Справа № 548/314/23
Провадження №1-кп/548/49/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2024 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з позбавлення волі, у кримінальному провадженні № 0000387 по обвинуваченню

ОСОБА_4

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 186 ч.4, 357 ч.1, 357 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хорольського районного суду Полтавської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявивклопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу - тримання під вартою, яке мотивував тим, що ризики, встановлені раніше, не зменшились і на даний час продовжують існувати, обвинувачений спілкувався із свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Крім того, прокурор вказав, що обвинувачений може вчинити і інші кримінальні правопорушення, тому просив продовжити запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 та відмовити в задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 .

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заявивклопотання про зміну йому запобіжного заходу із тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з позбавлення волі, яке мотивував тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України та вказані прокурором, є необґрунтованими та заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника та заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_8 не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 в разі звільнення його з-під варти може вчинити і інші кримінальні правопорушення, а також те, що у справі хоч і допитано свідків, але у суду є достатньо підстав вважати, що обвинувачений може продовжити впливати на свідків; а також враховуючи відсутність даних про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України; враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винним в інкримінованим йому злочинам,- суд приходить до твердого переконання про необхідність продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд враховує, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, на даний час унеможливить запобігання вищевказаним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, про що зазначено у вищевказаних ризиках.

Доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Одночасно, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею КПК України. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків.

Суд враховує, що запобіжний захід має на меті, зокрема, попередження спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

Зважаючи на те, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, клопотання прокурора підлягає до задоволення. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Стверджувані ризики в даній справі переважають над принципом поваги до особистої свободи, на що звернув увагу Європейський суд з прав людини у справі «Борзих та інші проти України» від 25.06.2020 року.

Одночасно судом враховується практика Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням забезпечує не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Так, кримінальні правопорушення, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_4 є тяжким злочином та кримінальними проступками. На думку суду конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад, спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше застосованому обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою на даний час відпала і до нього можна застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавлення волі.

З урахуванням викладеного суд вважає, що строк тримання під вартою в даному випадку не виходить за межі розумного строку та зважаючи на відсутність доказів, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 19.05.2024 року, включно.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора слід задоволити.

На виконання вимог ч.3 ст.183 КПК України суд визначає розмір застави, враховуючи тяжкість інкримінованих кримінальних правопрушень, наявні ризики та особу обвинуваченого.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 331, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження у кримінальному провадженні № 0000387 строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 186 ч.4, 357 ч.1, 357 ч.3 КК України, задовольнити.

У задоволенні клопотаннязахисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на запобіжний захід,не пов`язаний з позбавлення волі, відмовити за безпідставністю.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою продовжити на строк, що не перевищує 60 днів, а саме до 19.05.2024 року, включно.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти в разі внесення за нього застави в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок гривень 00 копійок) грн. яка може бути внесена як обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), які мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі, на депозитний рахунок (розрахунковий рахунок UA0015950 в ДКСУ м. Київ, код ЗКПО 26304855, МФО 820172, отримувач ТУ ДСАУ в Полтавській області, призначення платежу: для застави по кримінальній справі № 548/314/23 згідно ухвали Хорольського районного суду Полтавської області від 07.02.2024 року, обвинувачений ОСОБА_4 .

У випадку внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися ізАДРЕСА_1 без дозволу суду; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим, зазначеними в обвинувальному акті по кримінальному провадженню № 0000387.

Застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою, які мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, покладених на нього судом, застава буде звернена в доход держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України. У разі звернення застави в дохід держави судом буде вирішено питання про застосування до цього обвинуваченого іншого запобіжного заходу.

Застава, що не була звернена в дохід держави, буде повернута обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 21.03.2024 року.

Головуючий: ОСОБА_1