печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000073 від 22.11.2012, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000073 від 22.11.2012.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000073 від 22.11.2012 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. ч. 3, 4 ст. 190, ч. ч. 3, 5 ст. 191, ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 258-5, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 365-2 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000073 від 22.11.2012 проводиться за низкою фактів, в ході перевірки яких перевіряється причетність до вчинення злочинів низки осіб з числа громадян РФ.

За версією сторони обвинувачення, на території України починаючи з 2001 року, і до теперішнього часу здійснює систематичну протиправну діяльність злочинна організація, що організована та представлене громадянами РФ та до числа організаторів якої належать наступні громадяни РФ: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказані співорганізатори, за версією сторони обвинувачення, розробили план злочинної діяльності, основною метою якого є особисте незаконне збагачення на території України, шляхом вчинення наступних злочинів: протиправного шахрайського заволодіння декількох груп активів, а саме об`єктів енергетичної та промислової сфери, а також мережі готельних комплексів та об`єктів комерційної інфраструктури; заволодіння майном та грошовими коштами за попередньою змовою групою осіб; ухилення від сплати податків на території України підконтрольними підприємствами; легалізації доходів одержаних злочинним шляхом; вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, в тому числі умисних дій, з метою зміни меж території або державного кордну України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб з метою збереження контролю.

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що згідно заздалегідь узгодженого плану дій ОСОБА_5 , будучи політичним діячем від провладної в РФ партії «Единая Россия», користуючись впливом на вище політичне керівництво України в період 2001-2014 року, з урахуванням політичної ситуації що склалася на той час, забезпечував лобіювання інтересів злочинної групи, на рівні прийняття необхідних політичних та управлінських рішень, з метою набуття активів учасниками протиправної групи та сприянні в прикритті протиправної діяльності учасників організації.

ОСОБА_4 , будучи співорганізатором злочину, забезпечував необхідні заходи з фінансування протиправної діяльності групи, із залученням підконтрольних йому юридичних осіб, здійснював заходи з організації бізнес-процесів всередині системи набутих активів, підшукував необхідні матеріальні ресурси, шляхом залучення необхідних фінансових інструментів та зв`язків у банківській та фінансовій сфері.

ОСОБА_6 , в свою чергу, організовував силовий супровід процесів заволодіння активами, прикриття подальшої протиправної діяльності, а також забезпечення необхідного впливу на осіб, з числа тих хто безпосередньо виступав виконавцями злочинів, потерпілих, свідків.

З метою забезпечення контролю, а також тінізації незаконно одержаних активів, організаторами злочинного угруповання забезпечено складну структуру власності незаконно набутих активів, із залученням юридичних осіб на території України, підприємств за межами України в межах офшорної юрисдикції та на території країн Європейського союзу та за участі третіх осіб, родичів та близьких осіб, у якості номінальних власників та керівників таких підприємств ( ОСОБА_7 - дружина ОСОБА_4 , ОСОБА_8 - цивільна дружина ОСОБА_6 , ОСОБА_9 - донька ОСОБА_5 , тощо), а також фізичних осіб, з числа громадян України та інших держав, які реалізовують заходи, пов`язані із забезпеченням контролю за незаконно набутими активами, виступають безпосередніми виконавцями, організовують роботу із забезпечення контролю за діяльністю незаконно набутих активів, у вигляді енергетичних підприємств та об`єктів готельно-ресторанного бізнесу, серед яких є громадяни Європейського союзу ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ОСОБА_12 , ValtsVigants, ОСОБА_13 , які доводяться номінальними власниками активів та громадяни України ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інші, які здійснюють операційний контроль та організовують безперервну діяльність злочинного угруповання на території України.

