Справа № 202/7911/24
Провадження № 1-кс/202/4321/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

25 червня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, яке подане у кримінальному провадженні № 0000270 від 29.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася з погодженим з прокурором клопотанням, в якому просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на майно, яке було вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_5 , а саме грошові кошти в загальній сумі 8000 гривень купюрами номіналом 500 грн. у кількості 16 шт., серії та номери: АА8723545, ХВ4485933, ФБ0917263, ЛВ3819441, МА5957074, СБ3768834, ФЖ7478389, ЗБ1995047, АВ8286212, МВ0930547, ЕД9564440, УГ2661031, ФЗ1826995, УД8693189, МА0195029, УБ1677580.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області розслідується кримінальне провадження № 0000270 від 29.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме за фактом одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, поєднані з вимаганням такої вигоди.

За даним фактом 20.06.2024 року був затриманий ОСОБА_5 , у якого були вилучені вищевказані речі, які постановою слідчого визнані речовими доказами.

Отже, з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації слідчий просить накласти арешт на вилучене у підозрюваного майно.

Слідчий у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Підозрюваний та його захисник у судове засідання також не з`явилися, заперечень проти арешту майна не надали, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000270 від 29.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, в якому 20.06.2024 року ОСОБА_5 було затримано в порядку статті 208 КПК України та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 20.06.2024 під час особистого обшуку ОСОБА_5 , затриманого відповідно до статті 208 КПК України, були вилучені грошові кошти в загальній сумі 8000 гривень, купюрами номіналом 500 грн у кількості 16 шт., серії та номери: АА8723545, ХВ4485933, ФБ0917263, ЛВ3819441, МА5957074, СБ3768834, ФЖ7478389, ЗБ1995047, АВ8286212, МВ0930547, ЕД9564440, УГ2661031, ФЗ1826995, УД8693189, МА0195029, УБ1677580.

Вирішуючи питання про арешт цього майна, слідчий суддя враховує, що відповідно до статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно зі статтею 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин, оскільки це підтверджується протоколами допиту свідка ОСОБА_6 .

Також слідчий суддя вважає, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені під час особистого обшуку речі можуть бути доказами такого кримінального правопорушення, відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки можуть містити відомості, які, в свою чергу, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому існує ризик відчуження, приховування або знищення вказаних речових доказів у випадку не накладення на них арешту, оскільки підозрюваний є особою заінтересованою у результатах кримінального провадження.

Отже, матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту.

На переконання слідчого судді, в даному випадку накладення арешту на вилучені речі відповідає потребам досудового розслідування та не матиме негативних наслідків, оскільки це пов`язано зі здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речового доказу, тобто таке обмеження права володіння, розпорядження та користування майном не буде свавільним, відповідатиме вимогам законності з огляду на те, що збереження речових доказів необхідно з метою встановлення істини у кримінальному провадженні та арешт носить тимчасовий характер до проведення слідчих та інших процесуальних дій, арешт може бути скасований відповідно до статті 174 КПК України, у тому числі за клопотанням сторони захисту.

Враховуючи вищенаведене, клопотання слідчого можливо задовольнити та накласти арешт на вилучені 20.06.2024 року під час особистого обшукуОСОБА_5 грошові кошти в загальній сумі 8000 гривень купюрами номіналом 500 грн у кількості 16 шт., серії та номери: АА8723545, ХВ4485933, ФБ0917263, ЛВ3819441, МА5957074, СБ3768834, ФЖ7478389, ЗБ1995047, АВ8286212, МВ0930547, ЕД9564440, УГ2661031, ФЗ1826995, УД8693189, МА0195029, УБ1677580.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 20.06.2024 року під час особистого обшукуОСОБА_5 грошові кошти в загальній сумі 8000 гривень купюрами номіналом 500 грн. у кількості 16 шт., серії та номери: АА8723545, ХВ4485933, ФБ0917263, ЛВ3819441, МА5957074, СБ3768834, ФЖ7478389, ЗБ1995047, АВ8286212, МВ0930547, ЕД9564440, УГ2661031, ФЗ1826995, УД8693189, МА0195029, УБ1677580, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_7