Провадження № 1-кс/331/1317/2024
Справа № 331/3917/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню № 0000477, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.2024 року відносно підозрюваної:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, українки, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, яка не має на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої в силу ст. 89 КК України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту по кримінальному провадженню №0000477, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 квітня 2024 року, відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , погодженим з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

В клопотанні органу досудового розслідування зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 26.04.2024, приблизно о 13 годині 30 хвилині, під час руху по вул. Гоголя в м. Запоріжжя водієм легкового автомобілю «Пежо 206», днз НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було вчинено порушення правил дорожного руху, передбачене п.9.2.б ПДР, що було помічено екіпажем «Хижак 0301» патрульної поліції у складі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , які виконуючі свої службові обов`язки, зупинили службовий автомобіль навпроти будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де припарковався ОСОБА_7 . У подальшому ОСОБА_7 усвідомлюючи, що вчинив адміністративне правопорушення, та бажаючи уникнути покарання відмовився повідомити свої анкетні данні. В той час ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходилася на передньому пасажирському сидінні автомобілю, почала висловлюватися неценурною лайкою в бік поліцейських, на що їй було зроблено зауваження. Тим часом ОСОБА_7 , намагаючись покинути місце події та таким чином уникнути відповідальності за вчинення ним адмістративного правопорушення, не виконуючи законну вимогу працівника поліції ОСОБА_8 залишатися на місці, відштовхнув останнього, внаслідок чого, враховуючи його агресивну поведінку, до нього відповідно ст.42, 44 Закону України «про Національну поліцію» було застосовано фізичну силу та спеціальний засіб «кайданки» для його затримання та подальшого доставлення до відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області для складання адмінстративного матеріалу. В цей момент у ОСОБА_6 , яка візуально перебувала в стані алкогольного сп`яніння, з метою перешкоджання у притягненні ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності, на грунті раптово виниклих неприязнених відносин по відношенню до працівників поліції, виник умисел направлений на умисне заподіяння працінику правоохоронного органу, а саме старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 , який був вдягнений у формений однострій, на якому знаходився нагрудний знак із чітким зазначенням спеціального жетону та виконував свої службові обов`язкі, тілесних ушкоджень, внаслідок чого ОСОБА_6 нанесла співробітнику поліції старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 два удари ногою в область голови, завдавши таким чином останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми у вигляді струсу головного мозку із забоєм м`яких тканин голови, які згідно висновку експерта №906/к від 12.06.2024 кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (згідно п.2.3.1а «Правила судово медичного визначенняя ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ Україи від 17 січноя 1995 року №6). Закрита черепно мозкова травма у ОСОБА_8 утворилася за механізмом тупої травми, тобто від не менш ніж однократної дії тупого предмету в ділянку голови.

Таким чином, встановлено достатню кількість доказів для повідомлення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке кваліфікується як як умисне заподіяння представнику правоохоронного органу легкого ступеню тяжкості тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого їй кримінального правопорушення (злочину) повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів свіків, відеозаписами з бодікамер та відеорегістратора співробітників поліції.

В ході досудового розслідування, 21.06.2024 о 16:30 год. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Враховуючи вищевикладене, згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження. Так, санкцією кримінального правопорушення у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років позбавлення волі, що відповідно до ч.4 ст. 12 КК України, відносить його до категорії не тяжкого злочину. Проте з огляду на що, суворість покарання може спонукати підозрювану переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Вказана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», згідно з яким суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Зазначені обставини свідчать про необхідність запобіганню можливості переховуватись підозрюваній від суду і слідства, тим самим перешкодити виконанню процесуальних рішень, що є вагомою підставою вважати про те, що єдиним дієвим, у даному випадку, запобіжним заходом для ОСОБА_6 буде саме цілодобовий домашній арешт, оскільки підозрювана ОСОБА_6 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення і наступного покарання може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду.

Характер встановлених ризиків свідчить про неможливість застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів:

- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що вказаний запобіжний захід фактично не зможе забезпечити реальне запобігання ризикам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення

- особиста порука на адресу ВП №2 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та Вознесенівської окружної прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_6 . Також вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину;

Зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаних ризиків та забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу окрім як цілодобовий домашній арешт до розгляду кримінального провадження в суді.

Прокурор у судовому засіданні внесене клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 в суді проти задоволення клопотання заперечував, та просив обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не пов`язаний з обмеженням волі.

Підозрювана ОСОБА_6 в суді підтримала позицію свого захисника.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, прийшов до такого.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваної до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України; наявністю ризиків того, що підозрювана ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інший злочин.

При вирішенні питання запропонованого запобіжного заходу належить оцінити у сукупності всі інші обставини, що відповідно до положень ст. 178 КПК України враховуються судом при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

Як вбачається з доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 нетяжкого злочину, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме: протоколами допитів свіків, відеозаписами з бодікамер та відеорегістратора співробітників поліції.

Частина ч. 2 ст. 194 КПК України, передбачає обов`язок слідчого судді, суду постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи із приписів ст. 184 КПК України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Проте, в порушення наведеної норми процесуального права, прокурором в суді не доведено існування тих ризиків, на які він посилається в клопотанні в обґрунтування обрання відносно підозрюваної цілодобового домашнього арешту.

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором також не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), то слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Матеріалами, доданими до клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, який карається позбавленням волі на строк до 5 років; підозрювана ОСОБА_6 має постійне місце проживання, та тісні соціальні зв`язки; доказів, які підтверджували те, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування не надано; не знятих чи не погашених судимостей підозрювана не має;.

Аналізуючи обставини справи, дані про особу підозрюваної, запропоновані законодавцем запобіжні заходи, слідчий суддя приходить до висновку, що в даній, конкретній справі, найбільш дієвим заходом процесуального примусу попереджувального характеру, застосованим до підозрюваної ОСОБА_6 може бути особисте зобов`язання із покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 179,181, 193,194,196, 197 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню № 0000477, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності;

Контроль за виконанням ухвали покласти на відповідний структурний підрозділ Національної поліції України.

Роз`яснити органу внутрішніх справ, що вони повинні негайно поставити на облік підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і повідомити про це слідчому судді.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити строком два місяці, тобто до 28 серпня 2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 01 липня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1