На даний час існують обґрунтовані підстави вважати, що організатори протиправної діяльності, а також учасники (службові особи, тощо) групи компаній «VS Energy» та низка інших пов`язаних осіб, протягом тривалого часу вчиняли та продовжують вчиняти системні заплановані заходи, направлені на шкоду та підрив суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, а також колабораційної діяльності - публічного заперечення здійснення збройної агресії російською федерацією проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України або публічних закликів до підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та/або окупаційною адміністрацією держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

Зазначені протиправні дії, вчиняються співорганізатором злочину ОСОБА_5 , з урахуванням розподілу ролей, зважаючи на суттєве зменшення, починаючи з 2014 року впливу РФ на політичну сферу життя України та підтримку серед населення, з урахуванням ведення агресивної війни проти України, прийняттям низки законодавчих актів, в тому числі Закону України «Про санкції», покликаних позбавити громадян країни-агресора активів та, як наслідок, мають на меті збереження існуючого матеріального становища учасників злочинної організації, шляхом примусового захоплення території держави на якій здійснюють діяльність підконтрольні їм підприємства енергетичної сфери.

Окрім цього, частина грошових коштів, одержаних в Україні та легалізованих на території РФ, направляється учасниками протиправної групи, в тому числі ОСОБА_4 та підконтрольними йому підприємствами ООО «ИК ТПЭ» (частка якого в обсязі 65% належить оборонному концерну РОСТЕХ), на фінансування тероризму та ведення агресивної війни, шляхом сплати податків, проведення розрахунків з оборонними підприємствами країни агресора за контрактами та угодами.

Також, за версією сторони обвинувачення, вказане злочинне угрупування протягом тривалого часу, з моменту набуття у власність активів та до теперішнього часу вчиняє дії направлені на заволодіння грошовими коштами підконтрольних енергетичних підприємств АТ «Житомиробленерго», AT «Херсонобленерго», АТ «Чернівціобленерго», AT «Рівнеобленерго», ПрАТ «Кіровоградобленерго», які акумулюються на рахунках вказаних підприємств за рахунок надходжень у вигляді комунальних платежів за електроенергію та її постачання від кінцевих споживачів - громадян України та юридичних осіб.

На сьогоднішній день, в межах окремих епізодів протиправної діяльності осіб залучених до протиправної діяльності повідомлено про підозру ОСОБА_4 .

Також, у ході досудового розслідування досліджуються факти вчинення указаною злочинною організацією низки злочинів проти власності на території України, пов`язані із заволодінням об`єктами нерухомого майна, в тому числі об`єктами ресторанного та готельного бізнесу, об`єктами нерухомості торгівельного призначення, вчинені шляхом обману, протидії законній господарській діяльності шляхом шахрайського заволодіння цілісно-майновими комплексів, умисне ухилення від сплати податків, а також легалізації майна та доходів набутих на території України злочинним шляхом.

Зазначені епізоди протиправної діяльності стосуються об`єктів нерухомості, що входять на сьогоднішній день до складу готельної мережі «Premier», кінцевим беніфіціарним власником якої доводиться громадянка РФ, цивільна дружина ймовірного співорганізатора протиправної діяльності ОСОБА_6 - ОСОБА_18 .

Структура об`єктів нерухомості, в сукупності, контролюються менеджментом та власниками групи «VS Energy» з числа громадян РФ та розслідуються окремими епізодами під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Зокрема, мережа готелів бренду «Premier Hotels and Resorts» здійснює управляння комплексами а саме: «Premier Hotel Lybid» (м. Київ), «Premier Hotel Rus» (м. Київ), «Premier Palace Hotel» (м. Київ), «Premier Hotel Dnister» (м. Львів), «Premier Hotel Odesa» (м. Одеса), «Premier Compass Hotel Oleksandriya» (м. Олександрія) та «Premier Hotel Slavutych» (м. Київ).

Готель «Premier Hotel Lybid» за адресою: м. Київ, пл. Перемоги, буд. 1 перебуває у власності ТОВ «Хотел проперті» (), бенефіцарним власником якого з часткою 39,57 % є ОСОБА_19 через «Пуморі ентерпрайзес інвестментс ЛТД» (юридична адреса: Кіпр, Акрополі, м. Нікосія, вул. Екторос, буд. 2);

Готель «Premier Hotel Rus» за адресою: Київ вул. Госпітальна, 4 перебуває у власності ТОВ «ЛД-Перспектива» () бенефіціарним власником якого є ОСОБА_20 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , код ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ). Водночас, ОСОБА_20 став кінцевим бенефіціарним власником лише 16.10.2022, з 16.05.2017 по 16.10.2022 бенефіціаром значився ОСОБА_21 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин Великобританії, GBR, № 530878383, Закинту, 34б, Далі, 2540, Нікосія, Кіпр).

