Житомирський апеляційний суд
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у приміщенні апеляційного суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2021 року, якою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві повернуто особі, яка її подала, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 26.11.2021, ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати Шевченківський районний суд м. Києва розглянути його скаргу. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що слідчий суддя в порушення вимог ч.7 ст.115 КПК України невірно обчислив строк, який він не пропустив, звернувшись із скаргою 15.11.2021 тобто на 10 день після звернення з клопотанням про проведення певних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000491 від 25.09.2020, яке отримано начальником СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві 01.11.2021 року. Вказує, що в порушення КПК, слідчий суддя прийняв рішення без його виклику та взагалі не розглянув вимоги його скарги. Посилається на те, що копію оскаржуваної ухвали він отримав лише 22.03.2023, а апеляційну скаргу подав 27.03.2023.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скарга мотивована тим, що 30.10.2021 скаржник за допомогою засобів поштового зв`язку звернувся до уповноваженої особи СУ ФР ГУДФС у м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення №4657/30, яка отримана органом досудового розслідування 01.11.2021, при цьому жодної інформації про внесення відомостей до ЄРДР за вказаною заявою до нього не надходило, у зв`язку із чим скаржник просив зобов`язати уповноважену особу внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Повертаючи скаргу ОСОБА_5 , слідчий суддя зазначив, що 30.10.2021 скаржник звернувся до уповноваженої особи СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення №4657/30, яка була отримана адресатом 01.11.2021. Проте, із скаргою на бездіяльність вказаної особи останній звернувся до суду 15.11.2021 (згідно штампу на поштовому конверті), тобто з пропуском 10 денного строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, та питання про поновлення цього строку не порушував.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_5 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце апеляційного розгляду. Просив проводити апеляційний розгляд у його відсутності.

Враховуючи, що копію оскаржуваної ухвали слідчого судді від 26.11.2021 ОСОБА_5 отримав 22.03.2023, а апеляційну скаргу подав 27.03.2023, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження апелянтом не пропущений відповідно до вимог абз.2 ч.3 ст.395 КПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З матеріалів провадження вбачається, що 30.10.2021 ОСОБА_5 звернувся до начальника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві із клопотанням про проведення ряду слідчих (розшукових) дій в межах кримінального провадження № 0000491 від 25.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України (т.2 а.п.15-16).

Вказане клопотання отримано уповноваженою особою СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві 01.11.2021 (а.п.18 т.2).

Відповідно до ч.1 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Таким чином, право на оскарження бездіяльності щодо не розгляду вказаного клопотання ОСОБА_5 виникло у останнього з урахуванням строку, передбаченого ч.1 ст.220 та ч.1 ст.304 КПК України, з 04.11.2021 по 14.11.2021.

ОСОБА_5 15.11.2021 (понеділок) направив до Шевченківського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність уповноваженої особи, яка полягає у не розгляді його клопотання про проведення ряду слідчих (розшукових) дій в межах кримінального провадження № 0000491, про що свідчить копія конверта (а.п.20 т.2).

Відповідно до ч.7 ст.115 КПК України при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_5 пропущений строк для звернення до слідчого судді із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві.

Тому ухвала слідчого судді, яка ухвалена з порушенням норм кримінального процесуального закону не може залишатися без зміни, а підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою скаргу ОСОБА_5 слід направити до суду першої інстанції для розгляду.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що заявник звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи, яка полягає у не розгляді його клопотання від 30.10.2021 в порядку ст.220 КПК України у кримінальному провадженні № 0000491, а не щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, як зазначено в оскаржуваній ухвалі. Тому доводи апелянта в цій частині є слушними.

Доводи апелянта про те, що слідчий суддя прийняв рішення без його виклику, чим порушив його права, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони суперечать вимогам ч.2 ст.304 КПК України, враховуючи, що провадження у справі не було відкрито.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2021 року, якою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи СУ ФР ГУ ДФС ум. Києві повернуто особі, яка її подала скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи СУ ФР ГУ ДФС ум. Києві, яка полягає у не розгляді його клопотання про вчинення слідчих (розшукових) дій в межах кримінального провадження № 0000491 від 25.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України, направити до суду першої інстанції для розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: