В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.06.2024 року Галицький районний суд м.Львова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше несудимого, -
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 о 12.33 годині, перебуваючи біля стелажа з печивом, що знаходиться у приміщенні крамниці « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що за адресою АДРЕСА_2 , усвідомлюючи дію режиму воєнного стану, веденого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно з корисливих мотивів викрав смартфон «Хіаomі Redmi 9С», синього кольору у шкіряному чохлі коричневого кольору, вартістю 2100 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_5 , розпорядившись ним на власний розсуд та спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті. Пояснив суду, що він 22 березня 2024 року, о 12.31 годині зайшов до крамниці « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що за адресою АДРЕСА_2 для придбання продуктів харчування. О 12.33 години, перебуваючи біля стелажу з печивом, ОСОБА_4 почув запитання працівниці крамниці про те, чий телефон знаходиться на підлозі. Перевівши погляд на підлогу, біля своєї правої ноги під стелажем з печивом він побачив смартфон, відразу нахилився, підібрав його з підлоги та, поклавши його у задню кишеню штанів, у які був одягнутий, вийшов з магазину. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.
Потерпіла подала до суду заяву, згідно якої просила проводити розгляд справи без її участі, претензій до обвинуваченого не має.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.
Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, повне визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено; шкода потерпілій відшкодована.
Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що характеристика у ОСОБА_4 формальна; згідно довідки КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» № 1154д від 04.04.2024 року відомо, що знаходиться на обліку амбулаторному з року з діагнозом: посттравматичний стресовий розлад; із довідки КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» № 1958 від 02.04.24 року відомо, що перебуває на обліку з 2017 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. З виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 0899-16 відомо, що з 12.02.2016 року до 23.03.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні у Львівській обласній клінічній психіатричній лікарні з діагнозом: посттравматичний стресовий розлад зі стійкими, помірно вираженими хворобливими проявами.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №542 від 16.05.2024 року на даний час ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тяжким психічним розладом не страждає, виявляє психічні та поведінкові розладів внаслідок вживання - опіоїдів, синдром контрольованої залежності. Може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період інкримінованих дій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , також тяжким психічним розладом тимчасового чи хронічного характеру не страждав. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не потребує.
Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Суд враховує особу обвинуваченого, щире каяття у вчиненому, відтак, вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Таким чином, можливим є застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання із випробуванням та встановленням іспитового терміну, а також з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Витрати за проведення експертиз відсутні.
Цивільні позови не заявлялися.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбуття призначеного покарання із випробуванням та визначити 2 (два) роки іспитового строку.
Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
- мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 9С», синього кольору у силіконовому чохлі чорного кольору повернути потерпілій.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1