Справа № 991/2427/24
Провадження 1-кс/991/2453/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , дослідивши клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу, у кримінальному провадженні № 0000546 від 12.06.2018

установив:

25 березня 2024 року до Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, у якому захисник просить запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний у кримінальному провадженні № 0000546 від 12.06.2018 стосовно ОСОБА_2 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.11.2023 у справі № 991/9532/23, змінити на більш м`який.

Звертаючись до слідчого судді із таким клопотанням захисник зазначив, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000546 від 12.06.2018 за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 13.11.2023 ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Так, посилаючись на п. 9 ч. 1 ст. 3, ст. 36, 37, ч. 4 ст. 176 КПК України захисник стверджує, що запобіжний захід обрано слідчим суддею за клопотання детектива, яке не погоджено прокурором, оскільки Генеральний прокурор ОСОБА_4 не включений до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні, а наявність у ОСОБА_2 статусу народного депутата України не означає застосування стороною обвинувачення лише ч. 2 ст. 482-2 КК України, а потребує і дотримання загальних вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Тобто, захисник вважає, що з урахуванням особливостей, визначених ст. 482-2 КПК України, належною підставою для обрання слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою народному депутату України мало бути клопотання детектива Національного бюро, погоджене одночасно прокурором у кримінальному провадженні та Генеральним прокурором.

Окрім цього захисник вважає, що запобіжний захід обрано стосовно особи, яка у встановленому законом порядку не набула процесуального статусу підозрюваного, оскільки всі здійснені органом досудового розслідування заходи для вручення ОСОБА_2 повідомлення про підозру не узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 135 КПК України.

Тому, з урахуванням зазначеного вище, та того, що у кримінальному процесуальному законі поняття «обрання» та «застосування» є тотожними, захисник вважає, що наявні всі правові підстави звернутись до слідчого судді з клопотанням про зміну обраного ОСОБА_2 запобіжного заходу на більш м`який.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить повернути захиснику з огляду на таке.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Стаття 7 КПК України визначає, що однією зі засад кримінального провадження є диспозитивність, яка зокрема передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК України).

За ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу.

Встановлено, що детективи Національного бюро здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000546 від 12.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 191 КК України.

10.10.2023 у межах цього кримінального провадження стосовно ОСОБА_2 заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 складене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.11.2023 у справі № 991/9532/23 стосовно підозрюваного ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у порядку ч. 6 ст. 193 КПУ України.

Слідчий суддя зазначає, що хоча кримінальний процесуальний закон дещо ототожнює поняття «обрання» та «застосування» запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у порядку ст. 183 КПК України, та обрання - у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України є різними за своєю правовою природою.

Так, процедура, визначена ч. 6 ст. 193 КПК України не є ординарною процедурою розгляду слідчим суддею питання про застосування запобіжного заходу та містить суттєві відмінності. Зокрема, розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що здійснюється у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, не потребує участі у судовому засіданні підозрюваного, обвинуваченого. За наслідками застосування даної процедури слідчим суддею не визначається розмір застави (абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України) та на слідчого суддю не покладається обов`язок визначити дату закінчення дії ухвали (ч. 4 ст. 196, ч. 4 ст. 197 КПК України).

Тобто, фактично не здійснюється негайне втручання у права та свободи особи, щодо якої таке клопотання розглянуте.

В той же час, законодавцем визначена спеціальна процедура судового контролю у разі затримання особи на підставі рішення слідчого судді, постановленого у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. Так, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Будь-яке інше тлумачення положень ч. 6 ст. 193 КПК України суперечитиме завданням кримінального провадження, зокрема, швидкому, повному та неупередженому розслідуванню кримінальних правопорушень, оскільки унеможливить забезпечення прибуття особи, яка переховується від органів досудового слідства та суду за межами України, для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

З огляду на викладене, питання, які ставить у своєму клопотанні захисник, підлягають розгляду не у порядку ст. 201 КПК України, а у іншому порядку, з урахуванням особливостей визначених ч. 6 ст. 193 КПК України.

Окрім цього, дотримання порядку складання клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою народному депутату України та порядку набуття ОСОБА_2 статусу підозрюваного, можуть бути предметом апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 13.11.2023 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає поверненню.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 24 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, а також норми ст. 309 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що ухвала не підлягає оскарженню на стадії досудового розслідування.

Керуючись ст. 1-3, 7, 22, 26, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Повернути клопотання захиснику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1