Справа № 539/1069/24
Провадження № 1-кс/539/562/2024
У Х В А Л А
19 червня 2024 року м. Лубни
В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що у період часу із 29.12.2023 по 03.01.2024, в АДРЕСА_1 , невстановлена особа, шляхом віджиму металопластикового вікна на балконі, проникла до квартири ОСОБА_7 , звідки таємно викрала сейф із грошима у розмірі 750 євро, 4300
доларів США, та золоті прикраси.
У ході огляду місця події, на балконі квартири ОСОБА_8 за вищевказаною адресою було виявлено 4 сліди рук.
Зважаючи на необхідність у проведенні судово-трасологічної експертизи на встановлення походження сліду руки, виявленого та вилученого під час огляду квартири ОСОБА_7 за адресою : АДРЕСА_1 , від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим 07.06.2024 було винесено постанову про відібрання біологічних зразків слідів папілярних узорів рук ОСОБА_5 .
Однак, 07.06.2024, ОСОБА_5 відмовився від добровільного надання біологічних зразків слідів папілярних узорів рук.
Слідство вважає, що відібрання у ОСОБА_5 біологічних зразків слідів папілярних узорів рук для проведення судово-трасологічної експертизи має важливе значення для досудового розслідування, оскільки надасть можливість установити причетність ОСОБА_5 до вчинення крадіжки грошей та золотих прикрас із квартири ОСОБА_7 за адресою : АДРЕСА_1 .
Без відібрання у ОСОБА_5 біологічних зразків слідів папілярних узорів рук не надається можливим провести судово-трасологічну експертизу на вирішення питання походження слідів рук, виявлених та вилучених на місці події, від ОСОБА_5 чи іншої особи.
На підставі вищевикладеного сторона обвинувачення прохає надати дозвіл старшому слідчому СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 за участі спеціаліста відібрати у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічні зразки відбитків папілярних візерунків із пальців та долонних поверхонь кистей правої та лівої руки.
В судовому засіданні старший слідчий підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити з наведених у ньому мотивів.
Прокурор просила задовольнити клопотання слідчого.
Представник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.
Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно статті 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.
Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
Відповідно до ч. 2 ст. 241 КПК України перед початком освідування особі пропонується добровільно пройти освідування на підставі постанови дізнавача, слідчого, прокурора, а в разі її відмови освідування здійснюється примусово виключно на підставі постанови прокурора. У разі необхідності освідування здійснюється за участю судово-медичного експерта, лікаря або спеціаліста.
В узагальненні ВССУ практики вирішення слідчими суддями питань, пов`язаних із слідчими (розшуковими) діями від 19 липня 2016 року, роз`яснено, що у статті 245 КПК України не визначено переліку осіб, у яких можуть бути відібрані зразки для експертизи. Разом з тим, системний підхід до тлумачення положень ст. ст. 245 і 163 КПК України (положення про тимчасовий доступ до речей і документів) дає підстави для висновку, що зразки для експертизи у кримінальному провадженні можуть бути відібрані у тієї особи, яка фактично володіє ними, незалежно від того, чи є ця особа стороною кримінального провадження.
За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «Х та Y проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.
Європейський суд з прав людини у справі «CASE OF SAUNDERS v. UNITED KINGDOM» вузько розтлумачив право не свідчити проти себе, зазначивши, що це правило не поширюється на використання у кримінальному провадженні матеріалів, які можуть бути отримані від обвинуваченого під примусом, а також матеріалів, які існують незалежно від волі підозрюваного (зокрема, документи, отримані на підставі ордера, змушування дихати в алкогольно-респіраторну трубку, аналізи крові, сечі, зразки шкіри для аналізу ДНК).
З огляду на це, системний аналіз положень КПК України та окремих рішень ЄСПЛ, дозволяє зробити висновок про те, що фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 ЄСПЛ і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право (рішення у справі «Х та Y проти Нідерландів»), проте, такі втручання зазвичай є виправданими, відповідно до п. 2 ст. 8 ЄКПЛ, як необхідні для запобігання злочину («Тирадо Ортіс і Лосано Мартін»).
Біологічні зразки ЄСПЛ розглядаються як фізичні чи об`єктивні проби, що використовуються у криміналістичному аналізі і до яких не застосовується право не свідчити проти себе («PG и JH проти Сполученого Королівства»), проте, такі процедури не повинні досягати мінімального рівня жорстокості, за якого вони становили б порушення ст. 3 ЄСПЛ («Тирадо Ортіс і Лосано Мартін»). Щоб одержати такі матеріали, зазвичай підозрюваного просять пасивно витримати незначне порушення його фізичної цілісності або отримують матеріал, який виробляється в процесі природної життєдіяльності організму («Сондерз проти Сполученого Королівства», без завдання ризику для здоров`я («Яллох проти Німеччини»). Окрім того, за національним законодавством, право не свідчити проти себе розуміється як право особи не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, та відмовитися відповідати на запитання у будь-який момент, отже під час здійснення відбирання біологічних зразків для експертизи у примусовому порядку, особа може скористатися вищезазначеним правом, лише під час відбирання зразків голосу та почерку.
Викладені в рішеннях Європейського суду з прав людини висновки не означають того, що відібрання біологічних зразків у примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, однак у кожному разі має перевірятись правомірність отриманих доказів. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не забороняє застосування такої процедури, якщо вона здійснюється відповідно до Закону та є необхідною.
Біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.
Отже, Європейський суд з прав людини допускає можливість здійснення примусового отримання зразків для дослідження, водночас регламентуючи чіткі умови та порядок здійснення такого втручання.
Таким чином, під час досудового розслідування достатнім чином ідентифіковано виявлений папілярний узор на місці злочину за ОСОБА_5 .
З урахуванням цього, а також наведених позицій ЄСПЛ слідчий повинен повідомити переконливі мотиви для проведення подальших досліджень з вказаними матеріалами. Однак, такі докази суду не надані.
При цьому необхідність отримання зразків відбитків пальців рук для проведення експертизи є лише припущенням слідчого. Не спростовано доводи захисника, що для цього йому буде достатньо інформації, яка міститься в Полтавському НДЕКЦ МВС.
З огляду на це, клопотання старшого слідчого про примусове відібрання біологічних зразків задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 132, 160 - 166, 245, 372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення.
Слідчий суддя Лубенського
міськрайонного суду ОСОБА_1