Провадження №1-кп/447/30/24
Справа №447/3543/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2024 року Миколаївський районний суду Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві Львівської області кримінальне провадження №0000039 від 30.08.2020 з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, із професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

в с т а н о в и в :

29.08.2020 біля 00 год. 45 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу стадіону в с.Пісочна Миколаївського району Львівської області, з мотивів явної неповаги до суспільства та існуючих норм поведінки, прагнучи до самовиразу в насильстві над іншими, виявляючи особливу зухвалість, розуміючи протиправність своїх дій та їх скоєння в громадському місці, керуючись прямим умислом разом з невстановленими досудовим слідством особами , в кількості 5-6осіб та з особою, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, доєднався до побиття ОСОБА_6 , який лежав обличчям до землі, наносячи йому удари ногами по тулубу. Після того, як ОСОБА_6 почав підніматися, наніс два-три удари кулаком у праву частину голови потерпілого. Коли ОСОБА_6 знову намагався встати, ОСОБА_4 наніс удар кулаком правої руки у праве вухо, від якого потерпілий відчув різкий та сильний фізичний біль і знову впав на землю, де інші невстановлені досудовим слідством особи продовжували бити його ногами. Вказані хуліганській дії тривали біля 7хв. Внаслідок вказаний дій , при обстеженні в КНП «КЛШМД м. Львова» 29 серпня 2020 року було встановлено попередній діагноз: «Струс головного мозку. Забій м`яких тканин тімяно- потиличних ділянок справа». При обстеженні ЛОРом медичного центру «IN ЛОР», у цей же час було діагностовано: «Посттравматична перфорація барабанної перетинки справа. Струс головного мозку. Черепно-мозкова травма?». При проведенні аудіограми в КНП ЛОР «ЛОКЛ м. Львова» відмічено, що функція слуху збережена і клінічно встановлено діагноз: «правобічний посттравматичний отит». В подальшому громадянин ОСОБА_8 , перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Миколаївська ЦРЛ» в період з 02-09 вересня 2020 року з діагнозом: «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Забій м`яких тканин голови. Травматична перфорація барабанної перетинки правого вуха». При обстеженні ЛОРом консультантом бюро підтверджено наявність перфорації (розриву) барабанної перетинки справа і запального процесу середнього вуха справа. «Струс головного мозку», «розрив барабанної перетинки» справа із ускладненням - запальним процесом середнього вуха, без порушення функцій слуху, відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. .

Внаслідок таких дій, ОСОБА_4 в групі із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та невстановленими слідством особами, грубо порушив громадський порядок, а саме спокій, звичайний уклад життя та відпочинок потерпілого ОСОБА_6 та свідків події ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 із спричиненням фізичної шкоди.

Таким чином, ОСОБА_4 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.296 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 скористався правом передбаченим ст.63 КК України і від дачі пояснень відмовився. Щодо заявленого цивільного позову, то такий не визнав. Вказав, що наніс один удар рукою у вухо.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України доведена та повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

Даними в судовому засіданні показами потерпілого ОСОБА_6 який вказав, що 29.08.2020року о 00:30год. приїхав в с.Пісочна на святкування дня села з друзями, яких було четверо, серед яких був ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 . До них підійшла компанія з трьох хлопців, які одразу хотіли нанести удар ОСОБА_11 , однак їм це не вдалося. Тоді вони почали бити РегушаБ. ОСОБА_12 , а пізніше потерпілого. Вони повалили його на землю, наносили удари руками і ногами. Він втрачав свідомість. Коли прийшов до тями побиття продовжувалося. Ударів було нанесено багато, був удар ногою в обличчя. Осіб які наносили удари він впізнав під час проведення слідчої дії «впізнання». Від отриманих ударів йому діагностували струс мозку, перелом кісток носа, розірвану барабанну перетинку, забій м`яких тканин. Внаслідок неправомірних дій йому була завдана матеріальна та моральна шкода. Моральна шкода, полягає в тому, що він більше 6 місяців лікував вухо, переніс фізичний біль та страждання, ніхто перед ним не вибачився та не відшкодував шкоду. В лікарню звернувся наступного дня. Чому напали йому не відомо. Спочатку під час конфлікту було троє людей, однак пізніше підійшло ще десять чоловік. Він впізнав двох осіб, один з яких ОСОБА_4 . У вухо кулаком його вдарив ОСОБА_13 . Впізнання проводили по фотографіях, їх було велика кількість, були присутні понятті. В цей день він алкоголю не вживав, оскільки був за кермом. Конфлікт тривав 15-30хв. Обвинувачені кричали « ми Пісочна нам на все начхати». Заявлений цивільний позов підтримав в повному обсязі.

