Справа № 932/4062/24
Провадження № 1-кс/932/1352/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , володільця майна ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання дізнавача СД ВП Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , про арешт майна,

в межах кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000328 від 13.05.2024 за ст.290 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

у клопотанні дізнавач просить накласти арешт, шляхом позбавлення права володіння, користування та розпорядження, на автомобіль «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Клопотання слідчого обґрунтовано неможливістю ідентифікувати номер кузова вказаного автомобіля, який є речовим доказом та який необхідно зберегти.

В судове засідання дізнавач не з`явився.

Власник майна та його представник вказували на безпідстаність клопотання, просили відловити у його задоволенні.

Дослідивши надані докази встановлено наступне.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 12.05.2024 до реєстру, за №0000328, внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

У протоколі огляду місця події від 12.05.2024 вказано «… він-номер НОМЕР_2 , який чітко при відкритті капоту автомобіля не розібрати, тобто має ознаки втручання…».

Слідим долучено копію свідоцтва про реєстрацію автомобіля, прізвище власника на якому прочитати неможливо, ім`я по батькові ОСОБА_7 .

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За приписами п.1 ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За приписами ч.3 вказаної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінивши надані докази слідчий суддя приходить до переконання про не доведення існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

Так, із описаного у протоколі огляду зауваження до він-номеру автомобіля та із фотознімка такого номеру, долученого до такого протоколу не вбачається ймовірності знищення, підробки або заміни номеру кузова транспортного засобу.

Жодних зауважень щодо свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, його номерних знаків дізнавач не наводить. Хоча дізнавач мав можливість перевірити дані автомобіля по доступних базах даних.

Зі слів володільця майна, автомобіль належить його сестрі, при цьому ім`я по батькові вказаних осіб збігається.

За таких обставин не вбачаю підстав для задоволення клопотання.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задовленні клопотання дізнавача відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 20.05.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1