Справа № 946/5225/24
Провадження № 1-кс/946/1650/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 24.06.2011 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 від відбування покарання звільнений з випробуванням, іспитовий строк 2 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

У Х В А Л И В:

Слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеські області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000645 від 11.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період дії на всій території України воєнного стану, введеного із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, який в подальшому продовжено на території України строком на 30 діб Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, надалі продовжено строком на 30 діб Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженого Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженого Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, та надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX, та надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 затвердженого Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023, надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 затвердженого Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023 та надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 затвердженого Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023 та надалі продовжено строком на 90 діб Указом Президента України від 05.02.2024 № 49/2024, затверджено Законом № 3564-IX від 06.02.2024 та достовірно знаючи що на території України діє воєнний стан, 10.05.2024 о 14:00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні торгової зали магазину ТОВ «РУШ» (Єва), розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, 7, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшовши до торгівельної вітрини вказаного магазину та маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, умисно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, з метою таємного викрадення, взяв з полиць магазину лосьйон після гоління «Nivea Men» у кількості однієї штуки вартістю 267 гривень 62 копійки та шампунь «Daf Men Care fresh clean» у кількості однієї штуки вартістю 138 гривень 36 копійок та сховав вказані речі під поясом його штанів. Заволодівши вищевказаним майном ОСОБА_5 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте з причин, які не залежали від його волі, злочин закінчено не було, оскільки після того як ОСОБА_5 пройшов касу вказаного магазину не розрахувавшись, та вийшов на вулицю де його зупинив працівник охорони магазину ТОВ «РУШ» (Єва), та виявив спробу крадіжки майна.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 , намагався заподіяти ТОВ «РУШ» (Єва) майнову шкоду на загальну суму 405 гривень 98 копійок.

За наявності достатніх доказів 28.05.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Також, слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000744 від 02.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 17.05.2024 близько о 15:00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, попросив у своєї знайомої ОСОБА_6 мобільний телефон «ZTE Blade A 31 Plus» під приводом здійснити телефонний дзвінок, після чого, отримавши телефон, направився у невідомому напрямку, залишивши при цьому мобільний телефон «ZTE Blade A 31 Plus» при собі, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 1226,66 гривень.

За наявності достатніх доказів 16.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити. Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого. Зазначили, що наявні всі підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, у зв`язку із обґрунтованістю підозри та підтвердженням наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначили, що на даний момент підозра є обґрунтованою.

Підозрюваний в судовому засіданні вину визнав, не заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту необхідно задовольнити з наступних обставин.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється розслідування у кримінальному провадженні, яке 08.02.2024 внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000645 від 11.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

28.05.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Також, слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000744 від 02.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

16.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 10.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол огляду відео запису від 23.05.2024; протоколом проведення слідчого експерименту від 19.06.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом видачі та огляду предмету від 03.06.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.06.2024; протоколом проведення слідчого експерименту від 19.06.2024.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 УПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, у даному кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлено позицію, викладену у п.1 листа за №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, згідно якої, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України») тощо.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції та практики ЄСПЛ (рішення від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою та підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, враховуючи, що ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях він може спробувати переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності та покарання за вчинені злочин, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

Підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а тому маючи інший запобіжний захід, аніж домашній арешт, ОСОБА_5 матиме можливість незаконно впливати на свідків по вказаному кримінальному провадженні, зокрема шляхом прохань або погроз змушувати надати суду неправдиві показання з метою створення сприятливих для себе умов для уникнення відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створіть загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 року на всій території України запроваджено воєнний стан.

Крім того, суд враховує, обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, зокрема і те, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи.

Більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати 60 днів, а також строків досудового слідства, у зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства та на строк, що не перевищує 60 діб.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною йому залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду з 22:00 години до 05:00 години наступної доби строком до 14 серпня 2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки до закінчення строку досудового розслідування, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду у період часу з 22:00 години до 05:00 години наступної доби.

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 14 серпня 2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 27.06.2024р. о 08:45 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1