Справа № 307/2481/24
Провадження №1-кс/307/399/24
УХВАЛА

про арешт майна

21 червня 2024 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання дізнавача СД Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

встановила:

Дізнавач СД Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 18 червня 2024 звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилученого у ОСОБА_5 майна, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000276, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

В обґрунтування вказаного клопотання дізнавач зазначив, що 12 червня 2024 року, приблизно 15.00 год. по вул. Європейській в смт. Солотвино, поблизу магазину «Аврора», біля поштомату «Нової Пошти», під час перевірки документів у ОСОБА_5 встановлено, що він зберігав при собі один зіп-пакет із вмістом кристалічної речовини білого кольору та однин зіп-пакет із вмістом подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, зовнішньо схожих на наркотичні засоби.

12.06.2024 року, в ході проведення огляду місця події в смт. Солотвино по вулиці Європейській виявлено та вилучено один зіп-пакет із вмістом кристалічної речовини невідомого походження та однин зіп-пакет із вмістом подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, картону коробку «Нова Пошта», в якій наявна чорна банка пасти «Автомайстер» та мобільний телефон марки Самсунг А-9 .

13.06.2024 року, вилучені в ході огляду предмети визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого майна.

Під час розгляду клопотання прокурор Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 в обґрунтування вказаного клопотання посилався на викладені у ньому обставини.

Власник майна ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не прибув без повідомлення причин неявки, однак його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши думку прокурора та дослідивши документи, додані до клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про задоволення вказаного клопотання про арешт тимчасово вилученого майна з таких підстав.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з ч. 1 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1) ч. 2 цієї статті КПК України, арешт майна допускається серед іншого з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено серед іншого: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна та документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження, зокрема, третіми особами таким майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно повинно бути негайно повернуто особі, у якої воно вилучено.

Ураховуючи наведене, а також те, що тимчасово вилучені речі є речовими доказами та для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження необхідно накласти арешт на вказане майно.

Із зазначеного клопотання дізнавача СД Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна видно, що воно відповідає вимогам ст. 171 КПК України та подане у строк, встановлений ч. 5 ст. 171 КПК України (а. с. 1-3).

Із витягу з ЄРДР вбачається, що дізнавачем СД Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 червня 2024 року за № 0000276 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України ( а. с. 4).

Згідно заяви оперуповноваженого Тячівського РВП ОСОБА_6 видно, що він звернувся із повідомленням про те, що біля магазину «Аврора», ОСОБА_5 забрав посилку з Нової Пошти, у якій знаходилися зовні схожі на наркотичні речовини (а. с. 6 - 11).

Із пояснень ОСОБА_5 відомо, що 10 червня 2024 року через телеграм- канал «Buratino», він замовив для власного споживання метамфітамін та марихуану, оплату здійснив на банківський рахунок в сумі приблизно 3 150 грн., після оплати йому прийшло повідомлення з номером товаротранспортної накладної. 12 червня 2024 року він прийшов до поштомату, щоб отримати посилку, яку було вилучено у присутності понятих (а. с. 12, 13).

Із постанови про визнання речовим доказом від 13 червня 2024 року видно, що зіп-пакет із вмістом кристалічної речовини невідомого походження; зіп-пакет із вмістом подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору; картонну коробку «Нова Пошта», в якій наявна чорна банка пасти «Автомайстер»; мобільний телефон марки «SAMSUNG-А9», ІМЕІ НОМЕР_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000276, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (а.с. 14).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, постановляє ухвалу, в якій зазначає:

1) перелік майна, на яке накладено арешт;

2) підстави застосування арешту майна;

3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;

4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;

5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

постановила:

Задовольнити клопотання дізнавача СД Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 про арешт майна.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000276, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування таким майном, а саме:

зіп-пакет із вмістом кристалічної речовини невідомого походження;

зіп-пакет із вмістом подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, які поміщені до пакету НПУ CRI 1123332;

картонну коробку «Нова Пошта», в якій наявна чорна банка пасти «Автомайстер», яка поміщена до пакету НПУ PSP 2348564;

мобільний телефон марки «SAMSUNG-А9», ІМЕІ НОМЕР_1 , який поміщено в пакет експертної служби НПУ CRI 1123333, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , без номеру.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити прокурору ОСОБА_3 та не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати власнику ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити положення, що закріплені в ч.1 ст. 174 КПК України, відповідно до яких арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 26 червня 2024 року о 16 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1