Єдиний унікальний номер 205/6992/24
1-кс/205/730/24
УХВАЛА

іменем України

31 травня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зоря, Володарського р-ну, Донецької обл., українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, а також недієздатних осіб не має, офіційно не працевлаштований, без реєстрації та постійного місця проживання, раніше судимий, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні №0000747, внесеному до ЄРДР 29.05.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2024 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні №0000747, внесеному до ЄРДР 29.05.2024 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 27.05.2024 у вечірній час (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено) перебував у закинутій будівлі, розташованої поблизу будинку АДРЕСА_1 з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де у ОСОБА_5 виник конфлікт з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . В ході конфлікту ОСОБА_5 вступив в злочинну змову з неповнолітніми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою реалізації раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Після чого, знаходячись у вказаний час та місці, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , діючи умисно, почали наносити удари руками та ногами, не менше 15 ударів, по голові та всьому тілу останньому, після чого покинули місце вчинення кримінального правопорушення.

28.05.2024 близько 15 години ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , знову прийшли до закинутої будівлі, розташованої поблизу будинку АДРЕСА_1 , де раніше 27.05.2024 спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_8 . Після того, як ОСОБА_6 та ОСОБА_7 переконались, що не довели свій раніше виниклий умисел до кінця, останні вступили у злочинну змову з ОСОБА_9 , з метою реалізації раніше виниклого злочинного умислу, спрямованого на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Після чого, знаходячись у вказаний час та місці ОСОБА_6 з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , діючи умисно, почали наносити удари, не менше 15 ударів, по голові та всьому тілу останньому. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися в умисному вбивстві, тобто в умисному противоправному заподіянні смерті іншій людині, з хуліганських мотивів за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за п. п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

29 травня 2024 року ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

29 травня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 7,12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 7,12 ч. 2 ст. 115 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема:

- Рапортом реєстрації виклику через лінію 102 від 29.05.2024;

- Протоколом огляду місця події від 28.05.2024;

- Актом про застосування службового собаки;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 29.05.2024;

- Протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками ОСОБА_10 ;

- Лікарським свідоцтвом про смерть №1066не від 29.05.2024;

- Протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_11 від 29.05.2024;

- Повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 29.05.2024;

- Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 29.05.2024;

- Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 29.05.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 30.05.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , від 30.05.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 30.05.2024;

- Протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 ;

- Повідомленням про підозру ОСОБА_6 ;

- Протоколом допиту неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6

- та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами.

Слідчий зазначає, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 7,12 ч. 2 ст. 115 КК України може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 під загрозою застосування реальної міри покарання вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі, за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, який відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, з метою уникнення кримінального покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду Крім того, ОСОБА_5 , реєстрації та постійного місця не має, на утриманні непрацездатних та неповнолітніх осіб не має. Також підтвердженням того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, що підтверджується перевіркою відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, де наявна інформація про державний розшук ОСОБА_5 , який 08.10.2021 засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі, який ухиляється від виконання вироку суду за ч.2 ст. 185 КК України, у розшук оголошений Жовтневим РОВД в м. Маріуполь. Окрім того, підозрюваний ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може шляхом залякування, погроз схилити їх до зміни наданих показів, або відмови від них під час досудового розслідування та судового розгляду, на що також вказує насильницький характер вчиненого злочину, а також те, що він безпосередньо знайомий із свідками та йому відоме їх місце мешкання та під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження йому можуть стати відомі анкетні дані свідків та місце їх мешкання. Також, підозрюваний ОСОБА_5 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, даний ризик обґрунтовуються тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто в умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині, з хуліганських мотивів за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити та обрати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини зазначені у клопотанні.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що 27.05.2024 року він прийшов до закинутої будівлі де проживав ОСОБА_8 для того, щоб з`ясувати з ним конфліктні відносини. Разом з ним прийшли раніше знайомі неповнолітні ОСОБА_6 з ОСОБА_7 . В ході конфлікту з ОСОБА_8 він, ОСОБА_5 , наніс йому декілька ударів в область шиї та тулубу. Проте ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали сильно бити ОСОБА_8 ногами по голові та тулубу, у зв`язку з чим він, ОСОБА_5 , закликав їх припинити побиття, після чого вони всі залишили місце проживання ОСОБА_8 . Наступного дня, 27.05.2024 року ОСОБА_6 з ОСОБА_7 , а також третій малолітній, за власною ініціативою прийшли до закинутої будівлі де знаходився ОСОБА_8 та повторно нанесли йому чисельні тілесні ушкодження, при цьому це вони знімали на відео за допомогою телефону. Потім, вони надіслали йому відеозапис побиття ОСОБА_8 , у зв`язку з чим він зрозумів, що ОСОБА_8 потребує допомоги. Ввечері 28.05.2024 року він прийшов до будівлі, де знаходився ОСОБА_8 , щоб перевірити його стан та принести йому їжі, натомість, ОСОБА_8 був мертвий. Зрозумівши, що ОСОБА_8 помер від отриманих тілесних ушкоджень, які були нанесені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , він викликав поліцію.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_4 також не заперечував проти обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на позицію підзахисного.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та додані до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку підозрюваного та його захисника, приходить до наступного висновку.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений, може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Виходячи із наявних та наданих слідчому судді доказів, слідчий суддя, доходить висновку, що докази у їх сукупності дають всі підстави стверджувати про обґрунтованість пред`явленої в межах даного кримінального провадження підозри ОСОБА_5 .

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої останньому підозри.

Слідчий суддя вважає причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньо вірогідною, що обумовлює законодавче передбачену можливість застосування до нього запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, та яке, відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Тяжкість можливого покарання сама по собі може бути суттєвим мотивом та підставою для підозрюваної особи переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність ризиків переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке відповідно до діючого законодавства, пов`язане, із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_5 , реєстрації та постійного місця не має, на утриманні непрацездатних та неповнолітніх осіб не має. Також даний ризик підтверджується перевіркою відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, де наявна інформація про державний розшук ОСОБА_5 , який 08.10.2021 засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі, який ухиляється від виконання вироку суду за ч.2 ст. 185 КК України, у розшук оголошений Жовтневим РОВД в м. Маріуполь.

Окрім того, слідчий суддя вважає доведеним ризик незаконного впливу на свідків, оскільки ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може шляхом залякування, погроз схилити їх до зміни наданих показів, або відмови від них під час досудового розслідування та судового розгляду, на що також вказує насильницький характер вчиненого злочину, а також те, що він безпосередньо знайомий із свідками та йому відоме їх місце мешкання та під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження йому можуть стати відомі анкетні дані свідків та місце їх мешкання.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, в разі застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки як встановлено, підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий та 08.10.2021 був засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі та ухиляється від виконання вироку суду за ч.2 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність соціальних зв`язків, відсутність неповнолітніх дітей.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених слідчим ризиків, а саме незаконного впливу підозрюваним на свідків у кримінальному провадженні, можливістю останнього переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, наявність вищевказаних ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із чим вказане клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Зважаючи на кваліфікацію дій підозрюваного, який підозрюється у вчиненні насильницького особливо тяжкого злочину, слідчий суддя вважає недоцільним визначення застави підозрюваному, в якості альтернативного запобіжного заходу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 177, 178, 183, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні №0000747, внесеному до ЄРДР 29.05.2024 року задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 26 липня 2024 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1