В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/662/24

Провадження № 1-кп/0285/427/24

13 червня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………........ ОСОБА_1 ,

секретаря…………..............… . ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора……………………... ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ......................... ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду

кримінальне провадження №0000014, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2024,

по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с Киянка Новоград-Волинського району Житомирської області,

громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого,

який проживає в АДРЕСА_1

офіційно не працює,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 23.12.2023 близько 18 год, перебуваючи поблизу домоволодіння по АДРЕСА_2 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, достовірно знаючи, що в Україні 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України №2102-ЇХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» введено воєнний стан, який Указом Президента України наразі продовжений, вирішив умисно, таємно, викрасти майно з літної кухні вказаного домоволодіння, в якому ніхто не проживає, яке належить ОСОБА_5 .

У зазначений день, час і місці та за вказаних обставин ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, підійшов до вказаного домоволодіння, що по АДРЕСА_2 , де переліз через паркан та підійшов до літньої кухні, переконавшись, що його дії залишаються непоміченими і за ними ніхто не спостерігає, за допомогою металевого прута, якого знайшов біля літньої кухні, пошкодив навісний замок, відкрив двері та проник до літньої кухні, звідки скоїв крадіжку майна ОСОБА_5 : 2 плити чавунні двоконфоркові 41x71 см вартістю 1953, 32 грн, чан алюмінієвий 70 л вартістю 3108,01 грн, а всього на загальну суму 5061, 33 грн.

Після цього ОСОБА_4 з вказаними викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майновий збиток на суму 5061, 33 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив крадіжку майна ОСОБА_5 за обставин, викладених в обвинувальному акті, згоден з кваліфікацією своїх дій, у вчиненому щиро кається.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою прокурора, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 у справі Девеер проти Бельгії, держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками, сумнівів у добровільності такої позиції в суду немає.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, поєднані з проникненням у приміщення, вчинені в умовах воєнного стану, кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням до нього ст.75 КК України строком на 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, усунення заподіяної шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує:

ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого, його характер;

вік та дані про особу, який раніше судимий 01.03.2002 Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років, ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09.01.2013 звільнений умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 11 місяців 1 день та 28.04.2017 Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; вину у скоєному визнав, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно;

положення ст.ст.50, 65 КК України, згідно яким особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Також варта уваги позиція потерпілої, яка не наполягала на суворій мірі покарання.

Необхідно зазначити, що у правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій мають використовуватися не надмірні, а лише необхідні й зумовлені метою заходи. Виправлення як мета покарання це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу, це ті певні зміни в особистості винної особи, які утримують її в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору, виправлення обвинуваченого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Резюмуючи викладене, суд погоджується з думкою прокурора щодо виду та строку покарання та призначає обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, який усвідомив протиправність своїх дій, його відношення до скоєного, думку прокурора, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 не є особою, небезпечною для суспільства, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.75 КК України в умовах звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням. На підставі ст.76 КК України на обвинуваченого покладатимуться відповідні обов`язки кримінально-виправного характеру.

Запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Процесуальні витрати під час досудового розслідування у кримінальних провадженнях в сумі 1912 грн за проведення товарознавчих експертиз №СЕ-19/106-23/11626-ТВ від 11.09.2023 та №СЕ-19/106-23/13581-ТВ від 24.10.2023 в розмірі по 956 грн слід стягнути з обвинуваченого відповідно до вимог ст.124 КПК України.

Процесуальні витрати під час досудового розслідування за проведення судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/106-24/337-ТВ від 11.01.2024 в розмірі 2271,84 грн; судово-дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/106-24/1296-Д від 25.01.2024 в розмірі 3029,12 грн та судово-трасологічної експертизи №СЕ-19/106-24/1297-ТР від 25.01.2024 в розмірі 3029,12 грн слід стягнути з обвинуваченого відповідно до вимог ст.124 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлений, арешт на майно у кримінальному провадженні не накладався.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до правил, передбачених ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 337, 370, 371, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 роки.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти його про зміну місця проживання і роботи

та не виїжджати за межі України без його погодження.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування в сумі 8330,08 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: 2 плити чавунні двоконфоркові 41x71 см та алюмінієвий чан об`ємом 70 л, які передано на відповідальне зберігання потерпілій, залишити власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги на нього через Новоград-Волинський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_1