ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/2140/24

Провадження № 1-в/210/125/24

21 травня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники провадження, які беруть участь у розгляді справи: прокурор ОСОБА_3 , засуджений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , представник ДУ "КВК № 80" ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі дистанційного судового провадження клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23.05.2012 року за ч.2 ст.307 КК України. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30.08.2012 року вирок змінено, вважати засудженим за ч.2 ст.309 КК України. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 28.02.2013 року ухвалу від 30.08.2012 року скасовано, справу направлено на новий розгляд. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.04.2013 року вирок від 23.05.2012 року змінено: слова «з конфіскацією майна» на «з конфіскацією всього майна, що належить йому», в решті вирок залишено без змін. Відбуває покарання в ДУ «КВК (№80)»,

початок строку відбування покарання 22.04.2020 р., кінець 09.04.2025 р.,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (ст. 81 КК України),

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23.05.2012 року за ч.2 ст.307 КК України. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30.08.2012 року вирок змінено, вважати засудженим за ч.2 ст.309 КК України. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 28.02.2013 року ухвалу від 30.08.2012 року скасовано, справу направлено на новий розгляд. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.04.2013 року вирок від 23.05.2012 року змінено: слова «з конфіскацією майна» на «з конфіскацією всього майна, що належить йому», в решті вирок залишено без змін. Відбуває покарання в ДУ «КВК (№80)», початок строку відбування покарання 22.04.2020 р., кінець 09.04.2025 р., про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (ст. 81 КК України).

Клопотання подане в порядку статей 537-539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Позиції сторін.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання, просив умовно-достроково звільнити від відбування покарання.

Захисник ОСОБА_5 підтримала клопотання засудженого, просила задовольнити.

Представник ДУ «КВК № 80» ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання засудженого, просив відмовити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання засудженого, зазначив, що клопотання є передчасним.

Обставини, встановлені судом.

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2012 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України і призначено йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчому закладі з конфіскацією майна. Зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_4 час тримання під вартою, а саме з 06.11.2009 по 18.11.2009 (а.с.25-26).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.08.2012 року апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді судом першої інстанції задоволено, апеляцію засудженого ОСОБА_4 задоволено. Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 травня 2012 року відносно ОСОБА_4 змінено, перекваліфікаціювавши його дії з ч.2 ст.307 КК України на ч.2 ст.309 КК України. Призначено покарання засудженому ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строкм на 2 роки. В інший частині вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2012 року залишено без змін (а.с.27-28).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 28.02.2013 року касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити. Ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2012року щодо засудженого ОСОБА_4 скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд (а.с.29-30).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.04.2013 року апеляцію прокурора, який приймав участь при розгляді справи в суді першої інстанції, задовольнити, апеляцію засудженого ОСОБА_4 залишити без задоволення. Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 травня 2012 року у відношенні ОСОБА_4 змінити. Виключити з мотивувальної частини вироку в абзаці четвертому зверху на сторінці 184 тому 2 вказівку на часткове визнання засудженим ОСОБА_4 своєї вини за ст.263 ч.1 КК України. В абзаці першому резолютивної частини вироку Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 травня 2012 року у відношенні ОСОБА_4 слова "з конфіскацією майна" замінити на словосполучення "з конфіскацією всього майна, що йому належить". В решті вирок залишити без змін (а.с.31-32).

Згідно витягу з протоколу №19 від 16.05.2024 року, засіданням комісії з розгляду питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, засудженому ОСОБА_4 відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, не довів своє виправлення (а.с.13).

За висновком щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_4 , останній згідно вироку визнав вину частково, вважає, що з ним вчинили несправедливо, та звинувачує інших в скоєному ним кримінальному правопорушенні. За час відбування покарання не змінив своєї думки, визнає себе винним за скоєний злочин лише частково. Засуджений має у колі спілкування прокримінально налаштованих осіб та в певних ситуаціях може піддаватися впливу прокримінального оточення.

За період відбування покарання до засудженого 2 (два) рази застосовувались стягнення, які зняті у встановленому законом порядку. Має 1 (одне) заохочення.

За час відбування покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» характеризується посередньо, підтримує позитивні взаємовідносини лише з засудженими негативної спрямованості. Після прибуття до установи по теперішній час не має бажання працювати, до праці ставиться негативно. Не вживає заходів для підвищення свого професійного рівня.

Має заборгованість на користь держави 902,40 + 168,84 грн, але постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника до установи не надходила. До оплачуваної праці не виявив бажання бути залученим.

За висновком комісії засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (а.с.14-22).

За довідкою про заохочення і стягнення засудженого ОСОБА_4 , останній станом на 03.05.2024 року, має 1 (одне) заохочення за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці, мав 2 (два) стягнення за порушення розпорядку дня, стягнення погашені у встановленому законом порядку (а.с.23).

Згідно довідки про доходи, за період з 01.01.2024 по 30.04.2024 засуджений ОСОБА_4 доходів не отримував (а.с.24).

Мотиви та висновку суду

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин (п. 1 ч.3 ст. 81 КК України).

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст. 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.

Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_4 щодо застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставленні до праці за весь час відбування покарання.

За весь період відбування покарання засуджений ОСОБА_4 має лише 1 (одне) заохочення, отримане ще у 2021 році. Мав 2 (два) стягнення у вигляді догани та попередження за порушення розпорядку дня, які погашені в установленому законом порядку, проте мали місце бути.

Суд враховує, що ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнавав частково, згідно вироку мав відшкодувати процесуальні витрати, проте матеріали справи не містять відомостей щодо погашення засудженим таких витрат.

Згідно висновку комісії ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (а.с.22).

Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_4 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що засудженим не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_4 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Згідно довідки про доходи засуджений ОСОБА_4 за період з 01.01.2024 по 30.04.2024 винагороду за працю не отримував.

Засуджений не бажає працювати та бути залученим до оплачуваних робіт.

Оскільки засуджений офіційно не працевлаштований на виробництві установи, трудових договорів з установою не укладав та із заробітної плати єдиний соціальний внесок не відраховувався, а тому відповідно до ст. 81 КК України не має відношення до праці.

Об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_4 станом на травень 2024 року своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що є підставою для застосування статті 81 КК України не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу, що засуджений має лише 1 (одне) заохочення, отримане ще у 2021 році, мав 2 (два) стягнення у вигляді догани та попередження за порушення розпорядку дня, які погашені в установленому законом порядку, проте мали місце бути, невідбутий строк покарання становить більше ніж одинадцять місяців, тому зазначені дані свідчать, що засуджений не довів своє виправлення, у зв`язку з чим суд вважає умовно-дострокове звільнення передчасним.

Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На думку суду, звільнення від відбування покарання умовно-достроково з огляду на поведінку засудженого, який не довів свого виправлення, не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах особової справи інформацією, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без задоволення.

Направити до Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" копії ухвал - для відома, а так само і для вручення засудженому.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали складено 22 травня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1