Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3716/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 23 квітня 2024 року, якою відмовлено в клопотанні прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та застосовано до підозрюваного, ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 23 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено обов`язки, передбачені п.п.1,2,4,8 ч.5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, стадію досудового розслідування, дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, одружений має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимий вважав, що продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, а тому застосував до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На думку слідчого судді, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 , шляхом заборони залишати в період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин житло за адресою: АДРЕСА_1 строком на 60 діб.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , процесуальні обов`язки: не залишати (не покидати) м. Звягель Житомирської області протягом часу дії даної ухвали без дозволу суду; утриматись від спілкування зі свідками та підозрюваними (обвинуваченими): ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; прибувати до суду за кожною вимогою.

Зазначає, що суд не врахував обставини, які встановлені під час досудового розслідування та розгляду клопотання в суді, що потягло за собою винесення рішення на підставі невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, за який передбачена кримінальна відповідальність лише у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Крім того, на думку прокурора, слідчим суддею не в повній мірі враховано доводи про наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що під час досудового розслідування встановлено, що військовослужбовці (також підозрювані) ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 є колишніми підлеглими ОСОБА_6 , останній може вплинути на ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 з метою зміни їх показів.

Вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 , може вчинити нові кримінальні правопорушення, такі як внесення недостовірних відомостей в офіційні документи з метою приховування та спотворення відомостей про відрядження вказаних військовослужбовців до зони ведення бойових дій.

Посилається на те, що застосування до ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання.

На думку прокурора запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, заперечення захисника та підозрюваного, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 370 КПК України, передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя врахував характеризуючи дані підозрюваного ОСОБА_6 , відповідно до яких останній має місце проживання та реєстрації, одружений має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимий та дійшов висновку про наявність обґрунтованості підозри та щодо наявності ризиків зазначив, що вплив ОСОБА_6 на свідків та підозрюваних в даному кримінальному провадженні, зокрема, на ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , з метою приховування своєї злочинної діяльності, хоча й продовжує існувати, але з плином часу зменшився, враховуючи, що підозрюваний звільнений з лав ЗСУ. Ризик визначений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважав не доведеним, а тому прийшов до переконання про можливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Однак, на думку колегії суддів, висновки слідчого судді про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу є необґрунтованими та передчасними.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

При цьому, згідно з вимогами чинного кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя, суд, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, не вправі вирішувати питання щодо наявності чи відсутності в діях особи винуватості, а лише зобов`язаний встановити, що сукупність зібраних доказів дає підстави вважати про ймовірну причетність особи до інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження у відповідності до вище зазначених вимог закону, не вдаючись до оцінки наявності чи відсутності в діях ОСОБА_6 вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, а лише перевіряючи зібрані докази з точки зору наявності чи відсутності обґрунтованої підозри останнього у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів приходить до висновку, що ті факти та інформація, яка в них міститься, є достатньою для того, щоб вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Суд вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення щодо наявності ризиків щодо незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком слідчого судді про зменшення ризику впливу ОСОБА_6 на свідків та підозрюваних в даному кримінальному провадженні, зокрема на ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , оскільки підозрюваний звільнений з лав ЗСУ.

Матеріали судового провадження свідчать про наявність ризику впливу на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні. Так, під час досудового розслідування встановлено, що військовослужбовці (також підозрювані) ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 є колишніми підлеглими ОСОБА_6 , що дає вагомі підстави суду вважати вказаний ризик доведеним, а тому доводи апеляційної скарги прокурора у цій частині, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Відповідно при встановленні наявності ризику впливу на свідків, підозрюваних слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, підозрюваними у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу підозрюваного ОСОБА_6 на свідків, інших підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, підозрюваних та дослідження їх судом. Вищезазначене дає підстави обґрунтовувати ймовірність незаконного впливу зі сторони підозрюваного на інших свідків, підозрюваних з метою зміни їх показів, однак дана обставина залишилася поза увагою слідчого судді.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, одне з яких є тяжким злочином, пов`язане з незаконним отриманням ОСОБА_6 та іншими військовослужбовцями додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях, органами досудового розслідування йому визначено роль організатора. Злочин, передбачений ч.2 ст. 364 КК України є корупційним кримінальним правопорушенням.

Крім того, відповідно до виділених матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 у іншому кримінальному провадженні обвинувачується за ч.3 ст. 368 КК України, яке є також тяжким злочином та віднесено до категорії корупційних кримінальних правопорушень.

ОСОБА_6 , на даний час не є військовослужбовцем, є багатодітним батьком, що з врахуванням наявності щодо нього двох кримінальних проваджень за вчинення тяжких корупційних правопорушень вказує про існування ризику ухилення від суду, оскільки в разі визнання його винним йому загрожує суворе покарання.

При цьому, кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 ч. 3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України 19.04.2024 р. було направлено до суду з обвинувальним актом, а тому зміна запобіжного заходу слідчим суддею на інший більш м`який безпосередньо перед вирішення судом питання щодо призначення справи до судового розгляду є необґрунтованим та може зашкодити розгляду справи у розумні строки.

Апеляційний суд вважає, що 26.02.2024 р., при обранні запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді домашнього арешту в нічний час були враховані дані про його особу, а саме те, що він є учасником бойових дій, отримав поранення та є інвалідом внаслідок війни, має на утриманні троє малолітніх дітей, а його дружина також має відповідний статус. Вказаний запобіжний захід діяв не значний термін, не обмежував особу в можливості утримувати себе та сім`ю. Разом з тим, такий запобіжний захід, забезпечував можливість правоохоронних органів здійснювати контроль за дотриманням підозрюваним процесуальних обов`язків.

Такий вид запобіжного заходу відповідає особі підозрюваного, тяжкості кримінальних правопорушень, які інкримінуються останньому та є співмірним з існуючими ризиками. Більш м`які запобіжні заходи, на думку колегії суддів, на даний час, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 ..

Даний запобіжний захід не є винятковим за своєю суворістю, оскільки, на території України діє комендантська година в нічний період часу.

Крім того, матеріали судового провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під нічним домашнім арештом. Таким чином, апеляційний суд вважає, що нічний домашній арешт є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у вказаному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Керуючись ч.2 ст.376 ст.ст.404, 407,422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 23 квітня 2024 року, якою відмовлено в клопотанні прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та застосовано до підозрюваного, ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби за місцем його проживання з 22 год. 00 хв. до 06 год.00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 19 червня 2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, на період дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме:

- не залишати (не покидати) м. Звягель Житомирської області протягом часу дії даної ухвали без дозволу суду;

-утриматись від спілкування зі свідками та підозрюваними (обвинуваченими): ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;

- прибувати до суду за кожною вимогою.

Строк дії ухвали до 19 червня 2024 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: