Справа № 950/3520/23
Номер провадження 1-кп/950/72/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині об`єднане кримінальне провадження № 0000170, № 0000380, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гельмязів, Золотоніського району, Черкаської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , судимого:

23 серпня 2023 року Лебединським районним судом Сумської області по ч. 1 ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин,

18 січня 2024 року Лебединським районним судом Сумської області по ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_3 покарання за частково приєднане покарання, не відбуте ним за вироком Лебединського районного суду Сумської області від 23 серпня 2023 року по ч. 1 ст. 126-1 КК України, у виді громадських робіт строком 50 годин та остаточно визначити йому до відбуття покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

-по ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 122 КК України,

з участю: прокурора - ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 засуджений 23 серпня 2023 року Лебединським районним судом Сумської області по ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин. Вирок суду, що набрав законної сили стосовно засудженого ОСОБА_3 , був взятий на виконання Сумським районним сектором № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області 11 жовтня 2023 року, і цей же день засуджений був викликаний до Сумського районного сектору №3 для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт. 18 жовтня 2023 року засуджений ОСОБА_3 був ознайомлений з порядком т умовами відбування покарання у виді громадських робіт, також з ним бул проведена профілактична бесіда про недопущення прогулів та добросовісної відбуття громадських робіт, відібрано підписку та пояснення, в якому засуджений зазначив, що з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт він ознайомлений та попереджений про кримінали відповідальність в разі не відбуття або ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт згідно ч. 2 ст. 389 КК України. Після чого ОСОБА_3 отримав направлення до КЗ «Добробут громади» для відбуваня призначеного судом покарання з 19.10.2023. Того ж дня 19.10.2023 з КЗ «Добробут громади» до органу пробації надійшов відповідний наказ та графік виходу на роботу на жовтень 2023 року. 24.10.2023 до органу пробації з КЗ «Добробут громади» надійшло повідомлення, в якому було зазначено, що ОСОБА_3 19.10.2023 з`явився до Будильського старостинського округу, ознайомився із графіком виходу і роботу на жовтень 2023 року, але слідувати до робочого об`єкту відмовляється тому громадські роботи в цей день не відбував. У наступні дні згідно графі виходу на роботу, а саме 20.10.2023 та 23.10.2023 до старостинського округу засуджений ОСОБА_3 не з`являвся, громадські роботи не відбував. 27.10.2023 з КЗ «Добробут громади» до районного сектору з питань пробації надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_3 у жовтні згідно графіка виходу на роботу, а саме 24.10.2023, 25.10.2023 та 26.10.2023 робочому об`єкті не з`являвся, громадські роботи в ці дні не відбував, в причину відсутності не повідомляв, чим допустив прогули. 30.10.2023 ОСОБА_3 з`явився до районного сектору з питань пробації, де від нього було отримане пояснення, в якому він зазначив, що дійсно свідомо, без поважної на те причини, знаючи про кримінальну відповідальність усвідомлюючи правові наслідки, не бажав працювати та з 19.10.2023 по 27.10.2023 займався власними справами і згідно складеного графіку не відбував громадські роботи, чим допустив прогули без поважної причини в кількості 6 днів, що становить 24 години. Про кримінальну відповідальність невиконання громадських робіт згідно ч. 2 ст. 389 КК України він був неодноразово попереджений, тому він свідомо ухилявся від відбування громадських робіт. Після чого з ним повторно було проведено профілактичну бесіду, в ході якої повторно було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, в черговий раз було зачитано та роз`яснено вимоги ст. 37, 40 КВК України, а також повторно попереджений про кримінальну відповідальність по ч. 2 ст. 389 КК України. Таким чином, станом на 27.10.2023 ОСОБА_3 з призначеного йому судом покарання у виді 150 годин громадських робіт не відбув 24 години громадських робіт, допустивши прогули без поважної на те причини. За вищезазначених обставин, ОСОБА_3 передбачав можливість настання суспільно небезйечних наслідків та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом, спрямованим на умисне ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, тим самим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, а саме - ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Крім того о 17 год. 30 хв. 03.12.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала в будинку свого господарства по АДРЕСА_1 , де в той час також перебував її син ОСОБА_3 , разом із співмешканкою ОСОБА_6 . В цей час між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 раптово виникла словесна сварка до якої втрутилася ОСОБА_5 . В ході сварки близько 17 год. 30 хв., 03.12.2023 ОСОБА_3 , перебуваючи в одній з кімнат будинку, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 з метою спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, та шкоди здоров`ю останній, умисно наніс три удари дерев`яним стільцем по лівій руці ОСОБА_5 , від чого остання відчула біль у лівій руці. Вказаними діями ОСОБА_5 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: перелому середньої третини ліктьової кістки лівої верхньої кінцівки, які кваліфікуються, як середньої тяжкості тілесні ушкодження. За таких обставин, ОСОБА_3 , близько 17 год. 30 хв., 03.12.2023 наносячи три удари дерев`яним стільцем по лівій руці ОСОБА_5 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю останній, та бажав настання таких наслідків, тобто діяв з прямим умислом та вичинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та суду пояснив, що він засуджений за насильство в сім`ї відносно своєї матері, був у відділі пробації, йому все роз`яснили, потім його направили на відбування громадських робіт, але він їх всі не відбув тому що вживав спиртні напої, а потім їх відбувати вже не було сенсу. 30 грудня 2023 року він у себе вдома посварився з співмешканкою, за неї заступилась його мати ОСОБА_5 , він взяв стілець, вдарив її, та зламав руку. На цей час його мати померла. У скоєному розкаявся.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи згоду учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження показів свідків і інших доказів стосовно фактичних обставин справи, зібраних в ході досудового розслідування, так як вони правильно усвідомлюються обвинуваченим та іншими учасниками процесу і ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_3 суд вважає за необхідне кваліфікувати по ч. 1 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Крім того дії ОСОБА_3 суд вважає за необхідне кваліфікувати по ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується негативно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти здоров`я особи та обставини, що впливають на призначення покарання, зокрема думку потерпілих, яка просила призначити.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає - визнання своєї вини, сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Враховуючи всі ці обставини суд вважає необхідним обрати, суд приходить до висновку, що його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливо без призначення покарання у вигляді позбавлення волі та без реального відбування покарання. У зв`язку із чим суд приходить до висновку, що немає правових підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень статей 69, 75 КК України, та вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 міру покарання у вигляді позбавлення волі, на переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Оскільки ОСОБА_3 18 січня 2024 року був засуджений вироком Лебединського районного суду Сумської області по ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 71 КК України до 200 годин громадських робіт та після постановлення вказаного вироку в справі було встановлено, що ОСОБА_3 винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, відтак, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, йому слід визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для застосування запобіжного заходу відсутні.

Долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 389, ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання:

-по ч. 1 ст. 389 КК України у виді чотирьох місяців арешту;

-по ч. 1 ст. 122 КК України у виді двох років позбавлення волі,

на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме покарання, призначеного вироком Лебединського районного суду Сумської області від 18 січня 2024 року по ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 71 КК України у виді 200 годин громадських робіт та покарання, призначеного цим вироком у виді позбавлення волі на строк два роки, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання

Речові докази у кримінальному провадженні: дерев`яний стілець синього кольору, переданий на зберігання ОСОБА_5 - вважати переданим власниці.

Вирок набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно вручити обвинуваченому та прокуророві.

Суддя: ОСОБА_1