Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/373/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000001 від 01.01.2024, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Словечно Овруцького району Житомирської області, зареєстрованого та такого, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не парацюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, з угодою про визнання винуватості від 25.01.2024,-

В С Т А Н О В И В:

В один із днів з 01 по 10 липня 2023 року близько 14 години ОСОБА_4 під час дії по всій території України особливого правового режиму - воєнного стану, який запроваджений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 та затверджений Законом України № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, продовжений Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3057-ІХ, яким правовий режим воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 строком на 90 діб, перебуваючи на території домогосподарства за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , в господарській будівлі на земному покритті виявив мобільний телефон залишений без нагляду ОСОБА_6 , якого вирішив викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки), маючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що власник телефону спить та не спостерігає за його діями, шляхом вільного доступу таємно викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон торгівельної марки «Nokia» моделі «106 (NF-1114)» вартістю 606 грн. 20 коп., після чого, поклавши мобільний телефон до карману своєї куртки, покинув приміщення господарської будівлі і розпорядився ним в подальшому на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

25 січня 2024 року між прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, яку подано до суду разом з обвинувальним актом. За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та сприяти розслідуванню кримінального провадження.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 , відсутні.

З урахуванням особистих даних ОСОБА_4 , обставин, що пом`якшують покарання, сторони узгодили вид та міру покарання, передбачені санкцією ч.4 ст. 185 КК України, у виді 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, ствердив добровільність укладення угоди і просив її затвердити. При цьому погоджується на призначення узгодженого покарання.

Прокурор та захисник обвинуваченого вважають наявними підстави для затвердження угоди.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечує щодо затвердження угоди, зазначивши, що він будь-яких претензій до обвинуваченого не має. Телефон йому повернуто і він все ОСОБА_4 прощає.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ч.5 ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення шкоду завдано правам та інтересам окремих осіб, однак наявна письмова згода потерпілого ОСОБА_6 щодо укладення угоди про визнання винуватості обвинуваченого з прокурором, яку він підтвердив і в судовому засіданні.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч. 4 ст. 185 КК України. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу винного, а також його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування шкоди як обставини, що пом`якшують покарання.

Суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, свої права, зазначені в п.1 ч.4. ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання взятих на себе зобов`язань, що передбачені ст.476 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 .

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи зброї становлять 1514 грн. 56 коп., що підтверджується довідкою Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, які у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Запобіжні заходи ОСОБА_4 не обиралися.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394, 473 - 476, ч.15 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 січня 2024 року в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000001 від 01.01.2024, укладену між прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 ..

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1514 грн. 56 коп. процесуальних витрат на проведення судової експертизи.

Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia» моделі «106 (NF-1114)» - залишити власнику ОСОБА_6 ; DVD-R диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1