У свою чергу, до 16.05.2017 власниками були ОСОБА_10 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . Вказані реєстраційні дії вчинені з метою приховування реальних власників за т.зв. «номіналами» та близькими родичами угрупування «Лужніки»;

Готель « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 5-7 перебуває у власності ТОВ «Готель «Прем`єр Палац» () бенефіцарним власником якого з часткою 72,64 % є ОСОБА_19 через «Пуморі ентерпрайзес інвестментс ЛТД»;

Готель «Premier Hotel Dnister» за адресою: м. Львів, вул. Я. Матейка, 6 перебуває у власності ПрАТ «ТГК «Дністер» () бенефіцарним власником якого з часткою 83,99 % є ОСОБА_19 через «Пуморі ентерпрайзес інвестментс ЛТД»;

Готель «Premier Hotel Odesa» за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, 32 перебуває у власності ТОВ «Готельний комплекс «Юність» () бенефіціарним власником якого з часткою 83,99 % є ОСОБА_19 через «Пуморі ентерпрайзес інвестментс ЛТД»;

Готель Premier Compass Hotel Oleksandriya» за адресою: АДРЕСА_2 перебуває у власності ОСОБА_25 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , код ІПН НОМЕР_2 ), яка є дружиною ОСОБА_14 - колишнього президента компанії «VS Energy»;

Готель «Premier Hotel Slavutych» за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 1 перебуває у власності ТОВ «Хотел проперті» (), бенефіцарним власником якого з часткою 39,57 % є ОСОБА_19 через «Пуморі ентерарайзес інвестментс ЛТД»;

Також з`ясовано, що ТРЦ «Метроград» перебуває у власності ТОВ «Місто слави» () бенефіціаром якого з часткою 44,51% є Рубеніс Егілс (Латвія, м. Рига, вул. Грегора, буд. 11, кв. 3) через приватну компанію з обмеженою відповідальністю «Хімаліта лімітед» (Сполучене Королівство, ОАК Фарм, Оакхангер Роуд, Бордон, Гемпшир, GU359HJ). Засновниками товариства, крім «Хімаліта лімітед» є ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти» (, яке діє як компанія з управління активами за рахунок та в інтересах ПЗНВІФ «Прем`єрний» з адресою: м. Київ, пров. Госпітальний, 4-6, к. 212) та ТОВ «КУА «Реноме-2008» (), яке діє як компанія з управління активами за рахунок та в інтересах ПЗНВІФ «Реноме», за адресою: м. Київ, пров. Госпітальний, 4-6, к. 201.

Водночас, отримано дані стосовно реальної структури власності ТОВ «Місто слави», де «Трібекка Менеджмент Сервісез Лтд» («Tribecca Managеment Sеrviccs Ltd», Британські Віргінські Острови) є власником 100 % «Mirabel Limited» (Маршалові острови), яка володіє 24,95 % ТОВ «Міжрегіональна фінансова компанія» (Україна), в свою чергу беніфіціарним власником вказаної компанії доводить громадянин ОСОБА_5 .

Також, корпоративними правами ТРЦ «Метрополіс» володіє підприємство ТОВ «Курені», власниками якої до 2019 року була офшорна компанія «Баніта Лімітед» (BANITA LIMITED), ТОВ «КУА «Pеноме-2008», підприємство з орбіти групи компаній «VS Energy», ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти» - підприємства з орбіти групи компаній «VS Energy».

