Справа № 163/761/24
Провадження № 1-кп/163/107/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000688 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кримне Старовижівського району Волинської області, що проживає на АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, вищої освіти, одруженого, інспектора прикордонної служби ВПС "Рівне", раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він обіймаючи посаду інспектора прикордонної служби вищої категорії 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип А) відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи на робочому місці на ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби "Рівне" (тип Б), що знаходиться в МАПП " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", за адресою: АДРЕСА_2 , 23.09.2022 о 01:29 год., маючи, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 №1723-АГ від 11.12.2012, регламентований доступ до комп?ютерної мережі прикордонних органів бази даних, а саме ПТК АПК «Гарт-1/П», в порушення ст.ст. 19, 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», п. п. 2.5.1.-2.5.9 Інструкції з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, затвердженої наказом ДПСУ № 407 від 5 червня 2012 року, п.п. 21, 33 Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему прикордонного контролю "Гарт-1" ІНФОРМАЦІЯ_6 , умисно, діючи в інтересах третьої особи, всупереч інтересам служби, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки цих дій та бажаючи їх настання, грубо порушуючи вищеописані норми чинного законодавства, із використанням службового комп?ютера та атрибутів для доступу до ПТК « ІНФОРМАЦІЯ_7 », зокрема наданого йому логіна - « НОМЕР_1 » та власного пароля користувача, вніс завідомо неправдиві відомості до бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в?їхали на тимчасово окуповану територію або виїхали з такої території» (ПТК «Гарт»), а саме інформацію про нібито в?їзд на територію України громадянина ОСОБА_6 , серія та номер паспорта: НОМЕР_2 , дата народження: 06.06.1992, характеристики ТЗ: WP0136M, тобто відомості, які підтверджують та посвідчують факт в?їзду ОСОБА_6 на територію України, які спричинили наслідки правового характеру, оскільки містять зафіксовану на матеріальних носіях системи "Гарт-1" інформацію, яка підтверджує певні факти.

При цьому, ОСОБА_7 достовірно знав, що ОСОБА_8 23.09.2022 о 01:29 год. не перетинав державний кордон України, оскільки фактично не знаходився на міжнародному пункті пропуску «Ягодин», не проходив прикордонних контроль та виїхав за кордон 22.08.2022.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, тобто у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Сторони уклали угоду на умовах визнання пом`якшуючих обставин (щире каяття) такою обставиною, що істотно знижує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання у виді штрафу 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням прикордонного контролю на строк 1 (один) рік.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Під час розгляду питання про затвердження угоди, суд дійшов таких висновків.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.366 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до категорії нетяжкого злочину, в внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам. Згідно положень статей 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості за викладених вище обставин може бути укладена.

Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.472 КПК України, а обвинувачення, з яким погоджується ОСОБА_4 , є обґрунтованим і свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, яке не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.366 КК України.

При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, згідно ст.ст.66, 67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

Суд встановив, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та його захисник, а також свідчать вивчені судом матеріали кримінального провадження. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Отже, суд встановив, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.65 КК України, а також інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду.

Обвинувачений та його захисник просили затвердити угоду і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Процесуальні витрати відсутні..

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторонами не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 26.03.2024 у кримінальному провадженні № 0000688 від 06.06.2023, укладену керівником Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням прикордонного контролю на строк 1 (один) рік.

Речові докази: оригінал документу - контрольний талон серії УВА номер 460206 для проходження по "червоному коридору" транспортного засобу марки "Scania" з реєстраційним номером НОМЕР_3 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000688, повернути на митний пост "Ягодин" Волинської митниці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:суддя ОСОБА_1