Справа № 366/2511/23
Провадження № 1-кп/366/91/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків матеріали кримінального провадження № 0001347 від 01.08.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Рівне, не одруженого, утриманців не має, солдата, який перебуває на посаді обслуги 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , з середньою освітою, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, обіймаючи посаду обслуги 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 37, 124-1, 124-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», перебуваючи за місцем дислокації підрозділу, який знаходився за адресою6 АДРЕСА_2 , 15.08.2022 року о 12 годині, відкрито відмовився виконувати бойове розпорядження командира Окремої Президентської бригади № 54 та бойове розпорядження командира Окремої Президентської бригади № 214 від 15.08.2022 року (на здійснення переміщення в район виконання бойового завдання та здійснити марш у складі 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 з району виконання завдань в район завантаження (посадки) м. Бородянка та у складі ешелону прибути у район розвантаження (висадки), населений пункт Демурене (Удачне), з подальшим переміщенням до населеного пункту Багатир, для передачі в оперативне підпорядкування ОСУВ «Хортиця», про що солдат ОСОБА_6 власноруч склав та подав рапорт про відмову на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 .

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив непокору, тобто відкрито відмовився виконати наказ начальника, вчинену в умовах воєнного стану, а, тому його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 402 КК України.

19.04.2024 року у відповідності до вимог ст. 472 КПК України між прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений у присутності захисника адвоката, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 402 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання своєї винуватості у кримінальному правопорушенні, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_4 , а саме у виді 5 років позбавлення волі, із застосуванням положень ст. ст. 75 КК України, та звільненням від відбування покарання у виді позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік. Командиру військової частини НОМЕР_1 здійснювати контроль за поведінкою військовослужбовця ОСОБА_4 , а у разі його звільнення з військової служби, контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації та зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені ч. 4 п. 1 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Укладена угода повністю відповідає вимогам ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, та може бути затверджена судом. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для винуватості. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 373, 374, 376, 468-470, 472, 473, 475 , ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.04.2024 року, укладену між прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного (узгодженого) судом покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з випробуванням та іспитовим строком 1 (один) рік.

Командиру військової частини НОМЕР_1 здійснювати контроль за поведінкою військовослужбовця ОСОБА_4 , а у разі його звільнення з військової служби, контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

У разі звільнення з військової частини, зобов`язати ОСОБА_4 , згідно з ч. 1 ст. 76 КК України, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

Речові докази відсутні.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не пред`явлено.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, з особливостями, передбаченими ч. 1, 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_7