Вжиття зазначеної складної системи заходів із прикриття дійсних беніфіціарів обумовлюється необхідністю приховування дійсних організаторів протиправної діяльності, зважаючи на низку обставин: необхідності уникнення визначеної законом відповідальності для організаторів злочину, з урахуванням протиправного характеру дій пов`язаних із заволодінням активами; забезпечення належної репутації організаторам, з метою можливості провадження паралельно із незаконною діяльністю, законною господарською діяльністю через підконтрольні підприємства; необхідністю вжиття додаткових заходів безпеки, пов`язаних із унеможливленням повернення активів законними власниками в особі держави України та потерпілих осіб; сприяння в ухиленні від сплати податків, від провадження господарської діяльності, шляхом проведення контрольованих, фіктивних операцій між підприємствами групи.

Окрім викладених обставин приналежності та забезпечення контролю за активами з боку осіб, з числа громадян російської федерації, в ході досудового слідства, на сьогоднішній день, вказані об`єкти, за версією слідства, набуті у протиправний спосіб.

Як зазначає прокурор, у ході досудового розслідування встановлено обставини можливого рейдерського захоплення представниками злочинної організації цілісно-майнового комплексу готелю Русь. У вимогах даного клопотання прокурор просить накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження на нерухоме майно та заборонити державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно нерухомого майна:

- земельна ділянка з кадастровим номером :82:127:0020 площею 0,606 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , яка перебуває у власності AT «Таскомбанк», на якій розміщуються приміщення готелю « ІНФОРМАЦІЯ_8 »;

- земельна ділянка з кадастровим номером :82:127:0021 площею 0,3827 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , яка перебуває у власності AT «Таскомбанк», на якій розміщуються приміщення готелю «Premier Hotel Rus»;

- земельна ділянка з кадастровим номером :82:127:0022 площею 0,7192 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , яка перебуває у власності AT «Таскомбанк», на якій розміщуються приміщення готелю «Premier Hotel Rus».

У зв`язку із вищевикладеним, прокурор зазначає, що на даний час виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки воно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, має значення для подальшого досудового розслідування, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірною вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхіної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевою самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства країни з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підставу та мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Так прокурор в клопотанні вказує, що метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів та забезпечення можливої подальшої спеціальної конфіскації майна, забезпечення можливої подальшої націоналізації майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадках передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь - якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

До матеріалів клопотання долучено постанову від 07.12.2022 старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000073 від 22.11.2012, де серед іншого, визнано речовими доказами: 100% статутного капіталу ТОВ «ЛД-Перспектива» (1, розмір якого становить 50 000 грн, який належить компанії «ВЕЛКО компанії-нерезиденту Республіки Кіпр ЛІМІТЕД» (юридична адреса: Кіпр, м. Нікосія, вул. Тілемачу Канту, буд. 6, квартира/офіс 202 ), бенефіціарним власником якого є ОСОБА_20 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ); готель «Premier Hotel Rus» який розташований за адресою; АДРЕСА_3 . реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 82 (об`єкт нерухомого майна: готельний комплекс "Русь" (літ. А), об`єкт житлової нерухомості: Опис об`єкта: Загальна площа (кв. м): 22934,4, Адреса: АДРЕСА_3 ), перебуває у власності ТОВ «ЛД-Перспектива» ().

Натомість прокурор не довів належність вищевказаних земельних ділянок, арешт на які він просить накласти, до речових доказів у цьому кримінальному провадженні, оскільки відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Речовий доказ є різновидом процесуальних джерел доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України.

Будь-який матеріальний об`єкт може бути речовим доказом у кримінальному провадженні не тільки у разі його відповідності критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, а і має містити фактичні дані, на підставі яких суд може встановити певні факти і обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню і має бути здобутий у порядку, передбаченому КПК України, відтак, відповідати не тільки вимогам ч. 1 ст. 98 КПК України, а отже, і вимогам ч. ч. 1 і 2 ст. 84, ч. 2 ст. 93 КПК України.

Прокурором не зазначено, яким процесуальним шляхом або у який передбачений КПК України спосіб, зокрема проведення слідчих або процесуальних дій, ним були здобуті зазначені земельні ділянки і якими процесуальними документами це було оформлено, а також і не надав докази на підтвердження цих обставин.

