Справа № 755/3040/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" березня 2024 р. м. Київ Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061 від 07.01.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого не офіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, зокрема:

-вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 22.02.2019 року за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, призначено покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі;

-вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04.12.2019 року за ч. 2 ст. 186 КК України призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. 24.03.2023 року на підставі ст. 81 КК України звільнений від відбування покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» на території Україні введено воєнний стан з 05:30 24.02.2022 року строком на 30 діб, а згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на території Україні продовжено строк дії воєнного з 05:30 16.11.2023 року строком на 90 діб.

ОСОБА_3 маючи не погашену та не зняту у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний корисливий злочин в період дії воєнного стану.

Так, 06.01.2024 року близько 03:30, ОСОБА_3 , перебував на території АЗС «ОККО» (№ КВ58), що розташована за адресою: м. Київ, вул. Празька 18-В, зайшовши до приміщення торгівельного залу АЗС «ОККО», де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «ОККО Драйв», ОСОБА_3 звернувся до працівника даної АЗС і в цей час побачив стелаж, який розміщений по центру торгівельного залу, на якому представлено алкогольну продукцію, зокрема віскі.

Підійшовши до вищезазначеного стелажу, ОСОБА_3 , почав розглядати представлені товари та у цей момент ближче до нього підійшов та звернувся працівник даної АЗС, намагаючись з`ясувати для чого ОСОБА_3 прийшов. В цей момент ОСОБА_3 бере в руки одну пляшку алкогольного напою, на що працівник даної АЗС вказує йому поставити пляшку назад на стелаж та наполягав, щоб він покинув приміщення, інакше він буде змушений викликати охорону.

У подальшому, ОСОБА_3 , поставивши назад на стелаж раніше обрану пляшку алкогольного напою, одразу після завершення розмови та перебуваючи у полі зору даного працівника АЗС, усвідомлюючи, що за його діями спостерігає останній, переслідуючи прямий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв лівою рукою пляшку віскі ТМ «Jack Daniel's», об`ємом 0,5л, вартістю 719 грн, та утримуючи при собі викрадене майно, направився у бік виходу з приміщення торгівельної зали АЗС «ОККО» (№ КВ58), пройшовши через розсувні двері, вийшов на вулицю та покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Даним кримінальним правопорушенням ТОВ «ОККО Драйв» завдано матеріальної шкоди в сумі 719 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ч. 4 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачене КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Обвинувачений показав, що 06.01.2024 року близько 03:30, він перебував у приміщенні торгівельного залу АЗС «ОККО», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Празька 18-В, біля стелажу з алкоголем, де відкрито викрав чуже майна, а саме: пляшку віскі ТМ «Jack Daniel's», об`ємом 0,5 л, вартістю 719 грн, та утримуючи при собі викрадене майно, направився у бік виходу з приміщення торгівельної зали АЗС «ОККО» (№ КВ58). Пройшовши через розсувні двері вийшов на вулицю та покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Зокрема зазначив, що всі обставини, так як вони викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення відповідають дійсності та розуміє, що його дії були умисними, корисливими, вчинені під час дії воєнного стану в державі. У скоєному щиро каявся, запевняв, що більше правопорушень вчиняти не буде.

У судовому засіданні досліджено матеріали кримінального провадження, які надав прокурор, та документи, що характеризують особу обвинуваченого.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження. За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, в тому числі і тих, що характеризують особу обвинуваченого. Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та дослідженими письмовими документами, які суд визнає належними та допустимими доказами у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинену повторно та в умовах воєнного стану, і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин. При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів. Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження; його ставлення до вчиненого - вину визнав повністю, щиро каявся у вчиненому; дані про його особу, зокрема: не одружений, працює не офіційно (зі слів); під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; раніше неодноразово судимий, в тому числі і за корисливі злочини проти власності, на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин під час воєнного стану в державі; думку сторони обвинувачення, яка просила призначити обвинуваченому покарання у виді 7 років позбавлення волі, думку сторони захисту, яка просила суворо не карати. Також суд враховує заяву представника потерпілого від 07 березня 2024 року, в якій він вказав, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов подавати не буде.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України ОСОБА_3 є щире каяття, оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю та висловив щирий жаль з приводу учинених протиправних дій.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 під час та після вчинення злочинних дій.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, у межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі в мінімально визначеному інкримінованою статтею розмірі, оскільки перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства. Таке покарання суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.

У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Приймаючи таке рішення без участі представника потерпілого, суд врахував його заяву від 07.03.2024 року та виходить з засад ч. 5 ст. 28 КПК України, не допускаючи зайвого формалізму, оскільки кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк стало предметом судового розгляду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України. Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- скляна пляшка, з відсутньою рідиною всередині, яка має маркування чорного кольору ТМ «Jack Daniel's» - знищити;

- відео носій DVD-R 4,7 GB 120 min із відеозаписом із камер відеоспостереження АЗС «ОККО» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1