УХВАЛА

23 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 629/3425/23

провадження № 51-2126ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу та доповнення до неї засудженого ОСОБА_4 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29 серпня 2023 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 21 березня 2024 року,

встановив:

У касаційній скарзі та доповненнях засуджений порушує питання про касаційний перегляд згаданих судових рішень.

Перевіривши касаційну скаргу засудженого на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд дійшов висновку, що її подано без додержання цих вимог.

У касаційній скарзі, серед іншого, мають бути зазначені обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у ст. 438 КПК, а також вимоги до суду касаційної інстанції, які узгоджуються зі ст. 436 КПК.

Однак, наведених вимог кримінального процесуального закону засуджений не дотримався.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Однак засуджений не дотримався зазначеної норми закону і не вказав підстави для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущені судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, не навів конкретних доказів і аргументів на обґрунтування кожної позиції.

Згідно зі ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення та призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Скаржник заявляє до суду касаційної інстанції дві вимоги, які суперечать одна одній: (1) скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції; (2) змінити рішення апеляційного суду та постановити нове рішення. А в доповненнях до касаційної скарги засуджений висуває третю, відмінну від перших двох, вимогу: скасувати вирок місцевого суду, провести судовий розгляд та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Скаржник має конкретизувати яку саме з цих вимог він адресує суду касаційної інстанції.

Окрім того вимога щодо зміни запобіжного заходу не узгоджується зі змістом ст. 436 КПК.

Засуджений також оспорює винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів, однак не звернув уваги, що суд першої інстанції, як і апеляційний суд, розглянули кримінальне провадження з урахуванням ч. 3 ст. 349 КПК.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу та доповнення до неї засудженого ОСОБА_4 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29 серпня 2023 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 21 березня 2024 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3