На виконання вимог ч. ч. 2, 6 ст. 100 КПК України у матеріалах клопотання про арешт відсутні докази щодо проведення огляду цих речових доказів, адже речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду; у випадках, передбачених цією частиною, речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються, що є обов`язковим.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України арешт з метою забезпечення спеціальної конфіскації може бути накладений судом на майно третьої особи за сукупності обставин: наявності достатніх підстав вважати, що це майно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України, та якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, зокрема одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; призначалося або використовувалося для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; було предметом кримінального правопорушення, крім того, яке підлягає поверненню власнику або законному володільцю; було підшукане, виготовлене, пристосоване або використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім того, яке підлягає поверненню власнику або законному володільцю.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Прокурором у клопотання про арешт майна не наведено та не надано докази, що особи набули майно безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знали або повинні були знати, що це майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, і підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

З матеріалів долучених до клопотання про арешт майна не вбачається, що власники майна мають статус підозрюваних у кримінальному провадженні № 0000073 від 22.11.2012. Тому, слідчий суддя приходить висновку, що у даному випадку п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України не може бути застосовано.

Також, відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, серед іншого, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

У клопотанні зазначено, що на сьогоднішній день, в межах окремих епізодів протиправної діяльності осіб залучених до протиправної діяльності повідомлено про підозру ОСОБА_4 .

Проте, матеріали клопотання не містять докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження ОСОБА_4 таким майном, тому, наведене свідчить про невідповідність клопотання вимогам п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На обґрунтування викладеного у клопотанні про арешт майна, стороною обвинувачення, серед іншого, надано: рапорт старшого оперуповноваженого Першого оперативного відділу (з дислокацією у місті Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_26 , проставлена дата 06.12.2022, мовою оригіналу «Справка о расторжении брака № А-01741», дата видачі 09.09.2022 та «Протокол допроса свидетеля Вилис ОСОБА_27 » від 28.09.2022, схема відносин контролю групи компаній ФІНАНСІЕРЕ станом на 18.06.2021, схема відносин контролю групи компаній VS Energy станом на 01.01.2022, рапорт старшого оперуповноваженого Першого оперативного відділу (з дислокацією у місті Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_26 , без дати, висновок експертів за результатами проведення судової технічної експертизи документів від 16.05.2016 № 7212?7215/15-34/6611?6614/16-34, висновок спеціаліста ТОВ «Аудиторська фірма «НХД-Аудит» від 12.12.2019.

Слідчий суддя бере до уваги, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000073 розпочато у 2012 році, а докази, якими прокурор обґрунтовує протиправну діяльність вищевказаних учасників (службових осіб) групи компаній «VS Energy» а також, осіб з числа громадян РФ, у більшості, датовані 2022, а також 2019 та 2016 роками, проте з клопотанням про арешт майна прокурор звернувся лише у 2024 році. Тому, слідчий суддя може дійти висновку, що протягом усього цього часу сторона обвинувачення не вважала дії згадуваних осіб незаконними та не вважала, що існують ризики у вигляді загрози відчуження, зміни майна про арешт якого просить прокурор. Доказів зворотного стороною обвинувачення не надано.

Відтак, доказів на підтвердження необхідності накладення арешту прокурором не надано, жодних переконливих доводів, що арешт вказаного майна є співмірним цілям та завданням кримінального провадження не представлено, а відсутність вказаних доказів позбавляє слідчого суддю можливості перевірити факти викладені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про арешт майна задоволенню не підлягає.

Доводи прокурора що вжиття відповідних заходів забезпечення кримінального провадження жодним чином не перешкоджатиме здійсненню господарської діяльності готелів, банків, не створить загрозу перешкоджання господарської діяльності, не доведенні та ґрунтуються лише на припущеннях.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, відповідно до ст ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні відомості мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи за її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Враховуючи, що прокурором не доведено необхідність такого арешту, та не надано доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, а відсутність вказаних доказів позбавляє слідчого суддю можливості перевірити факти викладені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про арешт майна є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 132, 160, 170-173, 309 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1