Справа № 569/423/24
УХВАЛА

про арешт майна

22 квітня 2024 року м.Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 власника майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в м.Рівне клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області підполковника юстиції ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження №0000162 від 15.11.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Досудове розслідування кримінального провадження розпочато за фактом того, що громадянка України ОСОБА_8 та громадянка України ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, організували канал контрабандного ввезення з Арабської Республіки Єгипет до України прекурсорів (псевдоефедриновмісних пігулок).

Зокрема, відповідно до механізму протиправної діяльності, організованої ОСОБА_8 та ОСОБА_5 під приводом туристичних та робочих поїздок, з використанням наземного транспорту, серед іншого, автомобіля марки MERCEDES-BENZ GLE 350 номерний знак НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , та повітряного транспорту, вказані особи декілька разів на місяць відвідують Єгипет, де купують псевдоефедриновмісні пігулки в особливо великому розмірі та контрабандно, з приховуванням від митного контролю в особистих речах, ввозять на територію України.

У подальшому, після перетину кордону, ОСОБА_8 систематично здійснює збут прекурсорів (псевдоефедриновмісних пігулок), жителю м. Рівне громадянину України ОСОБА_9 . При цьому передача прекурсорів ОСОБА_8 здійснює особисто, або залучає до цього інших знайомих осіб. Після отримання прекурсорів, ОСОБА_9 проводить розрахунки з ОСОБА_8 як особисто, так і з залученням інших осіб, а також шляхом надсилання на наданий ОСОБА_8 банківський рахунок.

У свою чергу, після отримання прекурсорів, ОСОБА_9 здійснює їх подальший збут особам, які займаються виготовленням психотропної речовини метамфетамін в підпільних нарколабораторіях на території Рівненської області.

Відповідно до наявних матеріалів, ОСОБА_8 використовує у своїй протиправній діяльності, серед іншого, транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ GLE 350, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (VIN)- НОМЕР_2 , який належить громадянці ОСОБА_5 .

Разом з тим, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_10 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Зважаючи на викладені обставини, 15.03.2024 проведено обшук в транспортному засобі автомобілі MERCEDES-BENZ GLE 350, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (VIN)- НОМЕР_2 , у ході якого вилучено: MERCEDES-BENZ GLE 350, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (VIN)- НОМЕР_2 , термінал мобільного зв`язку Iphone, IMEI НОМЕР_3 , з сім картою із номером НОМЕР_4 , термінал мобільного зв`язку марки Nokia, технічний паспорт на транспортний засіб серії НОМЕР_5 , ключ до вказаного вище транспортного засобу.

Разом з тим, 15.03.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого вилучено паспорти громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 , а саме серії НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .

Вказані вище предмети та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000162.

Слідчий у клопотанні вказує, що вилучені в ході обшуку предмети та речі вказані предмети були знаряддям вчинення вищевказаних злочинів, зберегли на собі сліди їх вчинення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема вказують на причетність конкретних осіб до вчинення кримінальних правопорушень.

Слідчий у судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримав з підстав викладених у ньому, просив суд його задоволити.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_5 .. Вказав, що вважає клопотання про накладення арешту незаконним та таким, що порушує право на власність,яку визначено в ст.41 Конституції України. Представник пояснив, що автомобіль потрібен ОСОБА_5 для того, щоб возити матір, яка хворіє онкологічним захворюванням в лікарню на хіміотерапію та пояснив, що позбавлення права користування автомобілем, обмежить можливість заробляти кошти як для себе так і для допомоги своїй матері. Крім того представник вказав, що до ОСОБА_5 не може бути застосовано обов`язок здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон так, як останній не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та не обрано запобіжний захід. Стосовно вилучення та подальше накладення арешту на мобільні телефони, адвокат ОСОБА_6 вказав, що його довірителькою було розблоковано і надано для огляду слідчому мобільний телефон «Iphone 15 pro max», який був перевірений повністю, що зафіксовано на відеозаписі слідчої (розшукової) дії.

Дослідивши надані матеріали, заслухавши учасників розгляду, слідча суддя прийшла до висновку, що клопотання слід задовольнити частково із наступних підстав.

Судом встановлено, що старшим слідчим в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області підполковником юстиції ОСОБА_3 розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000162 від 15.11.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.

15.03.2024 року проведено обшук в транспортному засобі автомобілі MERCEDES-BENZ GLE 350, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (VIN)- НОМЕР_2 , у ході якого вилучено: MERCEDES-BENZ GLE 350, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (VIN)- НОМЕР_2 , термінал мобільного зв`язку Iphone, IMEI НОМЕР_3 , з сім картою із номером НОМЕР_4 , термінал мобільного зв`язку марки Nokia, технічний паспорт на транспортний засіб серії НОМЕР_5 , ключ до вказаного вище транспортного засобу.

Разом з тим, 15.03.2024 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого вилучено паспорти громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 , а саме серії НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .

Вказані вище предмети та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000162.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно вимог ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно вимог ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.171 КПК України з клопотанням пор арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, а решт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною розпоряджатися ним та відчуджувати його може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст.198 КК України, а тому з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищевказане майно, до прийняття процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно, до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власностi набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власностi вiдповiдно до закону.

Нiхто не може бути протиправно позбавлений права власностi. Право приватної власностi є непорушним.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідча суддя не вбачає необхідності у накладенні арешту на паспорти громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 , а саме серії НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , які були виявлені та вилучені під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, слідча суддя не вбачає необхідності у накладенні арешту на автомобіль MERCEDES-BENZ GLE 350, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (VIN)- НОМЕР_2 , технічний паспорт на транспортний засіб серії НОМЕР_5 , ключ до MERCEDES-BENZ GLE 350, д.н.з. НОМЕР_1 , в частині відчуження транспортного засобу, оскільки дійшла висновку, що клопотання в цій частині є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Однак, вважає за доцільне накласти арешт на термінал мобільного зв`язку Iphone, IMEI НОМЕР_3 , з сім картою із номером НОМЕР_4 , термінал мобільного зв`язку марки Nokia

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173,395 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт на термінал мобільного зв`язку Iphone, IMEI НОМЕР_3 , з сім картою із номером НОМЕР_4 , термінал мобільного зв`язку марки Nokia.

Накласти арешт на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ GLE 350, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (VIN)- НОМЕР_2 , технічний паспорт на транспортний засіб серії НОМЕР_5 , ключ до MERCEDES-BENZ GLE 350, д.н.з. НОМЕР_1 .

Транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ GLE 350, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (VIN)- НОМЕР_2 , технічний паспорт на транспортний засіб серії НОМЕР_5 , ключ до MERCEDES-BENZ GLE 350, д.н.з. НОМЕР_1 повернути безоплатно у користування його власниці ОСОБА_5 ,без права його відчуження до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні №0000162 від 15.11.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305 КК України.

Відмовити у частині накладення арешту на паспорти громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 , а саме серії НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА