Справа №705/1953/24
1-кп/705/898/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2024 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Умань Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні має неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 у невстановлені досудовим розслідуванням місці і часі та за невстановлених обставин, з метою придбання психотропних речовин для власних потреб, діючи умисно і цілеспрямовано, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, придбав кристалічну речовину білого кольору та достовірно знаючи, що ця речовина являється психотропною речовиною, обіг якого заборонено PVP, став її зберігати без передбаченого законом дозволу, з метою власного вживання, не переслідуючи при цьому мети її збуту.

Так, 06.01.2024 близько 11 год. 53 хв. ОСОБА_4 зберігаючи при собі придбану раніше психотропну речовину та перебуваючи по вулиці Заводській в м. Умань Черкаської області, на території «Зеленого господарства», був зупинений поліцейськими Уманського РУП ГУНП в Черкаській області для перевірки його особи та в ході поверхневої перевірки, на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію України», розуміючи, що може бути викритим працівниками поліції у факті зберігання психотропних речовин, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за її зберігання без передбаченого законом дозволу, дістав лівою рукою з кишені куртки, в яку був одягнений, поліетиленовий пакет з вмістом в ньому двох згортків з кристалічною речовиною білого кольору, та саморобний пристрій для куріння, які викинув на узбіччя проїжджої частини позаду себе.

Після чого, в період часу з 12 год. 58 хв. до 13 год. 12 хв., у ході проведення огляду місця події за вищевказаною адресою працівниками Уманського районного управління поліції, в присутності понятих, на земельній поверхні узбіччя проїжджої частини території «Зеленого господарства» по АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено, поліетиленовий пакет з вмістом в ньому двох згортків з кристалічною речовиною білого кольору, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/1320-НЗПРАП від 01.02.2024, є психотропною речовиною, обіг якого заборонено PVP, маса якої становить 3, 957 г, та предмет ззовні схожий на пристрій для куріння, у змивах з якого, згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/1708-НЗПРАП від 14.02.2024, виявлено психотропну речовину, обіг якого заборонено PVP, маса якої становить 0,0005 г, які ОСОБА_4 зберігав та носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, загальна маса психотропної речовини, обіг якого заборонено PVP, становить 3,9575 г, що згідно таблиці № 1 «Невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2010, є великими розмірами, яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав, без мети збуту.

Вищезазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

28 березня 2024 року сторони кримінального провадження №0000024 від 06.01.2024, а саме прокурор Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку, та обвинувачений ОСОБА_4 , з іншого боку, у присутності захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 , відповідно до положень глави 35 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за обставин зазначених в обвинувальному акті.

Зазначена угода надійшла до суду разом з обвинувальним актом у даному кримінальному провадженні.

Така угода відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України та містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України, при цьому обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Сторони в угоді погодили призначення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України. При цьому, сторони усвідомлюють, що з урахуванням п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно ч. 3 ст. 75 КК України визначаються виключно судом, за яким суд зобов`язаний покласти на ОСОБА_4 обов`язки як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.

Сторони розуміють наслідки ст. ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом (ст. 389-1 КК України).

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання, а також просив при звільненні ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України визначити іспитовий строк з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав у повному обсязі та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити йому узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що угода підписувалася у його присутності, згода обвинуваченого на укладення угоди про визнання винуватості була добровільною, а тому просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Згідно положень п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст. 473, 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Крім того, суд бере до уваги, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають положенням Загальної частини Кримінального кодексу України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи дані, що характеризують особу винного, його вік, те, що він раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, але визнаний таким, що не має судимості, а також враховуючи обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обтяжуючих обставин, а тому вважає, що узгоджене сторонами покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Оскільки обвинуваченому на стадії судового розгляду запобіжний захід не обирався та відповідні клопотання стороною обвинувачення не заявлялись, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати в розмірі 8238 гривень 85 копійок, пов`язані із залученням експертів та проведенням судових експертиз, а саме: за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-24/1320-НЗПРАП від 01.02.2024 1893 гривні 20 копійок; за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-24/1708-НЗПРАП від 14.02.2024 1514 гривень 56 копійок; за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи№ СЕ-19/124-24/12224-БД від 14.03.2024 року 4831 гривень 09 копійок. Дані процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави за правилами ст. 124 КПК України, оскільки вони витрачені на доведення його вини.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 368-370, 373, 374, 393, 394, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 березня 2024 року між прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 судом не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у розмірі 8238 гривень 85 копійок.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази: кристалічну речовину білого кольору (маса 3,957 грам), яка містить у своєму складі психотропну речовину PVP); саморобний пристрій та флакон зі змивами (об`єм 4.0 см3), в якому виявлено психотропну речовину PVP); зразок букального епітелію ОСОБА_4 та первинні упакування від змивів із поверхні поліетиленового згортку, поверхні предмету ззовні схожого на пристрій для куріння, змиви долонь ОСОБА_4 , що зберігаються в камеру схову речових доказів Уманського РУП ГУНП в Черкаській області знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1