Справа №:755/8448/24
Провадження №: 1-кс/755/1841/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2024 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Дніпровського УП ГУНП в м. Києві щодо невнесення відомостей за заявою про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

УСТАНОВИВ:

16 травня 2024 року на підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді у провадження слідчого судді передано скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Дніпровського УП ГУНП в м. Києві, щодо невнесення відомостей за заявою про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав з викладених у ній підстав, просив її задовольнити.

Суб`єкт оскарження в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, також не прибув та не повідомив суд про причини свого неприбуття.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги положення ч. 1 ст. 26 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачені КПК України, та ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя розглядає скаргу у відсутність зазначених осіб.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, в тому числі бездіяльність слідчого, дізнавача, та прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчим суддею встановлено, що 10.06.2023 р. ОСОБА_3 звернулась до Дарницького УП ГУНП у м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, у якій просила внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом викладених в заяві відомостей та розпочати досудове розслідування. В подальшому дане кримінальне провадження було передано за підслідністю до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві.

В той же час, оскільки, на думку скаржника, кримінальне правопорушення має ознаки діяння, передбаченого ст. 190 КК України, ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, з вимогою визнати бездіяльність посадових осіб Дніпровського УП ГУНП у м. Києві неправомірною та зобов`язати уповноважених осіб внести до ЄРДР відомості щодо вчинення правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України за вказаною заявою.

Як вбачається з копії витягу з ЄРДР із кримінального провадження №0001417 від 10.06.2023 р., відомості про яке внесені за заявою ОСОБА_3 , досудове розслідування здійснюється за ч. 1 ст. 358 КК України саме за тими обставинами, про які зазначено в заяві ОСОБА_3 від 10.05.2024 р. про вчинення кримінального правопорушення, дане вбачається зі змісту скарги, та підтверджено безпосередньо представником заявника ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_4 в судовому засіданні.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що відомості за заявою ОСОБА_3 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. На цей час у кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування. Зазначене також підтверджується протоколом допиту потерпілої ОСОБА_3 від 26.01.2024 року.

За таких обставин слідчий суддя доходить висновку, що заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення була розглянута по суті, у відповідності до вимог ст. 214 КПК України, відомості за викладеними у ній фактами було внесено до ЄРДР ще 10.06.2023 р.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Визнання будь-яких фактів положеннями вказаної статті не передбачено.

Статтею 40-1 КПК України визначений правовий статус дізнавача органу досудового розслідування та його повноваження під час здійснення своїх обов`язків.

Так, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Дізнавач уповноважений, зокрема, починати дізнання за наявності підстав, передбачених цим Кодексом (п. 1 ч. 2 ст. 40-1 КПК України).

В свою чергу, частиною четвертою ст. 40-1 КПК України визначено, що дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Таким чином, діючий КПК України не надає права слідчому судді перебирати на себе повноваження дізнавача та приймати замість останнього будь-які процесуальні рішення, віднесені виключно до компетенції уповноважених осіб органу досудового розслідування (органу дізнання).

Поряд з цим, слідчий суддя зазначає, що згідно приписів ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, крім іншого, про дату надходження заяви про кримінальне правопорушення, прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником та попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, дізнавач чи прокурор у разі виявлення під час здійснення досудового розслідування відомостей, що впливають на кваліфікацію злочинного діяння, уповноважені змінити правову кваліфікацію дій винних осіб, а також додатково внести відомості до ЄРДР у разі встановлення відомостей, що свідчать про вчинення іншого правопорушення.

В той же час, чинний КПК України не містить положень, які б відносили до повноважень слідчого судді питання щодо визнання протиправною бездіяльності уповноважених осіб органів Національної поліції або зобов`язання уповноважених осіб органів Національної поліції вчинити дії, що виходять за межі повноважень слідчого судді.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Дніпровського УП ГУНП в м. Києві щодо невнесення відомостей за заявою про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1