Справа № 347/1577/20
Провадження № 1-кп/347/19/24
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

20 березня 2024 року м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Косів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №0000226 від 01.07.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України

в с т а н о в и в :

В провадженні Косівського районного суду перебуває дане кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні захисника ОСОБА_5 подав клопотання про повернення обвинувального акта. Вимоги клопотання обгрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 110, 291 КПК України. На думку адвоката пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення не можна вважати сформульованим належним чином, оскільки обвинувальний акт не містить фактичних обставин щодо носіння, зберігання, придбання вогнепального пістолету - револьверу промислового виробництва калібру - 7,62-мм, системи Івер Джонсон 1900р. № НОМЕР_1 однак такі дії ставляться йому в вину (ч. 1 ст. 263 КК України). обвинувальний акт не містить фактичних відомостей порушення громадського порядку та мотиву обвинуваченого явної неповаги до суспільства. Події які лягли в основу обвинувачення ОСОБА_4 відбувались на приватній території потерпілого, ні про жодне громадське місце та відповідно громадський порядок та його порушення не може і йти мови (ч.4 ст. 296 КК України).

Наявність умислу обвинуваченого на заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень також нічим не встановлено та не підкріплено жодними обставинами (ч. 1 ст. 122 КК України). Відсутність конкретного чіткого і однозначного несуперечливого формулювання обвинувачення із зазначенням усіх передбачених ч. 2 ст. 291 КПК України складових, на переконання захисника порушують право на захист ОСОБА_4 , а також перешкоджають суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження в розумні строки.

Крім того, під час досудового розслідування, ОСОБА_4 мав намір скористатись своїм правом на захист передбаченим ст. 20 КПК України, яке включає в себе надання усних пояснень з приводу його підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, в рамках кримінального провадження № 0000226 від 01.07.2020р., однак таке право йому не було забезпечено.

Також, ОСОБА_4 не був повідомлений про проведені та заплановані процесуальні та слідчі дії, а відтак був позбавлений можливості реалізовувати своє право на захист та брати участь у їх проведенні, подавати зауваження, оскаржувати дії сторони обвинувачення та інше, оскільки сторона захисту не повідомлялась про проведення процесуальних та слідчих (розшукових) дій.

З цих підстав, адвокат ОСОБА_5 просив його клопотання задовольнити, та повернути обвинувальний акт.

Обвинувачений ОСОБА_4 доводи клопотання підтримав в повному обсязі.

Прокурор доводи клопотання заперечив. Ствердив, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Всі зазначені захисником обставини, можуть бути з`ясовані в ході судового розгляду, за результатом чого буде постановлене судом рішення передбачене вимогами КПК України.

Перевіривши обвинувальний акт, заслухавши доводи заявленого клопотання, з`ясувавши думку учасників судового провадження суд доходить наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору суд має встановити невідповідність такого обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу.

Статтею 291 КПК України передбачено відомості які повинен містити обвинувальний акт, а також які документи додаються до обвинувального акту.

Так, судом встановлено, що поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

В обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення із зазначенням дій, які були вчинені обвинуваченими, а також обставини, які, відповідно до положень КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Суд звертає увагу, що в обвинувальному акті викладаються ті фактичні обставини вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими. Вказане означає, що визначення обсягу та способу викладення фактичних обставин кримінального правопорушення у тексті обвинувального акта належить до повноважень прокурора, а тому ані суд, ані інші учасники судового провадження не можуть вимагати від нього змінити їх виклад.

Крім того, під час підготовчого засідання не досліджуються будь-які докази на підтвердження, або спростування викладених прокурором фактичних обставин, а тому суд позбавлений можливості на даному етапі перевіряти чи встановлювати їх достовірність.

Суд наголошує на тому, що питання, які стосуються змісту та достовірності викладених прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення не підлягають розгляду на підготовчому судовому засіданні і суд на цій стадії лише встановлює відповідність процесуальної форми обвинувального акта вимогам, визначеним кримінальним процесуальним законом, не досліджуючи при цьому суті обвинувачення, а тому не вправі пропонувати слідчому/прокурору зазначати в обвинувальному акті інші обставини чи події, або викладати їх в інший спосіб.

Суд не може передчасно, без дослідження будь-яких доказів, надавати оцінку обставинам, викладеним в обвинувальному акті та ставити їх існування під сумнів, як того вимагає представник потерпілого.

Доводи зазначені захисником у клопотанні, є неспроможними, та не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта. Суд зауважує, що у обвинувальному акті міститься перелік діянь, які, на думку сторони обвинувачення, утворюють склади інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень. Обґрунтування стороною обвинувачення належної кваліфікації кримінального правопорушення і, відповідно, її підтвердження чи спростування, має відбуватися виключно в ході судового розгляду на підставі дослідження та оцінки наданих суду доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає зазначені в клопотанні захисника зауваження щодо змісту обвинувального акта такими, що не дають підстав для його повернення та не заважають призначенню судового розгляду у цьому кримінальному провадженні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 291, 314-316, 369, 372, 376 КПК України, суд п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним 12.02.226 від 01.07.2020 року стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296 КК України відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1