Справа № 175/1769/24
Провадження № 1-кс/175/531/24
У Х В А Л А

про арешт майна

08 лютого 2024 року смт. Слобожанське

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача СД ВП №8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, погоджене прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000027 від 04.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

06.02.2024 до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області поштою надійшло клопотання дізнавач ОСОБА_3 про накладення арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 5 ДАІ ГУ УМВС України в м. Маріуполь 13.05.2005 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , категорії В, С.

Клопотання обґрунтовується тим, що СД ВП №8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000027 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР на підставі повідомлення зі служби «102», що 03.02.2024 близько 18-09 год. на блокпосту 1601 за межами м. Підгородне зупинений транспортний засіб «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який надав посвідчення водія з явними ознаками підробки, а саме інформація не відповідає базам НПУ.

03.02.2024 проведено огляд місця події за участю ОСОБА_5 на території блокпоста 1601 розташованого за межами м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області, в ході якого вилучено посвідчення водія з відкритими категоріями «В, С» на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 видане 13.05.2005 5 ДАІ ГУ УМВС України м. Маріуполя.

Постановою від 04.02.2024 вилучене посвідчення водія визнано речовим доказом.

В клопотанні дізнавач ОСОБА_3 зазначила, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 із ознаками підробки є предметом кримінального правопорушення, а отже містить сліди кримінального правопорушення та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. На її думку, невжиття заходів арешту може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна.

Прокурор ОСОБА_4 надав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Вирішуючи дане клопотання по суті слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Так, 04.02.2024 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України внесені до ЄРДР за №0000027.

На підтвердження вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України дізнавачем до клопотання долучено: рапорт інспектора СРПП ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області; протокол огляду місця події від 03.02.2024 із фототаблицями, згідно якого в ході огляду місця події було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 ..

Постановою дізнавача ОСОБА_3 від 04.02.2024 вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 визнано речовим доказом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання про арешт майна дізнавачем обґрунтовано тим, що тимчасово вилучене майно є речовим доказом, яке відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Підставою арешту майна з метою збереження речових доказів, згідно з ч.3 ст. 170 КПК України, є відповідність такого майна, критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, яка в свою чергу встановлює конкретні критерії, за якими майно може бути визнане речовим доказом в справі.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.358 КК України, кримінальним правопорушенням є використання завідомо підробленого документа.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя вважає, що посвідчення водія, видане 13.05.2005 5 ДАІ ГУ УМВС України в м. Маріуполь на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, відповідає вимогам ст. 98 КПК України, а тому наявні достатні підстави для накладення на нього арешту, оскільки незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 132, 167, 170-173, 309 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання дізнавача СД ВП №8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 задовольнити.

У кримінальному провадженні №0000027 від 04.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 5 ДАІ ГУ УМВС України в м. Маріуполь 13.05.2005 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , категорії В, С.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про арешт майна або відмову у ньому може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1