Єдиний унікальний номер 317/1986/24
Провадження № 1-кс/317/218/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання дізнавача СД ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , та було погоджено з прокурором Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_4 15.04.2024, та надійшло до суду через пошту 16.04.2024 року по кримінальному провадженню № 0000129 від 15.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України про арешт тимчасово вилученого майна,-

Встановив:

До суду було подано клопотання в якому дізнавач, погодивши його з прокурором зазначив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.04.2024 року до ВП №6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що на блокпосту «Лавра» поблизу с. Сонячне Запорізького району Запорізької області, виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який при собі незаконно зберігав одну пігулку білого кольору.

15.04.2024 за вказаним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

15.04.2024 в період часу з 18 години 35 хвилин до 18 години 40 хвилин, дізначавем сектору дізнання відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , за участі ОСОБА_5 , проведено огляд місця події ділянки місцевості навпроти на території блокпосту «Лавра» поблизу с. Сонячне Запорізького району Запорізької області, під час проведення якого вилучено фрагмент блістеру з однією пігулкою, яка, зі слів ОСОБА_5 , є «метадоном», яку останній добровільно видав працівникам поліції зі своєї сумки.

Допитано в якості свідків ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які пояснили, що були присутніми під час проведення огляду місця події в якості понятих. Також зазначені свідки пояснили, що чоловік, котрий представився як ОСОБА_5 , добровільно видав працівникам поліції зі своєї сумки блістер з однією таблеткою «Метадон».

Вилучений вищезазначений блістер з однією таблеткою «Метадон», постановою дізнавача від 15.04.2024 визнано речовими доказами.

На даний час вилучені об'єкти направлено експерту для проведення судово-хімічної експертизи у Запорізький НДЕКЦ МВС України за адресою:

АДРЕСА_1 .

Опитано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що з січня місяця 2024 року перебуває на обліку в приватній наркологічній клініці. В даній клініці офіційно отримує пігулки « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». 14.04.2024 року приблизно о 13:00, перетинав блокпост «Лавра», де був зупинений працівниками поліції з метою перевірки документів. Під час перевірки документів працівники поліції виявили одну таблетку «Метадон», яку отримував в приватній клініці.

В клопотанні дізнавач просив: Накласти арешт на фрагмент блістеру з однією пігулкою, яку тимчасово вилучено в ході проведення огляду місця події 14.04.2024, ділянки місцевості на території блокпосту «Лавра» поблизу АДРЕСА_2 , власник якого не відомий, користувачем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ( НОМЕР_1 ) з метою запобігання можливості її приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, з метою збереження речових доказів.

Місцем зберігання фрагменту блістеру з однією пігулкою визначити камеру речових доказів ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за адресою: Запорізька область, Запорізький район, м. Запоріжжя, вул. Героїв 37 батальйону, 12-б.

Заборонити використання та розпорядження арештованим майном.

В судовому засіданні, а ні дізнавач, а ні прокурор не змогли пояснити, як саме можливо реалізувати такий арешт майна та заборони.

Слідчий суддя, вивчивши надане клопотання, додані до нього матеріали, приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно витягу з ЄРДР по провадженню № 0000129 від 15.04.2024 року 14.04.2024 року до відділу №6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення, що на території блокпосту виявлено ОСОБА_5 , який незаконно зберігав при собі одну пігулку білого кольору. Реєстрація в ЄРДР відбулася 15.04.2024 року о 11-22 год. Згідно матеріалів повідомлення про правопорушення надійшло 14.04.2024 року о 15-51 год. При цьому зазначено, пігулку виявили при поверхневому огляді ОСОБА_5 .

Згідно протоколу огляду місця події від 14.04.3024 року дізнавачем ОСОБА_9 за участю спеціаліста-криміналіста проведено огляд блок-посту « ІНФОРМАЦІЯ_5 » неподалік с.Сонячне. На даному блокпості знаходиться громадянин ОСОБА_5 , біля якого на столі виявлено блістер з білою пігулкою, та який добровільно видав речовину, та повідомив, що отримав таблетки в наркодиспансері. Блістер з пігулкою було вилучено та поміщено до окремого паперового конверту. На цьому огляд місця події було завершено, завершено фіксацію в протоколі. Згідно протоколу проводився відеозапис, але а ні протоколу обшуку, а ні відеозапису не надано. Дозволу на огляд, на обшук ОСОБА_5 не надавалося. Підстави для проведення поверхневого огляду та посилання на Закон «Про Національну Поліцію України» відсутні.

Доручення в порядку ст.40-1 КПК України дізнавачем ОСОБА_10 були надані лише 15.04.2024 року.

15.04.2024 року вилучена пігулка була визнана по кримінальному провадженню речовим доказом.

На час звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 не було оголошено про підозру, жодній особі не було оголошено про підозру.

Окрім того суду в якості додатку до протоколу огляду місця події не надано диск з відеозаписом.

Системний аналіз діючого законодавства дає можливість зробити висновки, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

5. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

2. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

5. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

1. Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

3. Слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

4. Під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя має право за клопотанням учасників розгляду або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна.

1. Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

2. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3 - 1 ) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає:

1) перелік майна, на яке накладено арешт;

2) підстави застосування арешту майна;

3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;

4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;

5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

З огляду на проведений аналіз, вказані та встановлені в судовому засіданні недоліки поданого клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не може бити задоволено.

Керуючись ст.168-173 КПК України, слідчий суддя:

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання дізнавача СД ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, яке погоджено з прокурором Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_4 15.04.2024 року, та надійшло до суду через пошту по кримінальному провадженню № 0000129 від 15.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України про арешт тимчасово вилученого майна відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст.309 КПК України.

Повний текст ухвали буде виготовлений 17.04.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1