УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року

м. Київ

справа № 750/14094/23

провадження № 51-1371впа24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши подання Чернігівського апеляційного суду про направлення справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі ? КУпАП), з одного суду апеляційної інстанції до іншого,

встановив:

До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшло вище вказане подання про направлення справи про адміністративне правопорушення№ 750/14094/23 до іншого суду.

Подання мотивоване тим, що відповідно до протоколу щодо неможливості автоматичного розподілу судової справи між суддями неможливо визначити суддю для розгляду справи.

Учасники судового провадження належним чином повідомлені про день і час розгляду подання, проте в судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду не надійшло, що не перешкоджає розгляду даного подання.

Перевіривши доводи, наведені у поданні, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, колегія суддів дійшла висновку, що подання Чернігівського апеляційного суду підлягає задоволенню з наступних підстав.

За ст. 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи

є однією з основних засад судочинства.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 1 лютого 2024 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.

ОСОБА_4 оскаржила вказане судове рішення до Чернігівського апеляційного суду.

Однак, зі змісту подання Чернігівського апеляційного суду та доданих до нього матеріалів вбачається, що судді судової палати з розгляду кримінальних справ, які також розглядають справи про адміністративні правопорушення, по даній справі заявили самовідводи.

Згідно з протоколом щодо неможливості автоматичного розподілу судової справи між суддями від 29 лютого 2024 року призначення судді не відбулося, оскільки не вистачає потрібної їх кількості для розподілу справи.

Таким чином, у Чернігівському апеляційному суді відсутні судді, які можуть брати участь у розгляді апеляційної скарги ОСОБА_4 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 1 лютого 2024 року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що подання Чернігівського апеляційного суду слід задовольнити, а матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП направити до Київського апеляційного суду.

Керуючись ст. 8, ч. 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 7, 8 КУпАП, Суд

постановив:

Подання Чернігівського апеляційного суду задовольнити.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за її апеляційною скаргою на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 1 лютого 2024 року направити на розгляд до Київського апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3