ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 квітня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю учасників судового провадження:

секретаря

судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 9 лютого 2024 року,-

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 9 лютого 2024 року задоволено клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 та накладено арешт на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 27.07.2022 року та довідку ВЛК № 3875 від 27.07.2022 року, які нібито видані ІНФОРМАЦІЯ_1 , належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_1 , на весь період досудового розслідування з обмеженням права відчуження, розпорядження та користування даним майном.

ЄУНСС: 714/183/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Провадження №11-сс/822/91/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст. 170 КПК України

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна в повному обсязі.

Вважає, що вилучене у ОСОБА_7 майно не відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, саме клопотання подано до суду з порушенням строків, визначених ст. 171 ч.5 КПК України.

Окрім цього, суд також порушив строки розгляду вказаного клопотання, а також не повідомив його довірителя про день і час слухання вказаного клопотання органу досудового розслідування.

На думку апелянта слідчим суддею при прийнятті рішення не обґрунтовано, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, до того ж , будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах слідства від невжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено та не відображено в оскаржуваній ухвалі.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Слідчим суддею з клопотання прокурора встановлено, що у невстановленому місці, у невстановлений час громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи за попередньої змовою з невстановленою особою підробив офіційні документи на своє ім`я, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії № НОМЕР_1 від 27.07.2022 року та довідку ВЛК № 3875 від 27.07.2022 року про те, що він непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, які нібито видані ІНФОРМАЦІЯ_1 , що давало йому право на виїзд з України у військовий час.

04.02.2024 року відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР за № 0000638 та розпочато досудове розслідування за ч.3 ст.358 КК України.

04 лютого 2024 року тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії № НОМЕР_1 від 27.07.2022 року та довідку ВЛК № 3875 від 27.07.2022 року про те, що він непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, які нібито видані ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках проведення огляду місця події були вилучені і визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Позиції учасників апеляційного провадження.

ОСОБА_7 був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився. Адвокат ОСОБА_6 не заперечив проти здійснення апеляційного розгляду за відсутності його довірителя, оскільки його права при цьому не будуть порушені, тому у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України, його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду. Такої ж думки і прокурор.

Адвокат ОСОБА_6 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Додав, що на даний час відсутні об`єктивні дані, які б вказували на те, що ОСОБА_7 використовував завідомо підроблені документи.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді.

Мотиви Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді чи суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з цих підстав накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (а саме: є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій тощо).

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна.

На переконання колегії суддів, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано та з`ясовано усі підстави, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно.

Колегією суддів встановлено, що до ЄРДР за № 000638 04 лютого 2024 року внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України.

Відповідно до фабули вчиненого кримінального правопорушення, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, підробив офіційні документи на своє ім`я, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_2 від 11.07.2023 року та довідку ВЛК № 6623 від 11.07.2023 року про те, що він непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, які нібито видані ІНФОРМАЦІЯ_1 , що давало йому право виїзду з України у військовий час.

04 лютого 2024 року у рамках проведення огляду місця події, було вилучено тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_2 від 11.07.2023 року та довідку ВЛК № 6623 від 11.07.2023 року, видані ІНФОРМАЦІЯ_1 , належні ОСОБА_7 .

04 лютого 2024 року постановою слідчого вилучені документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Наступного дня прокурор звернувся з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на вилучене майно в межах строку, визначеного ч.5 ст. 171 КПК України.

Підставою накладення арешту на зазначене майно у клопотанні прокурора зазначено те, що вилучені документи мають суттєве значення у даному кримінальному провадженні, оскільки є предметом кримінально-протиправних дій, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та визнані речовими доказами, тому на підставі ст.170 КПК України необхідно накласти на них арешт для уникнення подальшого знищення, зміни чи відчуження майна або інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню до судового розслідування.

Перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що слідчим суддею за результатами розгляду клопотання прокурора правильно встановлено те, що вилучені документи відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України та стороною обвинувачення доведено існування підстав та розумних підозр вважати, що вони можуть бути доказом вчинення кримінального правопорушення, тому з метою забезпечення збереження речових доказів на документи слід накласти арешт.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор вказав, що вилучені документи також необхідні для проведення їх експертизи. На даний час ІНФОРМАЦІЯ_1 ухиляється від надання відповіді на їхній запит, щодо вказаних документів, виданих ОСОБА_7 , тому органом досудового розслідування буде здійснено проведення слідчих дії на території юрисдикції іншого органу досудового розслідування у відповідності до вимог КПК України.

Посилання апеляційної скарги про те, що вилучені документи не мають ознак тимчасово вилученого майна, згідно ч.2 ст.167 КПК України, а також не відповідають критеріям речового доказу у розумінні ст.98 КПК України, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані і такі, що суперечать матеріалам кримінального провадження.

Відтак, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку, слідчий суддя накладаючи арешт на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_2 від 11.07.2023 року та довідку ВЛК № 6623 від 11.07.2023 року про те, що він непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, які нібито видані ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину ОСОБА_7 , виходячи із обставин викладених у клопотанні прокурора, та враховуючи, що на вилучених документах наявні сліди кримінального правопорушення, і у подальшому такі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть відігравати роль речового доказу у кримінальному провадженні, з метою їх збереження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, для можливості проведення судових експертиз, які важливі для з`ясування обставин кримінального правопорушення, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням даного кримінального провадження, дійшов до вірного висновку про накладення арешту на вказане майно, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного майна може призвести до негативних наслідків, та не буде відповідати завданням кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст.170-173,404,405,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 9 лютого 2024 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000638 від 04.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3