Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року Справа № 608/480/24

Номер провадження1-кс/608/134/2024

Слідча суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши в залі судового засідання в місті Чорткові клопотання прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000096 від 25 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И Л А:

Прокурор Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000096 від 25 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

В клопотанні вказала, що досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2024 біля 18:00 працівниками СРПП Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області по вул. Т. Шевченка в с. Буданів Чортківського району було зупинено автомобіль марки «Фольксваген» моделі ЛТ 35, д. н. з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 .. Під час перевірки вказаного автомобіля, у кузові виявлено порізані колоди дерев породи ясень та граб. Дані колоди дерев ОСОБА_4 таємно, шляхом вільного доступу, в умовах дії воєнного стану, викрав із квадрату 70 виділу 1 Буданівського лісництва, де проводиться санітарно-вибіркова рубка.

24.02.2024 в ході проведення огляду було виявлено та вилучено автомобіль марки «Фольксваген» моделі ЛТ 35, д. н. з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , у кузові якого знаходяться порізані колоди дерев породи ясень та граб.

Постановою старшого слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області від 25.02.2024, автомобіль марки «Фольксваген» моделі ЛТ 35, д. н. з. НОМЕР_1 , у кузові якого знаходилися порізані колоди дерев породи ясень та граб визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000096 від 25.02.2024.

Відповідно до пп 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На даний час органом досудового розслідування за наслідками проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що вказане майно має значення речового доказу для кримінального провадження та є необхідними для проведення у подальшому ряду судових експертиз з метою встановлення всіх обставин вчинення злочину, які мають суттєве значення для повного, всебічного здійснення досудового розслідування.

Захід забезпечення кримінального провадження тимчасове вилучення майна, застосований з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Зазначене тимчасово вилучене майно, саме по собі та в сукупності з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а саме: для з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, як тимчасове вилучення майна та його арешт.

Абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК України встановлено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів.

Відповідно до ч 3. ст. 170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

На даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказаний автомобіль марки «Фольксваген» моделі ЛТ 35, д.н.з. НОМЕР_1 , у кузові якого знаходилися порізані колоди дерев породи ясень та граб є доказами у кримінальному провадженні, адже вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (є матеріальними об`єктами, які могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження).

ОСОБА_4 в судовому засіданні просить задоволити клопотання прокурора частково, накласти арешт на автомобіль марки «Фольксваген» моделі ЛТ 35, д. н. з. НОМЕР_1 , однак залишити на його відповідальному зберіганні без права будь-якої розкомплектації вказаного транспортного засобу чи його відчуження.

Прокурор Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечує проти часткового задоволення клопотання.

Розглянувши клопотання, вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є предмети, що були об`єктами кримінально протиправних дій.

Відповідно до положень частин 1 3 статті 170 КК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної та юридичної особи, якщо воно відповідає вимогам ч. 1 ст. 98 КПК України і щодо якого існує сукупність розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Метою накладення арешту на майно є збереження доказів, які залишилися при підозрюваному, а також в подальшому надання їм належної правової оцінки.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зібраними у провадженні фактичними даними встановлена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені абзацом другим ч.1 ст. 170 КПК України.

Разом з тим, слід зазначити, що застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Європейський Суд з прав людини наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, «Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007 року).

Європейський Суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції»).

Зі змісту наведеного, вбачається, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, слідча суддя вважає, що є підстави для часткового задоволення клопотання, оскільки, згідно вимог ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом вчинення злочину, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 175 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт на наступні речі та майно: порізані колоди дерев порід ясен та граб, які знаходилися в автомобілі марки «Фольксваген» моделі ЛТ 35, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, що належить ОСОБА_4 ; автомобіль марки «Фольксваген» моделі ЛТ 35, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та залишити його на відповідальному зберіганні ОСОБА_4 без права будь-якої розкомплектації вказаного транспортного засобу чи його відчуження.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки пов`язані із належним зберіганням та забороною будь-якого відчуження ввіреного йому на зберігання майна, а саме: автомобіля марки «Фольксваген» моделі ЛТ 35, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга Тернопільському апеляційному суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, або в той же строк з дня отримання її копії.

Слідча суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах кримінального провадження № №0000096 від 25.02.2024.

Ухвала набрала законної сили « » року

Слідча суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано «___»__________________2024 року.

Секретар: