Справа № 569/7999/24
УХВАЛА

01 травня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні залі суду Рівненського міського суду Рівненської області кримінальне провадження №0000609 від 05.03.2024 про обвинувачення ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000609 від 05.03.2024 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту.

Також, подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , без визначення розміру застави, оскільки останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, і з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення та його тяжкості, існують ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не можуть гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігти вказаним ризикам.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 не заперечувала щодо призначення судового розгляду у кримінальному провадженні, стосовно клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку застосованого запобіжного заходу тримання під вартою, просила застосувати домашній арешт, а у разі продовження строку тримання під вартою, просила визначити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Потерпілий просив призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні та задоволити клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В ході досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 07.03.2024, стосовно ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід тримання під вартою, строком до 03.05.2024, без визначення розміру застави.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ч.1 ст. 178 КПК України.

Прокурор при розгляді клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, довів, що вищевказані ризики не перестали існувати та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи подане прокурором клопотання, суд також враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину та можливість ухилення від явки до суду.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 та його тяжкість відповідно ст. 12 КК України, суспільну небезпеку, а також відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, оскільки він не одружений, не працює, відсутні особи, які перебувають на його утриманні, існують ризики передбачені п.п. 1, 3, 5, ч.1 ст. 177 КПК України, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених процесуальних обов`язків та запобігання вищевказаним ризикам, відсутність доказів про міцність його соціальних зв`язків, стосовно останнього слід продовжити строк запобіжного заходу тримання під вартою.

В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п.80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, беручи до уваги обставини кримінального правопорушення та суспільну небезпечність, тяжкість кримінального правопорушення, наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, відсутність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Даних, про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого чи неможливість останнього утримувати під вартою, не встановлено.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи положення ч.4 ст. 183 КПК України, що право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні є правом, а не обов`язком суду, суд, вирішуючи питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, вважає за доцільне визначити розмір застави, як альтернативний захід, і з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, та п.1 ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначити - 10 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 30 280 гривень, що достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

Такий розмір застави відповідає й практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177,178,181, 194, 314-316 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000609 від 05.03.2024 про обвинувачення ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського міського суду Рівненської області (м. Рівне, вул. Шкільна, 1) на 20.05.2024, на 11:00 год.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глинки, Рівненського району, Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 28.06.2024.

ОСОБА_5 утримувати в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Одночасно визначити розмір застави 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 30 280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, Банк отримувача, ДКСУ, м.Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0010559 .

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого у разі внесення застави обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклик прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, де він проживає чи перебуває без дозволу прокурора або суду; здати на зберігання прокурору свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків, у разі внесення застави - до 28.06.2024.

Ухвала в частині призначення кримінального провадження до судового розгляду оскарженню не підлягає, в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом п`яти з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1