Провадження № 1-кс/202/2525/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 про зміну запобіжного у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження, внесеного 23.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000625, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянин України, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.358, ч.5 ст.190 КК України -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в обґрунтування якого захисник посилається на те, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000625, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 , ч.3,4 ст.358 КК України, в межах якого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 повідомлено про підозру. 01.03.2024 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у сумі 1 498 860 грн. захисник посилається на те, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, навчається на 1 курсі ПД академії будівництва та архітектури, має ряд хронічних захворювань. На даний час сторона захисту буде інсценувати дії, які в подальшому повинні привести до угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості. Крім того, визначений ухвалою суду розмір застави є непомірним для підозрюваного.

На підставі викладеного, просив змінити обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання про зміну запобіжного заходу, підтвердив доводи викладені в ньому та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав клопотання та позицію захисника, просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та не змінились. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими захисник обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 201 КК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У силу ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК України ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.

Вищевикладене, а також тлумачення норм ст.ст. 177, 194 КПК у їх системному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення твердого переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

В судовому засіданні встановлено, що подане захисником клопотання відповідає вимогам ст. 201 КПК України, подано після спливу тридцяти днів з дня постановлення передньої ухвали про застосування запобіжного заходу, а тому залишенню без розгляду, у відповідності до положень ч. 5 ст. 201 КПК України, не підлягає.

У вказаному клопотанні захисником зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею під час постановлення ухвали від 01.03.2024 а саме: ОСОБА_4 щиро покаявся у вчиненому злочині, що ґрунтується на належній критичній поведінці, сприяє розкриттю злочину, що виражається у повідомленні правоохоронним органам фактів, надання доказів та інформації про свою злочинну діяльність та таку діяльність інших осіб.

Відповідно до ч.4 ст.200 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2024, яка залишена без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21.03.2024, до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 1 498 860 грн. строком до 29 квітня 2024 року.

При цьому, як встановлено слідчим суддею, під час застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнього кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.358, ч.5 ст.190 КК України, наявність ряду ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, можливості підозрюваного сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які використовувалися співучасниками кримінального правопорушення при підготовці до вчинення злочину, незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Аналіз тексту ухвали апеляційного суду від 21.03.2024 свідчить про те, що ним перевірялися законність та обґрунтованість висновків слідчого судді викладені в ухвалі від 01.03.2024 відповідно до обставин які були ним встановлені та існували станом на 21.03.2024. Обставини вказані в клопотанні про зміну запобіжного заходу а саме те, що ОСОБА_4 щиро покаявся у вчиненому злочині, що ґрунтується на належній критичній поведінці, сприяє розкриттю злочину, що виражається у повідомленні правоохоронним органам фактів, надання доказів та інформації про свою злочинну діяльність та таку діяльність інших осіб, виходячи з аналізу тексту ухвали слідчого судді Індустріального суду Дніпропетровської області від 01.03.2024 та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 21.03.2024 предметом оцінки не були.

Відповідно при розгляді даного клопотання слідчому судді необхідно впевнитися у існуванні вказаних фактичних обставин та провести їх оцінку на предмет відповідності їх вимогам Закону, які стосуються порядку зміни запобіжного заходу.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 щиро покаявся у вчиненому злочині, що ґрунтується на належній критичній поведінці, сприяє розкриттю злочину, що виражається у повідомленні правоохоронним органам фактів, надання доказів та інформації про свою злочинну діяльність та таку діяльність інших осіб.

Вказані встановлені слідчим суддею фактичні обставини у своїй сукупності свідчать про суттєве зменшення ризиків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановленої слідчого судді від 01.03.2024 , а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду та можливості підозрюваної сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів.

При вирішенні питання щодо заявленого клопотання, слідчий суддя також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

По справі «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23 вересня 1998 року у справі «І.А. проти Франції», від 04 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»).

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства ( суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

В рішенні «Тодоров проти України» ЄСПЛ зазначив, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Так, однією із підстав порушення п. 1 ст. 5 Конвенції у справі «Барило проти України» (рішення ЄСПЛ від 16.05.2013) стало те, що у заявниці було наявне тяжке захворювання (третя група інвалідності), у зв`язку з чим вона потребувала спеціального лікування, дієти і постійного медичного нагляду.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вказані об`єктивно існуючі та встановлені слідчим суддею фактичні обставини приводять слідчого суддю до висновку, що існуючий запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , станом на момент розгляду даного клопотання є занадто суворим й досягнення мети застосування запобіжного заходу, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України можливе шляхом зміни вказаного запобіжного заходу на інший більш м`який, оскільки ризики, передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також можливості підозрюваної сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, на час розгляду даного клопотання зменшилися.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що стороною захисту доведено необхідність зміни запобіжного заходу, а прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити належної поведінки підозрюваного, у зв`язку із чим клопотання підлягає задоволенню.

Таким чином, вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу на який необхідно змінити запобіжний у виді тримання під вартою, виходячи з існування даних про те, що ОСОБА_4 щиро покаявся у вчиненому злочині, що ґрунтується на належній критичній поведінці, сприяє розкриттю злочину, що виражається у повідомленні правоохоронним органам фактів, надання доказів та інформації про свою злочинну діяльність та таку діяльність інших осіб, що не оспорено сторонами під час судового розгляду, його позитивної репутації, відсутністю судимостей, відсутністю факту порушення у минулому умов запобіжного заходу, відсутність ризику летальності, слідчий суддя вважає, що доцільним, об`єктивним, відповідним обставинам даного кримінального провадження та таким, що досягне мети застосування запобіжного заходу зокрема ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати та інших підозрюваних та свідків у даному кримінальному провадженні, знищити або спотворити речі та документи, буде зміна підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із застосуванням електронних засобів контролю.

При цьому, на думку слідчого судді, застосування засобу електронного контролю буде таким, що забезпечить досягнення мети запобіжного заходу, зокрема, належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 .

Щодо порядку оскарження даної ухвали, слідчий суддя зазначає, що стаття 309 КПК України передбачає вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, можливість оскарження ухвали слідчого судді про зміну запобіжного заходу до вказаного переліку не належить.

Таким чином дана ухвала оскарженню не підлягає.

Така позиція узгоджується з усталеною практикою Дніпровського апеляційного суду, яка викладена в ухвалі від 23.11.2022 року (справа Провадження № 11-с/803/2030/22, Справа № 202/9352/22).

Керуючись ст.ст. 183, 201, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, строком на двадцять п`ять днів, тобто до 29 квітня 2024 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 :

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування, прокурора, та/або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- не залишати цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю або у випадку перебування на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні у медичних закладах та пов`язаних із вказаним лікуванням пересувань.

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання: АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді діє в межах строку досудового розслідування протягом п`яти днів тобто до 29 квітня 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до ВП ГУНП у Дніпропетровській області за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного, для забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 під час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1