ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6188/24
провадження № 1-кп/753/1343/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо незаконного придбання прекурсорів, а саме: фенілнітропропену, з метою використання для виготовлення психотропної речовини - амфетамін.

В подальшому, 5 березня 2024 року, у період часу з 17 год. 12 хв. по 18 год. 41 хв., у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено кристалоподібні речовини жовтого кольору, в яких виявлено прекурсор, обіг якого обмежено, і стосовно якого встановлюються заходи контролю, - фенілнітропропен, масою 0,408г., який ОСОБА_2 незаконно придбав та зберігав з метою його використання для виготовлення психотропної речовини.

Крім того, ОСОБА_2 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , незаконно виготовив 13,935 гр. психотропної речовини - амфетамін, у великих розмірах, для власного вживання, без мети збуту.

У подальшому, ОСОБА_2 помістив частину раніше виготовленої психотропної речовини - амфетамін до поліетиленових пакетів з пазовим замком, а також, у згортки з фольги та паперу, які перемістив до кімнати, де став незаконно зберігати для власного вживання, без мети збуту, у великих розмірах, до її вилучення працівниками поліції 5 березня 2024 року під час обшуку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 5 березня 2024 року він вийшов з дому і його зупинили правоохоронні органи, запитавши, чи є в нього щось заборонене, на що ОСОБА_2 повідомив, що є вдома наркотичні засоби. Зазначив, що перед цим на телеграм каналі він придбав амфетамін. Йому ще запропонували придбати приблизно 1 г. фенілнітропропен щоб самостійно виготовляти амфетамін, на що він погодився. Забравши закладку, приніс наркотичні засоби додому та поклав у тумбочку.

Вагу психотропної речовини, так як воно зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_2 не оспорює, просив його суворо не карати, оскільки вказані речовини придбав для виготовлення речовини для власного вживання через тяжкий моральний стан. Запевнив у майбутньому не вчиняти правопорушення. Просив врахувати, що зараз лікується та вже не вживає наркотичні засоби.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_2 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор не оспорює фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує його дії:

- за ч. 1 ст. 311 КК України як незаконне придбання та зберігання прекурсору з метою його використання для виготовлення психотропних речовин;

- за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне виготовлення та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, у великих розмірах.

При обранні виду та міри покарання суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

У ст. 65 КК визначено загальні засади призначення покарання, котрі наділяють суд правом вибору між альтернативами, кожна з яких є законною, як однією із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. За змістом ст. 75 КК рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Обираючи ОСОБА_2 захід примусу, суд ураховує ступень тяжкості вчинених правопорушень, один з яких є нетяжким, а інший є проступком, обставини вчинення кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який за даними облікової документації не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, не працює, має постійне місце проживання, суд уважає за необхідне призначити останньому покарання у виді обмеження волі та позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Разом з тим, ураховуючи дані про особу обвинуваченого, який несудимий, щире каяття у вчиненому, що судом визнається як обставина, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд уважає, що виправлення ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства, і тому до нього слід застосувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.

Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 311 КК України у виді 1 року обмеження волі.

Згідно ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_2 , покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати по справі - вартість проведених судових експертиз на загальну суму 4534 грн. 68 коп.

Речові докази по справі: амфетамін, масою 0,409г., який знаходиться в камері схову Дарницького УП ГУНП у м. Києві, - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1