Даними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_10 , який вказав, вони що разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_14 приїхали в с.Пісочна та дискотеку. В селі вони зустріли ОСОБА_15 . До них підійшов невідомий, почав наносити удари ОСОБА_16 і кричати « ми Пісочна нам на все начхати». До нього приєдналося ще близько 10 чоловік. Поваливши ОСОБА_6 на землю, почали бити. Бачив, як ОСОБА_4 наносив удари руками і ногами потерпілому, який лежав. Він стояв збоку і намагався припинити бійку. Все тривало близько 10хв. Ствердив, що під час конфлікту були люди, які намагалися припинити бійку. Потерпілий почував себе погано, скаржився на біль у вусі. Скільки ударів було нанесено потерпілому не пам`ятає. Вказав, що під час конфлікту ОСОБА_17 кинув на землю потерпілого.

Даними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_18 , яка вказала, що являється старостою Розвадівської сільської ради. В селі Пісочна, 29.08.2020 був «празник». Урочисті події проводили на стадіоні. Вона бачила компанію людей, які сперечалися. Бійки вона не бачила.. Людей на стадіоні було багато. Наступного дня після конфлікту до неї приїжджав потерпілий з мамою, однак чи були синці у нього вона не пам`ятає. Хто ще був під час конфлікту вона не пригадує.

Даними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_11 який показав, що 29.08.2020року він разом із братом ОСОБА_19 приїхав в с.Пісочна. Пізніше приїхали ОСОБА_10 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Вони стояли біля стадіону. До них спочатку підійшла група людей 10 чоловік, які почали бити потерпілого. ОСОБА_17 наносив удари руками і ногами, вдарив кулаком у вухо. Потерпілий скаржився на біль у вусі. Крові не бачив. Конфлікт тривав 15хв.

Даними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_9 який показав, що 29.08.2020року він разом із Власюком Р, ОСОБА_22 та ОСОБА_21 приїхали в с.Пісочна на стадіон на святкування «дня села». Біля 24год. до них підійшла особа, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження і намагався вдарити ОСОБА_23 . Пізніше підійшов ОСОБА_17 , схопив ОСОБА_6 , кинув на землю і почав наносити удари руками і ногами. ОСОБА_17 кулаком вдарив у праве вухо потерпілого, від чого останній впав. Пізніше хтось відвів потерпілого в сторону. Під час конфлікту була присутня староста села.

Висновком експерта Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи №1238 від 31.08.2020року відповідно до якого, при обстеженні в КНП «КЛШМД м. Львова» 29 серпня 2020 року було встановлено попередній діагноз: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » і при проведенні комп`ютерної томографії вказано «Злам кісток носа із задовільним стоянням уламків». При обстеженні ЛОРом медичного центру «IN ЛОР», у цей же час було діагностовано: «Посттравматична перфорація барабанної перетинки справа. Струс головного мозку. Черепно-мозкова травма?». При проведенні аудіограми в КНП ЛОР « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відмічено, що функція слуху збережена і клінічно встановлено діагноз: «правобічний посттравматичний отит». В подальшому громадянин ОСОБА_8 , перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Миколаївська ЦРЛ» в період з 02-09 вересня 2020 року з діагнозом: «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Забій м`яких тканин голови. Травматична перфорація барабанної перетинки правого вуха». Лікарями вказаних медичних закладів записів, у наданій медичній документації, про наявність у ОСОБА_24 , тілесних ушкоджень немає. На час проведення судово-медичної експертизи у нього синців, ран, саден виявлено не було. При вивчені КТ голови рентгенологом консультантом бюро ознак перелому кісток носа не виявлено. При обстеженні ЛОРом консультантом бюро підтверджено наявність перфорації (розриву) барабанної перетинки справа і запального процесу середнього вуха справа. Через відсутність тілесних ушкоджень на голові, в тому числі в ділянці правого вуха, а також відсутність медичної карти амбулаторного хворого за весь період спостереження в поліклініці категорично встановити давність та механізм виникнення вказаних лікарями травм голови і правого вуха не можна. Як правило, «струс головного мозку», «розрив барабанної перетинки» справа із ускладненням - запальним процесом середнього вуха, без порушення функцій слуху, відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Діагноз «перелам кісток носа» не підтверджений об`єктивними судово-медичними даними.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.10.2020року з участю свідка ОСОБА_11 , де свідок впізнав зображену на фото №1 особу - ОСОБА_4 , який наносив удари ОСОБА_25 та вчиняв хуліганські дії.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.10.2020року з участю потерпілого ОСОБА_6 з участю представника ОСОБА_7 , під час якого потерпілий впізнав ОСОБА_4 який 29.08.2020 вчиняв хуліганські дії на наносив йому тілесні ушкодження;

