Справа № 182/1517/24
Провадження № 1-кп/0182/871/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2024 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2023 за №0000429 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселе, Нікопольського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо освітою, неодруженого, офіційно працевлаштований сторожем у Криничувацькому ліцеї Першотравневської сільської ради, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

ОСОБА_2 у вересні місяці 2020 року (більш точної дати та часу досудовим розслідування встановити не надалось можливим), перебуваючи в м. Нікополі, Дніпропетровської області, знайшов в мережі інтернет оголошення про продаж автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, після чого зателефонував за номером вказаним в оголошенні та домовився з невстановленою особою про зустріч з метою покупки автомобіля.

В подальшому ОСОБА_2 , в невстановлений досудовим розслідуванням час зустрівся з невстановленою особою поблизу авторинку по АДРЕСА_2 , та придбав у невстановленої особи автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, універсал, білого кольору, д.р.н. НОМЕР_1 , за усною домовленістю, без перереєстрації у встановленому законодавством порядку в ТСЦ МВС України, передавши невстановленій особі кошти за автомобіль та отримав від невстановленої особи автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, універсал, білого кольору, д.р.н. НОМЕР_1 , ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

В ході експлуатації транспортного засобу ОСОБА_2 виявив, що VIN-код автомобіля та VIN-код зазначений у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу відрізняється, а саме в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначено VIN код автомобіля (номер шасі) НОМЕР_3 , а на кузові автомобіля зазначено VIN код автомобіля (номер шасі) НОМЕР_4 . В автомобілі ОСОБА_2 знайшов свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Республіки Литва та номерні знаки Республіки Литва, які відповідали VIN-коду, розміщеному на кузові автомобіля. В цей час ОСОБА_2 зрозумів, що придбав автомобіль іноземної реєстрації, який не розмитнений у встановленому законодавством порядку та не поставлений на облік на території України, також ОСОБА_2 зрозумів, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, надане невідомою особою підроблене. Таким чином, в ОСОБА_2 виник злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа.

Реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи всупереч Постанові КМУ № 1388 від 07.09.1998 року «Про затвердження порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів», 15.12.2023 близько 14:10 годин ОСОБА_2 , керуючи автотранспортним засобом марки «VOLKSWAGEN PASSAT», універсал, білого кольору, д.р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Світла, в м. Нікополі, Дніпропетровської області, де був зупинений поліцейським УПП в Дніпропетровській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення. При здійсненні перевірки документів на право управління автотранспортними засобами ОСОБА_2 надав для перевірки поліцейському УПП в Дніпропетровській області ДПП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 завідомо підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_5 , видане 01.02.2019 року, ТСЦ 3247, на ім`я ОСОБА_4 , в якому зазначено VIN код автомобіля (номер шасі) НОМЕР_3 , яке згідно висновку експерта № СЕ-19/105-24/761-ДД від 14.02.2024 року, не відповідає зразкам аналогічних бланків свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що перебувають в офіційному обігу на території України, чим використав його.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

Ухвалою суду від 20.03.2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2023 за №0000429 по обвинуваченню ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

В направленому обвинувальному акті прокурором -стажистом на посаді прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_5 викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с.13-15). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорюється пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000429 від 15.12.2023 року ( а.п. 1); електронного рапорта старшого інспектора-чергового Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 15.12.2023 ( а.п. 6); заяви ОСОБА_2 від 15.12.2023 року ( а.п. 8); протоколом огляду місця події від 15.12.2023 року ( а.п. 10-14); висновоком судово-технічної експертизи №СЕ-19/105-24/761-ДД від 14.02.2024 року ( а.п. 24-29).

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_2 на утриманні нікого не має, не одружений, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно ( а.п. 40), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п. 39), раніше судимий (а.п. 35).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України).

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді штрафу, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Крім того, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової технічної експертизи №СЕ-19/105-24/761-ДД від 14.02.2024 рокув сумі 2650 гривень 48 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382, 124 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 4 ст. 358 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваний мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази:

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серійний номер НОМЕР_5 , видане 01.02.2019 року, ТСЦ 3247 на ім`я ОСОБА_4 , яке згідно висновку експерта Донецького НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/105-24/761-ДД від 14.02.2024 року, не відповідає зразкам аналогічних бланків свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що перебувають в офіційному обігу на території України залишити в матеріалах кримінального провадження №0000429.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 2650 ( дві тисячі шістсот п`ятдесят) гривень 48 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1