Справа №: 343/484/24
Провадження №: 1-кп/343/70/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження № 1-кп/343/70/24, справа № 343/484/24, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000043 від 23.01.2024, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , як внутрішньо переміщена особа проживає у АДРЕСА_2 , одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, приватного підприємця, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу, форми вини, мотивів вчинення та наслідків кримінального правопорушення:

ОСОБА_3 умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.

Кримінальне правопорушення вчинене при таких обставинах.

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15 грудня 2023 року у справі № 343/2743/23, що набрала законної сили 26 грудня 2023 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Незважаючи на це, ОСОБА_3 , діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання рішення суду про позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 22 січня 2024 року близько 14 годин 40 хвилин керував транспортним засобом марки "Mitsubishi Outlander", номерний знак НОМЕР_1 , яким рухався по вулиці Грушевського неподалік будинку АДРЕСА_3 , де був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області за порушення правил дорожнього руху.

Під час виконання своїх службових обов`язків працівники поліції винесли відносно ОСОБА_3 постанову за частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення за керування транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки, будучи не пристебнутим ременем безпеки, а також склали протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 586023 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме керування транспортним засобом повторно протягом року у стані алкогольного сп`яніння.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження:

у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Вказав, що йому відомо, що відносно нього набрала законної сили постанова Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15.12.2023, якою його позбавлено права керування транспортним засобом строком на один рік. Незважаючи на це, він на прохання знайомих відвезти дитину в лікарню 22.01.2024 все ж таки сів за кермо автомобіля "Mitsubishi Outlander", номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав на меті зневажати судову систему. Повертаючись з лікарні, приблизно о 14.00 годин на вул. Грушевського в м. Долина він був зупинений працівниками поліції, які склали відносно нього протокол за повторне керування транспортним засобом у стані сп`яніння та винести постанову за порушення ним ПДР. У вчиненому щиро кається, розуміє протиправність своїх дій, поступив не правильно, тому готовий понести покарання. При цьому просить його пом`якшити і врахувати, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності.

ІІІ. Визначений обсяг доказів, котрі підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження:

враховуючи те, що обвинувачений повністю визнає свою вину, не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість у подальшому оскаржити дані фактичних обставин в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу та даних про речові докази.

ІV. Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:

виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки він умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:

обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

VІ. Мотиви призначення покарання:

вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Також при призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 61 Конституції України, якими визначено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він зареєстрований у АДРЕСА_1 , але фактично як внутрішньо переміщена особа проживає у АДРЕСА_2 , позитивно характеризується за місцем проживання, згідно із довідками КНП "Долинська багатопрофільна лікарня", за допомогою до нарколога та психіатра не звертався. До кримінальної відповідальності притягується вперше. Зі слів, обвинувачений є приватним підприємцем.

Відповідно до даних, які містяться в досудовій доповіді органу пробації про обвинуваченого у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , останній проживає за вищевказаною адресою. Неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. За місцем проживання скарг на його поведінку не поступало. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд приймає до уваги обставини, що, згідно зі ст. 65 КК України, підлягають врахуванню, а саме мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні кримінального правопорушення, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу, які наведені вище.

Тому, враховуючи наявність однієї обставини, що пом`якшує покарання, та однієї обставини, яка обтяжує покарання, особу винного, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Підстав для застосування покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з іспитовим строком, як про це просила сторона обвинувачення, суд не вбачає, зважаючи на те, що ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеною особою, притягується до кримінальної відповідальності вперше, має на утриманні одну неповнолітню дитину, має постійний дохід, так як займається підприємницькою діяльністю.

На думку суду, саме покарання у виді штрафу буде справедливим та законним з урахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженню в їх сукупності, а також буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретного кримінально протиправного діяння, вчиненого обвинуваченим з призначеним йому покаранням, не буде становити "особистий надмірний тягар для особи" та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

VІІ. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

VІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 під час розгляду провадження у суді не обирався та клопотань про його обрання не поступало.

Питання документів, визнаних такими згідно з постановами слідчого СВ ВП №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 24.01.2024, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

У кримінальному провадженні процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів та проведенням експертиз, не понесено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі неоподатковуаних мінімумів доходів громадян), що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Документи після набрання вироком законної сили, а саме: DVD-R диск з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора в період часу з 14:00 год по 16:00 год за 22.01.2024, копії з книг розстановки нарядів за 22.01.2024, наказів про призначення на посаду інспекторів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , витягу з бази "АРМОР", протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 586023 від 22.01.2024 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, результату проходження тесту за допомогою пристрою "Drager", постанови про накладення адміністративного стягнення по справі у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №1291758 від 2.01.2024, постанови про накладення адміністративного стягнення по справі у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії НОМЕР_2 від 25.10.2023 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, картки обліку адміністративного правопорушення,які зберігаються при матеріалах кримінального провадження № 0000043 у сторони обвинуваченого, залишити при матеріалах вказаного кримінального провадження № 0000043.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1