Справа № 953/2162/24
н/п 1-кс/953/3943/24
"31" травня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
1.автомобіль марки Toyota Land Cruiser 200, 2017р.в., з номером кузова НОМЕР_1 та з державним номерним знаком НОМЕР_2 ;
2.автомобіль марки Hyundai H-1, 2011 р.в., з номером кузова НОМЕР_3 та з державним номерним знаком НОМЕР_4 .
шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.
2.Місцем зберігання вищезазначеного рухомого майна визначити Управління СБ України в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Харків,
вул. Мироносицька, 2.
3.будівлю АЗС розташована за адресою: АДРЕСА_1 (рішення №116 від 24.10.2011 Виконавчого комітету Шевченківської селищної ради);
4.нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (договір купівлі-продажу №1151 від 11.03.2009).
шляхом заборони права на відчуження та розпорядження зазначеним майном.
Місцем зберігання вилученого майна визначити слідчий відділ УСБУ в Харківській області, розташований за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 2.
Клопотання подано поштовим зв`язком 21.05.2024р.
Прокурор просив розглянути клопотання за його відсутністю.
Суд вважає за необхідне розглянути клопотання без повідомлення власника майна на підставі ч.2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у вигляді конфіскації майна.
20.05.2024 слідчим, за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.
Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_4 у період часу, з березня 2022 року по вересень 2022 року, перебуваючи на території окупованого смт. Шевченкове, співпрацюючи з головою окупаційної адміністрації Шевченківського району ОСОБА_5 , діючи свідомо та добровільно, маючи відповідні внутрішні переконання, використовуючи можливості АЗС, яка розташована в АДРЕСА_1 та перебуває у його безпосередній власності та розпорядженні, вчиняв умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, шляхом підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, а саме отримав 09.08.2022 патент №163 на торгову діяльність від представників окупаційної адміністрації, що в свою чергу у подальшому слугувало підставою для сплати відповідних податків та тим самим сприяло фінансуванню військової агресії РФ відносно України. Після чого з метою реалізації свого злочинного умислу у період часу з травня 2022 року до початку вересня 2022 року, більш точний проміжок часу в ході досудового розслідування не встановлений, систематично здійснював передачу матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора у вигляді надання представниками збройних сил рф та окупаційної адміністрації Шевченківського району пального та талонів на пальне, які надавали змогу останнім безперешкодної заправки службового та військового автотранспорту на вищевказаній АЗС.
Зокрема, ОСОБА_4 на виконання свого єдиного злочинного умислу, діючи добровільно, використовуючи власні матеріально-технічні можливості, у період з травня 2022 року до початку вересня 2022 року, більш точний проміжок часу в ході досудового розслідування не встановлений, з території Шевченківської нафтобази, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка входить до складу ТОВ «777 ГОЛД», за сприяння представників збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, отримував пальне, яке в подальшому реалізовував на власній АЗС (розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) третім особам за готівкові кошти з метою як власного збагачення так і подальшої сплати грошових коштів у вигляді податків представникам незаконно створених органів окупаційної влади, тим самим здійснював фінансування збройної агресії РФ проти України.
Так, відповідно до відомостей, наданих Регіональним сервісним центром Головного сервісного центру МВС в Харківській області у відповіді №31/20-1084 від 21.03.2024 на запит слідчого, встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності володіє наступним рухомим майном:
1.автомобіль марки Toyota Land Cruiser 200, 2017р.в., з номером кузова НОМЕР_1 та з державним номерним знаком НОМЕР_2 ;
2.автомобіль марки Hyundai H-1, 2011 р.в., з номером кузова НОМЕР_3 та з державним номерним знаком НОМЕР_4 .
Крім того, згідно інформаційної довідки №370853863 від 21.03.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 володіє та на постійній основі користується наступним нерухомим майном:
3.будівля АЗС розташована за адресою: АДРЕСА_1 (рішення №116 від 24.10.2011 Виконавчого комітету Шевченківської селищної ради);
4.нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (договір купівлі-продажу №1151 від 11.03.2009).
Слідчий суддя зазначає, що санкція статті інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбачає призначення покарання з можливістю конфіскації майна.
З огляду на зазначене, у слідчого судді є достатньо підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, за результатами розгляду даного кримінального провадження, може призначити ОСОБА_4 покарання у виді конфіскації майна. У зв`язку з чим приходить до висновку про доцільність накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному з метою забезпечення виконання вироку суду в частині конфіскації майна як виду покарання.
При цьому слід зазначити, що арешт майна у цьому випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право власності є пропорційним, оскільки встановлює лише заборону відчуження та розпорядження .
Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Разом з тим, слідчий суддя не вбачає підстав для заборони користування рухомим майном, а саме: автомобілями, які належить на праві власності підозрюваному для забезпечення виконання вироку суду в частині конфіскації майна як виду покарання, оскільки в цій частині клопотання слідчим не доведено необхідність застосування такого виду обмеження права власності.
Під час вирішення питання накладення арешту на майно слід врахувати положення статті 131 КПК України, яка вказує про необхідність досягнення дієвості кримінального провадження під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Таким чином, приймаючи до уваги викладене, враховуючи відсутність існуючого порушення норм процесуального права з питань доведення дієвості та необхідності застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна, шляхом заборони власнику ним користуватися, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання в цій частині , у зв`язку з його недоведеністю.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого задовольнити частково.
автомобіль марки Toyota Land Cruiser 200, 2017р.в., з номером кузова НОМЕР_1 та з державним номерним знаком НОМЕР_2 ;
автомобіль марки Hyundai H-1, 2011 р.в., з номером кузова НОМЕР_3 та з державним номерним знаком НОМЕР_4 .
шляхом заборони права на відчуження, розпорядження зазначеним майном.
будівлю АЗС розташована за адресою: АДРЕСА_1 (рішення №116 від 24.10.2011 Виконавчого комітету Шевченківської селищної ради);
нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (договір купівлі-продажу №1151 від 11.03.2009).
шляхом заборони права на відчуження та розпорядження зазначеним майном.
В решті клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1