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.11.2020року з участю свідка ОСОБА_10 , де свідок впізнав зображену на фото №1 особу - ОСОБА_4 , який вчиняв хуліганській дії та наносив удари ОСОБА_25 .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 15.10.2020 за участю потерпілого ОСОБА_6 , який зафіксовано на DVD-R диск, під час якого останній розповів про події які мали місце 29.08.2020;

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.11.2020року за участю свідка ОСОБА_10 , який зафіксовано на DVD-R диск, під час якого останній розповів про події які мали місце 29.08.2020,

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.11.2020року за участю свідка ОСОБА_9 , який зафіксовано на DVD-R диск, під час якого останній розповів про події які мали місце 29.08.2020;

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.11.2020року за участю свідка ОСОБА_11 , який зафіксовано на DVD-R диск, під час якого останній розповів про події які мали місце 29.08.2020;

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.12.2020року з участю підозрюваного ОСОБА_4 , під час якого останній вказав особу, якій наносив удари 29.08.2020;

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.12.2020року з участю свідка ОСОБА_9 , під час якого останній вказав, особу « ОСОБА_26 » якій наносив ОСОБА_25 удари 29.08.2020;

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.296КК України, оскільки він разом із групою осіб, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю ( хуліганство).

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_27 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується типово, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання відсутні, тому вважає, що покарання ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції ч.2 ст. 296 КК України за якою він обвинувачується у виді позбавлення волі.

Крім цього, судом при обранні покарання також враховується висновок досудової доповіді, складеної інспектором Миколаївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Львівській області, з якої вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 середній. Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, позитивно характеризується, з 2020року до адміністративної відповідальності не притягався, нового злочину не вчинив, а відтак його виправлення можливе без ізоляції від суспільства ізх покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Що стосується поданого цивільного позову, то такий підлягаю до задоволення виходячи з наступного.

Статтею 127 КПК України визначено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно вимог ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на її відшкодування. Збитками, зокрема, є витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч.1 ст.62 КПК України, цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вимогами ст.23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктом 4 вказаної постанови визначено, що позивачем має бути зазначено у чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв`язку із ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків із оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до п. 5 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є та не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до положень ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд звертає увагу, що 19.02.2024 ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області постановлено виділити матеріали кримінального провадження та зупинити судове провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_28 у зв`язку із проходження військової служби до звільнення обвинуваченого з військової служби.

Таким чином, 19.02.2024 було виділено матеріали кримінального провадження в окреме провадження стосовно ОСОБА_28 та присвоєно єдиний унікальний номер №447/498/24.

На даний час у справі №447/3543/20-к суд позбавлений можливості розглядати цивільний позов у частині вимог, що стосуються ОСОБА_28 . Цивільний позов відносно даного обвинуваченого буде вирішуватися у виділеному кримінальному провадженні №447/498/24

Заподіяна ОСОБА_6 моральна шкода полягала: в пережитому стресі, перенесеному болі перебуванням у лікарні. Крім цього, моральна шкода полягає в фізичному болі та душевних стражданнях, негативних переживаннях, тривозі, порушенні нормального життєвого ритму, постійній нервовій та психологічній напрузі, негативних змінах в житті, фізичних незручностей. Враховуючи заподіяну потерпілому моральну шкоду, суд приходить до переконання про її задоволення, а саме в розмірі 100000 грн., що в цілому відповідає заподіянню такої та можливості її сплатити.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_4 витрат на правову допомогу, то такі підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КПК України, процесуальні витрати складаються зокрема із витрат на правову допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Так, потерпілий ОСОБА_6 у позові зазначає, що розмір понесених ним витрат на правову допомогу склав 30000,00 гривень.

На підтвердження понесених витрат подано копію ордеру на надання правової допомоги укладеному на підставі договору про надання правової допомоги №1-0709/20-ц від 08 вересня 2020року.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків, надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч.1 ст.182 ЦПК України).

Цивільний відповідач у судових засіданнях просив зменшити розмір витрат на правову допомогу у зв`язку з їх завищеним розміром.

Суд бере до уваги позиції сторін, кількість призначених судових засідань і присутності у таких представника цивільного позивача адвокатів АО «Оприско та партнери», виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та подані докази щодо понесення витрат на правову допомогу, вважає, що з ОСОБА_4 підлягають до стягнення витрати на правову допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, ст. 137, 141, 182 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 100000 (сто тисяч ) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 витрати на правову допомогу в сумі 15000 гривень.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1