Справа № 646/5494/24
№ провадження 1-кс/646/1435/2024
УХВАЛА

іменем України

17.05.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

та підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові клопотання слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001170 від 15.05.2024 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гусинка Куп`янського району Харківської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, непрацюючого, неодруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

17.05.2023 року слідчий звернувся до суду із клопотанням, погодженими із прокурором керівником Куп`янської окружної прокуратури Харківської області, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_5 14.05.2024 року приблизно о 14 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився поблизу території домоволодіння АДРЕСА_3 , де побачив раніше знайомого ОСОБА_7 , з яким у нього склалися неприязні відносини та в цей час у нього виник умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_5 тримаючи в руках лопату підійшов до потерпілого та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар металевою частиною лопати в праву скроневу область голови ОСОБА_7 , внаслідок чого останній впав на землю та втратив свідомість, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді гострої відкритої проникаючої черепно мозкової травми, у формі забійної рани м`яких тканин правої скроневої області, вдавленого дірчатого перелому скроневої кістки з зануренням уламків інтракраніально, що ускладнилися в своїй течії забоєм головного мозку з формуванням дрібних контузійних вогнищ у правій скроневій ділянці, та розвитком субарахноїдального крововиливу, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-14/97-Зм/24 від 16.05.2024 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

15.05.2024 року ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні вказаного злочину був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

16.05.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Під час досудового розслідування були зібрані докази, які вказують на обґрунтовану підозру ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Посилаючись на тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

У судовому засіданні підозрюваний пояснив, що покази дає добровільно, до нього не застосовувалось насильство. Вказав, що 14.05.2024 року близько 14 год. 30 хв. він знаходився біля подвір`я АДРЕСА_4 . Він побачив, як в його бік біжить ОСОБА_7 , з яким у нього були неприязнені відносини. В той час, коли ОСОБА_7 підбіг до нього, він наніс металевою частиною лопати, яка була у нього в руках, удар по голові ОСОБА_7 , від якого той впав, після чого наніс йому ще один удар лопатою по тулубу. Підвівшись, ОСОБА_7 побіг до себе до дому та викликав поліцію. Просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання слідчого та не обирати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою. Зазначив, що перед вказаними подіями він випив близько 0,5 літри алкогольного пива.

Захисник, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатньо обґрунтовану підозру, просила відмовити у задоволенні клопотання та не обирати відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначила, що її підзахисний фактично не переховувався від органів досудового розслідування, має місце проживання у Куп`янському районі Харківської області.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступного.

В провадженні СВ Куп`янського РВП Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0001170 від 15.05.2024 року, попередня кваліфікація ч. 1 ст. 121 КК України.

ОСОБА_5 було фактично затримано 15.05.2024 року та фактично повідомлено про підозру 16.05.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

Даними витягу з ЄРДР від 15.05.2024 року, кримінальне провадження № 0001170 правова кваліфікація ч. 1 ст. 121 КК України; даними заяви ОСОБА_7 ; даними протоколу огляду місця події від 14.05.2024 року; даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 15.05.2024 року; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 ; даними речового доказу совкової лопати з плямами РБК; даними довідки КНПХОР «Обласна клінічна лікарня» від 15.05.2024 року; даними судово-медичної експертизи № 12-14/97-Зм/24 від 16.05.2024 року; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ;

При цьому слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Щодо доводів сторони захисту про недостатню обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» № № 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати розгляду кримінального провадження або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора, що тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину є вагомим доводом, що збільшує ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому лише тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Крім того, як зазначив прокурор, підозрюваний є обізнаним про частину зібраних доказів, у тому числі потерпілого, свідків, показання яких можуть підтверджувати його вину у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Оцінюючи можливість впливу на потерпілого, свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є потерпілим та свідками, у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілого, свідків та дослідження їх судом.

Разом із цим, ознайомившись із протоколами допитів встановлених досудовим розслідуванням потерпілого та свідків, підозрюваний обізнаний як про їх персональні данні, так і про зміст наданих ними показань на стадії досудового розслідування.

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони підозрюваного на потерпілого та свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Таким чином, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки слідчим належно не обґрунтовано, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Разом з тим, як встановлено під час розгляду клопотання, ОСОБА_5 раніше не судимий, має професійно-технічну освіту, як зазначила сторона захисту має постійне місце проживання у Куп`янському районі Харківської області. Разом з тим, слідчий суддя не вважає ці доводи такими, що переважають існування ризиків, існування яких встановлено під час розгляду клопотання.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що вказані обставини, виходячи із доводів захисника, існували і на час подій, які інкримінуються підозрюваному і вони не стали стримуючим фактором для ОСОБА_5 при вчиненні протиправних діянь.

Тим більше, самі по собі ці обставини не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів щодо обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 умисного тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, відсутність у нього постійного джерела доходу та міцних соціальних зав`язків, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.07.2024 року включно.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001170 від 15.05.2024 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 14.07.2024 року включно.

Зобов`язати слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії ухвали до 14.07.2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 , в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя