Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1440/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході проведеного 02.04.2024 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: Мобільний телефон темно-синього кольору марки «Samsung», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , поміщено до сейф-пакету №PSP2011660; Мобільний телефон жовтого кольору марки «Samsung», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету №PSP2011659.

В обґрунтування клопотання вказав, що 03.04.2024 року вказане в клопотанні майно, було визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000768, тому накладення арешту на них необхідно з метою забезпечення їх збереження як речових доказів.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав та просив задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження №0000768 від 05.06.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що місцеві жителі міста Миколаєва за попередньою змовою з червня 2023 року по теперішній час займаються незаконним збутом особливо небезпечних наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин на території міста Миколаєва.

Під час виконання доручення слідчого співробітниками УКР ГУНП в Миколаївській області встановлено осіб, які причетні до вчинення вказаних злочинів, одним з яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

02.04.2024 року проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: Мобільний телефон темно-синього кольору марки «Samsung», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , поміщено до сейф-пакету №PSP2011660; Мобільний телефон жовтого кольору марки «Samsung», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету №PSP2011659.

03.04.2024 року постановою слідчоговилучене майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000768.

З урахуванням того, що вилучене під час проведення обшуку майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведеного 02.04.2024 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: Мобільний телефон темно-синього кольору марки «Samsung», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , поміщено до сейф-пакету №PSP2011660; Мобільний телефон жовтого кольору марки «Samsung», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету №PSP2011659.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_5