Провадження №1-кп/127/383/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

дослідивши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000341 від 26.02.2024,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засідання надав угоду про примирення укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , яку просив суд затвердити, оскільки обвинувачений беззаперечно визнає свою вину, наявні дві обставини, що пом`якшують покарання, було повністю відшкодовано завдану шкоду та сторони погодили покарання у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів громадян.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлену угоду просив суд її задовольнити та призначити вказане у ній покарання. Також, повідомив, що вину у вчиненому визнає, завдану шкоду відшкодував.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав укладену угоду, повідомив, що дійсно примирився з потерпілим, йому відшкодовано завдану шкоду та претензій до обвинуваченого у нього немає.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо укладення угоди про примирення потерпілого з обвинуваченим, зважаючи на надані суду рішення щодо неодноразового притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, зокрема, за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 51, ч. 1 ст. 178, ч. 2 ст. 178, ст. 173, ч. 2 ст. 130 КУпАП, а також до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України. Зазнаичв, що хоч і формально укладена угода відповідає вимогам КПК України, однак обвинувачений неодноразово був притягнутий, як до адміністративної, так і до кримінальної відповідальності, належних висновків для себе не зробив, що і призвело до подій, які викладені в обвинувальному акті, тому слід відмовити в затвердженні угоди.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, зміст угоди про примирення, суд дійшов висновку про неможливість затвердження угоди наступних підстав.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Так, ст. 472 КПК України, передбачено, що в угоді про примирення зокрема, зазначається покарання, яке узгоджується сторонами в угоді, яке повинно відповідати межам, передбаченим у санкції статті особливої частини КК України, та за наявності підстав сторони можуть погодити покарання із звільненням від його відбування з випробуванням.

Суд, дослідивши зміст угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, приходить до висновку, зважаючи на особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, вона явно не відповідає інтересам суспільства.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання про неможливість затвердження угоди про примирення, а тому вважає за необхідне відмовити в затвердженні вказаної угоди.

Враховуючи вищевикладені обставини та керуючись ст.ст. 314, 468, 472, 474 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В затвердженні угоди про примирення, укладеної 07.05.2024 між обвинуваченим ОСОБА_4 з одного боку та потерпілим ОСОБА_6 з іншого боку, у кримінальному провадженні №0000341 від 26.02.2024 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: