Номер провадження: 11-сс/813/904/24
Справа № 495/7375/23 1-кс/495/1003/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 кизи,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали справи за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.05.2023 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000041 від 12.06.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 195, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України,

установив

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та накладено арешт шляхом заборони відчуження об`єктів рухомого та нерухомого майна, які перебувають у приватній власності підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі, які перебувають у сумісній власності подружжя (та яке перелічене в резолютивній частині ухвали).

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання.

Апелянт посилається на те, що ухвала слідчого судді про накладення арешту є незаконною та необґрунтованою, а відтак такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, шо:

- під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна, ОСОБА_8 , як власника майна, на яке просив накласти арешт слідчий не викликали, та не повідомляли про розгляд вищезазначеного клопотання про арешт майна;

- матеріали, долучені до клопотання не містять жодного доказу якими слідчий обґрунтовує наявність обґрунтованої підозри, що унеможливлює розгляд клопотання;

- матеріали, долучені до клопотання не містять в собі будь яких обґрунтувань про законність та необхідність накладення арешту на таке майно;

- оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого, який взагалі не звертався із таким клопотанням.

Крім того, апеляційна скарга представника власника майна містить в собі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, яке він обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не викликав ОСОБА_8 під час розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у зв`язку з чим 17.05.2024 року ОСОБА_8 звернулась з клопотанням про отримання повного тексту ухвали слідчого судді від 09.05.2024 року, та 21.05.2024 року ОСОБА_8 отримала копію оскаржуваної ухвали слідчого судді та звернулась з апеляційною скаргою.

Заслухавши суддю-доповідача; представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , який підтримав клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу; думку прокурора, який не заперечував проти клопотання про поновлення строку, натомість заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Щодо клопотання адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Відповідно до положень ст. 395 КПК, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно матеріалів судового провадження та оскарженої ухвали вбачається, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно розглянуто без участі власників/володільців майна.

В клопотанні про поновлення строку адвокат ОСОБА_7 вказує, що копію ухвали слідчого судді отримано 21.05.2024 року. Вказана обставина підтверджується власноручною розпискою власника майна наявною в матеріалах справи.

27.05.2024 року адвокат ОСОБА_7 через систему «Електронний суд» направив апеляційну скаргу до апеляційного суду, яка згідно штампу вхідної кореспонденції суду була отримана 28.05.2024 року.

Приймаючи до уваги, встановлені апеляційним судом обставини, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не підлягає задоволенню, оскільки строк на апеляційне оскарження не пропущений.

Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо незаконності ухвали слідчого судді про накладення арешту на вказане майно, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положення ст. 2 КПК визначають завдання кримінального судочинства, а саме: захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень; охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до висновку про те, що колегія суддів позбавлена можливості перевірити доводи апеляційної скарги та висловитися щодо законності судового рішення слідчого судді, оскільки судом встановлені істотні порушення вимог КПК України, які тягнуть за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів судової справи слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № № 0000041 від 12.06.2023 за правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 ч. 4, ст. 27 ч. 5 ст. 191 ч. 4, ст. 27 ч. 5 ст. 195 ч. 4, ст. 191 ч. 5, ст. 28 ч. 2 ст. 366 ч. 1 КК України.

В рамках даного кримінального провадження 25.04.2024, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про те, що він підозрюється у: пособництві у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчиненому у особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України; пособництві у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому у великих розмірах, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 КК України; складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_10 покладених на нього процесуальних обов`язків, 25.04.2024 слідчим суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави.

Таким чином, ОСОБА_10 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину щодо заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчиненому в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану та у складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, де за вчинення основного злочину за ст. 191 ч. 5 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 8-ми до 12-ти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3-х років та з конфіскацією майна.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо підозрюваного ОСОБА_10 встановлено наявність у приватній власності нерухоме та рухоме майно, а саме:

- Земельної ділянки, загальною площею: 0.0396 га, кадастровий номер: :04:001:0854, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040, власник: ОСОБА_10 ;

- Земельної ділянки, загальною площею: 0.5999 га, кадастровий номер: :01:002:0199, адреса: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Адамівська сільська рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, власник: ОСОБА_10 ;

- Земельної ділянки, загальною площею: 6.9305 га, кадастровий номер: :01:002:0418, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, власник: ОСОБА_10 ;

- Земельної ділянки, загальною площею: 0.6001 га, кадастровий номер: :01:002:0202, адреса: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Адамівська сільська рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 08, власник: ОСОБА_10 ;

- Земельної ділянки, загальною площею: 6.7062 га, кадастровий номер: :01:002:0417, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 08, власник: ОСОБА_10 ;

- Земельної ділянки, загальною площею: 0.004 га, кадастровий номер: :01:001:0428, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 03, власник: ОСОБА_10 ;

- Житлового будинку, загальна площа: 1415.96 кв.м, житлова площа: 717.35 кв.м., адреса: АДРЕСА_2 , Розмір частки: 4/100, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 03, власник: ОСОБА_10 ;

- Автомобілю марки «HONDA» модель: CR-V, 2012 року випуску, номер та серія знака: НОМЕР_1 , номер кузова (VIN): НОМЕР_2 , номер двигуна: НОМЕР_3 , власник: ОСОБА_10 .

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України визначено, що майно, яке набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У зв`язку з зазначеним, встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , яка є дружиною підозрюваного ОСОБА_10 (Актовий запис про шлюб № 2 від 06.10.1979) встановлено наявність у неї сумісної власності подружжя, а саме:

- Земельної ділянки, загальною площею: 1.9 га, кадастровий номер: :01:002:0198, адреса: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Адамівська сільська рада, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, власник: ОСОБА_8 ;

- Земельної ділянки, загальною площею: 0.0241 га, кадастровий номер: :01:001:0651, адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103, власник: ОСОБА_8 ;

- Житлового будинку, загальна площа: 73.5 кв.м, житлова площа: 44.7 кв.м., адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103, власник: ОСОБА_8 ;

- Земельної ділянки, загальною площею: 0.0898 га, кадастровий номер: :04:001:0721, адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, власник: ОСОБА_8 ;

- Житлового будинку, загальна площа: 87.9 кв.м, житлова площа: 81.6 кв.м., адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, власник: ОСОБА_8 .

Метою арешту майна на вказані об`єкти є забезпечення кримінального провадження, цивільного позову у кримінальному провадженні, конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Таким чином, для недопустимості подальшої передачі будь-кому в оренду, переоформлення (перереєстрації) права власності та відчуження рухомого та нерухомого майна підозрюваного ОСОБА_10 , а також забезпечення несення цивільної відповідальності за шкоду та конфіскації майна як виду покарання і заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, виникла необхідність у накладення арешту на вищезазначене рухоме та нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_10 , в тому числі, яке перебуває у сумісній власності подружжя.

Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 07.05.2024 року справа розподілена до розгляду слідчим суддею ОСОБА_1 (а.с.234).

09.05.2024 року представник власника майна адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_10 подав заперечення на клопотання слідчого про арешт майна (а.с.235-238).

Стаття 172 КПК України встановлює порядок розгляду клопотання про арешт майна, зокрема, ч. 1 зазначеної статті передбачає, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

При цьому, розгляд такого клопотання без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, можливе лише щодо майна, яке не було тимчасово вилученим та якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Натомість, розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на майно відбувався лише за участю прокурора та представника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 без виклику інших осіб (а.с. 241-242), зокрема і власника майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КПК України, суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою.

Проте, всупереч вищевказаним нормам закону, з аналізу змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді та матеріалів провадження вбачається, що власник майна ОСОБА_8 , майно якої було в подальшому арештоване, або її представник не були належним чином сповіщені про дату, час та місце розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Окрім того, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя взагалі не наводить жодних даних щодо належного сповіщення усіх інших учасників провадження, про дату, час та місце розгляду клопотання, а також причин їх неприбуття в судове засідання, а також не наводить жодного мотивування прийнятого рішення в частині розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно без участі власника майна (його представника), зокрема, в чому саме полягає необхідність забезпечення арешту майна за допомогою неповідомлення його власника про такий розгляд.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя при постановленні ухвали допустився істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, розглянувши клопотання слідчого про накладення арешту на майно без належного повідомлення його власника ОСОБА_8 , а також її представника, про дату, час та місце проведення розгляду всупереч вищевикладеним вимогам ч. 1 ст. 172 КПК України, що призвело до безпідставного обмеження її процесуальних прав, позбавило її можливості надати суду свої пояснення з приводу майна, а також перешкодило суду ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення, що, як наслідок, тягне за собою скасування ухвали слідчого судді та призначення нового розгляду клопотання прокурора іншим слідчим суддею.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, ч. 1 ст. 412 КПК України наголошує на тому, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги представника власника майна, скасування ухвали слідчого судді, як постановленої з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначення нового судового розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно в суді 1-ої інстанції іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 174, 403, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.05.2023 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000041 від 12.06.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 195, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд клопотання про накладення арешту на майно у тому ж в суді першої інстанції іншим слідчим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4