Справа № 159/2425/24
Провадження № 1-кс/159/933/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель клопотання слідчого СВ Ковельського РУП Головного управління Національної поліції у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 в матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000509 від 09.04.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Купичів, Турійського району Волинської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 21.03.2017 Турійським районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

- 08.05.2018 Ратнівським районним судом Волинської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, відповідно до ст. 71 КК України частково приєднано покарання по вироку Турійського районного суду від 21.03.2017, остаточно у виді позбавлення волі строком на 3 роки 7 місяців,

- 28.12.2021 Турійським районним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 у період з 25 березня по 07 квітня 2024 року, біля 19.00 год, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_1 , в умовах воєнного стану, діючи повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, пройшовши через незамкнені двері, проник до гаражного приміщення на території вищевказаного домогосподарства, звідки таємно викрав п`ять бувших у користуванні електричних двигунів до побутової техніки та генератор до трактору МТЗ-80, завдавши ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майнової шкоди на загальну суму 3080,33 гривень.

Відомості про вказані кримінальні правопорушення, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4, 5 ст. 214 КПК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2024 за № 0000509 і розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий в своєму клопотанні зазначає, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 є запобігання ризикам, які передбачені п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і що необхідність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обумовлено тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти встановленим та доведеним під час досудового розслідування ризикам.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав у повному обсязі, просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 .

Прокурор наполягав на задоволенні клопотання, зазначив, що менш суворий запобіжний захід не може забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, оскільки існують ризики, які зазначені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши думку прокурора, слідчого та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Ковельського РУП ГУНП у Волинській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено 09.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000509 по факту вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за підозрою ОСОБА_5 .

26.04.2024 ОСОБА_5 було оголошено про підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 08.04.2024; показаннями потерпілого ОСОБА_6 ; показаннями свідка ОСОБА_7 ; показаннями свідка ОСОБА_8 ; показаннями свідка ОСОБА_9 ; протоколом добровільної видачі від 09.04.2024; протоколом огляду речей від 15.04.2024.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації дій підозрюваної, вважає, що наявні у провадженні докази свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане правопорушення.

Слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту посилається на ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, з`ясовуючи наявність зазначених ризиків, виходить з наступного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - рішення «Бекчиєв проти Молдови», § 58, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_5 від слідства та суду з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що останній неодружений, на утриманні дітей немає, не працює, веде антисоціальний спосіб життя, не займається суспільно-корисною діяльністю, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Окрім цього, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, усвідомлюючи, що його може бути засуджено до реальної міри покарання, а саме до позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, перебуваючи на свободі, останній може переховуватись від органів досудового розслідування, та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.

Оцінюючи ризик вчиненні іншого кримінального правопорушення, то слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний є особою працездатного віку, проте не працює, раніше судимий за злочини проти власності, а тому можна вважати, що вчинення злочинів проти власності є одним із головних джерел його доходу, зважаючи на вищевикладене він, маючи можливість вільно пересуватись, з метою отримання коштів для власних потреб, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Натомість доводи сторони обвинувачення, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни наданих показань є безпідставними і не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Отже, слідчим та прокурором доведені ризики переховування від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення підозрюваним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, наявність доведених слідчим ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, дають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Як вказує ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і цілодобовий домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у скоєнні якого повністю визнає свою вину, співпрацює зі слідством. При цьому, на думку слідчого судді, слідчим та прокурором не доведені обставини, які виправдовують застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати місце свого проживання цілодобово, тому, беручи до уваги правові позиції, викладені у рішеннях ЄСПЛ, з урахуванням даних про особу підозрюваного, на відсутність в нього грошових збережень, він проживає без сім`ї, за таких обставин позбавлення волі шляхом застосування цілодобового домашнього арешту буде становити надмірний тягар для забезпечення його життєвого існування.

Таким чином, є достатнім і можливим застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з урахуванням клопотання слідчого. Крім того, слідчий суддя застосовуючи запобіжний захід, вважає необхідним покласти на підозрюваного виконання кількох обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, саме такий запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 КПК України ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Строк дії ухвали встановити в межах строку, передбаченого ст. 181 КПК України.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 178, 182, 183, 184, 194 195, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22.00 години до 06.00 години.

На час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1)прибувати за кожною першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та/або суду;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками, визначеними слідчим, прокурором.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що порушення покладених на нього слідчим суддею обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Строк дії ухвали - два місяці з моменту її проголошення - до 28.06.2024 включно.

Контроль за виконанням підозрюваним запобіжного заходу покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Копію ухвали направити начальнику Ковельського РУП ГУНП у Волинській області для організації її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1