транспортного потоку до вул. Протасевича рухався зі швидкістю 50 км/год технічно - справний автомобіль Volkswagen Golf4, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 із одним пасажиром в салоні ОСОБА_5 .

Своїми діями, які виразились у виїзді на зустрічний бік дороги, водій автомобіля Кіа К7, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 створила аварійну обстановку для водія автомобіля Volkswagen Golf4, р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , позбавивши його технічної можливості уникнути своїми односторонніми діями зіткнення в даній дорожній обстановці та допустила тим самим зіткнення між вказаними транспортними засобами на зустрічний відносно свого руху смузі.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажирка автомобіля Volkswagen Golf4 р.н. НОМЕР_2 - ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота у виді розриву стінки тонкої кишки та десерозації (пошкодження стінки) сліпої кишки товстого відділу кишківника, що ускладнились розвитком «поширеного» серозного перитоніту (запалення серозної оболонки, вистеляє стінки черевної порожнини й огортає її органи), із забиттям м`яких тканин передньої черевної стінки, які за ступенем тяжкості належать до тяжких за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння - п.п. 2.1., 2.2.1 (а), 2.1.2., 2.1.3.(л) «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 11.4, 12.1 ПДР України, перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 .

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнала повністю, підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті та суду пояснила, що 08 грудня 2023 року, близько 23:00 год. керуючи автомобілем Кіа К7 по АДРЕСА_2 не впоралась із керування, виїхала на смугу зустрічного руху де допустила зіткнення із автомобілем Volkswagen Golf4, який рухався на зустріч. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля, який рухався в зустрічному напрямку ОСОБА_5 отримала тяжкі тілесні ушкодження. У вчиненому вона щиро розкаюється та просить вибачення, шкоду потерпілій відшкодувала в повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що шкода заподіяна кримінальним правопорушенням, окрім коштів, які підлягають виплаті зі страхової компанії, їй відшкодована, претензій до обвинуваченої вона не має. Щодо міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 покладається на думку суду, однак просить її суворо не карати.

Крім власного визнання вини, обвинувачена ОСОБА_3 повністю погодилася зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували її винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, згідно обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності її позиції, а також роз`яснивши їй, що у такому випадку вона буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що її дії кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

Суд при вирішенні питання відповідальності обвинуваченої звертає увагу на роз`яснення, наведені у п.п. 20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якими передбачено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

А тому, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого злочину, її ставлення до нього та поведінку після його вчинення, особу винної, зокрема її вік, те, що вона раніше не судима, не перебуває на обліку у лікарів психіатра чи нарколога, думку потерпілої, яка просить суворо не карати обвинувачену, обставини, які пом`якшують покарання визнання нею своєї вини, щире каяття у вчиненому, відшкодування завданої шкоди. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. Підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченій, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 , їй слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, зможе виправити обвинувачену та попередити вчинення нею нових злочинів.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням їй іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачена вперше притягається до кримінальної відповідальності, повністю визнала свою вину, щиро розкаялась у вчиненому, відшкодувала завдану шкоду, думку потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченій, ступеня тяжкості вчиненого злочину. Зазначене, із врахуванням її характеризуючих даних, на думку суду, вказує на можливість її виправлення без ізоляції від суспільства.

Водночас, суд, вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, на неї слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченої підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судових експертиз.

Також, підлягає скасуванню арешт, накладений на транспортні засоби Кіа К7 р.н. НОМЕР_1 та Volkswagen Golf4, р.н. НОМЕР_2 , згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2023 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити їй покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши їй 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений на транспортний засіб марки «Kia K7» номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_8 , та на транспортний засіб марки «Volkswagen Golf 4» номерний знак НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_6 , згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2023 року.

Речові докази, а саме транспортні засоби, які зберігають на території спец-майданчика для тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Тернопільській області за адресою м. Тернопіль вул. Бережанська 44Б, після набрання вироком законної сили повернути їх власникам, зокрема автомобіль «Kia K7» номерний знак НОМЕР_1 повернути ОСОБА_8 , автомобіль «Volkswagen Golf 4» номерний знак НОМЕР_2 повернути ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, процесуальні витрати за проведення судових інженерно-транспортних експертиз від 14 лютого 2024 року №СЕ-19/120-24/1817-ІТ в розмірі 3786 грн. 40 коп., від 09 січня 2024 року №СЕ-19/120-24/221-ІТ в розмірі 2650 грн. 48 коп., від 10 січня 2024 року №СЕ-19/120-24/220-ІТ в розмірі 2650 грн. 48 коп., від 17 січня 2024 року №СЕ-19/120-24/309-ІТ в розмірі 3407 грн. 76 коп., від 16 січня 2024 року №СЕ-19/120-24/166-ІТ в розмірі 4165 грн. 04 коп. та експертизи визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власникові транспортного засобу від 10 січня 2024 року №СЕ-19/120/-24/168-АВ в розмірі 4543 грн. 68 коп., на загальну суму 21203,84 грн. (двадцять одна тисяча двісті три гривні вісімдесят чотири копійки).

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1