Справа № 149/1470/24
Провадження №11-сс/801/386/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання : ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду від 03.05.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000161, внесеному до ЄРДР 18 квітня 2024 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмільника Вінницької області,, зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не судимого

за участю прокурора: ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду від 03.05.2024 року клопотання старшого слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 задоволено частково.

Застосовано до ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України запобіжний захід домашній арешт.

Заборонено ОСОБА_7 цілодобово залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Зобов`язано ОСОБА_7 :

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокуратури, суду;

- не відлучатись із м. Хмільника без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання та роботи.

Термін дії ухвали та покладені судом зобов`язання застосовано до підозрюваного на строк 2 місяці з дати затримання - до 30 червня 2024 року включно.

В порядку п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України негайно доставлено ОСОБА_7 до місця проживання - АДРЕСА_1 , та звільнити з-під варти.

Прокурор Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03.05.2024 скасувати, застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Хмільник Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше не судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що суд окрім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, не в повній та недостатній мірі врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Крім того, жоден більш мякий запобіжний захід, окрім тримання під вартою на даний час не може запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

При відмові в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 судом першої інстанції не враховано наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_8 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги, зазначила, що підозра належним чином обгрунтована, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, просила ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, захисника ОСОБА_9 , який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу слідчого судді без змін, підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161, внесеному до ЄРДР 18 квітня 2024 року ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

01 травня 2024 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно п.3 ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що інші запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України є безпідставними та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Слідчим суддею при вирішенні питання щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу враховано те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, до затримання був працевлаштований, має неповнолітню дитину, матір похилого віку, з якою проживає, має постійне місце проживання в м. Хмільнику, служив у ЗСУ, тобто має позитивну репутацію та міцні соціальні зв`язки, перевірено наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України жодними доказами не підтверджені, відтак не доведено їх стороною обвинувачення носить характер припущення, та встановлено, що беручи до уваги наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України , застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту буде достатнім, оскільки прокурором в судовому засіданні не було доведено доцільність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 вказував, що був демобілізований з ЗСУ через потребу у стороньому догляді матері, яка хворіє.

Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку, що запобігти їм взмозі вказаний вид запобіжного заходу.

Разом з тим, як вбачається з клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 слідчим не наведено виключних обставин і не надано доказів, які б давали підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

На думку суду апеляційної інстанції запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, оскільки під час апеляційного розгляду прокурором недоведено, що підозрюваний ОСОБА_7 належним чином не виконує покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу суд має врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, відомості про особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, обставини досудового розслідування.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя дійшов висновків, які суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини та оцінив всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення.

Твердження сторони обвинувачення про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 як превентивного заходу для запобігання фактично вчинення інших злочинів в майбутньому в даному випадку, на думку суду апеляційної інстанції, з огляду на цілодобовий домашній арешт не заслуговують на увагу.

Інші доводи апеляційної скарги прокурора є недоведеним припущенням щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги прокурора, щодо того, що судом безпідставно відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином невмотивовано.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції.

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду від 03.05.2024 року про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4