Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/27/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ржищів Київської області кримінальне провадження № 0001785 від 08.11.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год 30 хв 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який діє по теперішній час.

Згідно з ч. 6 ст. 2, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба під час мобілізації, на особливий період. Початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за мобілізацією, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного ( НОМЕР_1 .

04 квітня 2022 року солдата ОСОБА_4 відповідно до указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 23.02.2022 № 69/2022 та наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 призвано на військову службу за мобілізацією, на особливий період.

Солдат ОСОБА_4 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по строковій частині) № 24 від 04 квітня 2022 року призначений на посаду стрільця 3 взводу охорони 4 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 . Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом по мобілізації на особливий період, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття. Однак, солдат ОСОБА_4 під час дії воєнного стану, вчинив злочин проти встановленого порядку несення військової служби за таких обставин. Стрілець 3 взводу охорони 4 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 27, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без поважних причин, без дозволу відповідних командирів (начальників), в умовах воєнного стану, о 21 год 00 хв 01.02.2023 не з`явився вчасно на службу, без поважних причин із НВМКЦ «ГВКГ», а саме до розташування військової частини НОМЕР_2 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків до 11 год. 30 хв. 05.02.2023, тобто до моменту добровільного з`явлення до розташування військової частини НОМЕР_2 . Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, визнав у повному обсязі та суду показав, що повністю визнає обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаювався, та просив суд суворо його не карати, має бажання продовжити військову службу та захищати Батьківщину. Прокурор підтримав обвинувачення в повному обсязі за ч. 5 ст. 407 КК України, вважаючи згідно поданих доказів винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведеною. У судовому засіданні під час судових дебатів прокурор просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 5 ст. 407 КК України, - у виді 5 років позбавлення волі. Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження. Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювались обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд приймає до уваги матеріали, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме:

- паспорт серії НОМЕР_3 , з якого встановлено, що ОСОБА_4 є громадянином України, місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ;

- вимогу від 18 січня 2024 року, з якої встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий;

- довідку КП "КБЛПД "ДОР" № 1088 від 07 лютого 2024 року, з якої встановлено, що ОСОБА_4 отримує медичну допомогу лікаря-психіатра з 1998 року з приводу емоційно-нестабільного розладу особистості. Отримував медичну допомогу лікаря-нарколога з жовтня 2006 року по липень 2013 року з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. У період з 2022 року по теперішній час за медичною допомогою до лікарні не звертався. Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України як самовільне залишення місця служби без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану. При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинений злочин суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК, є умисним тяжким військовим злочином та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченого, суспільної небезпеки вчиненого ним, його відношення до скоєного, наявністю пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, матеріальний та сімейний стан особи, тощо.

Аналізуючи дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_4 не судимий, проходив військову службу за призовом за мобілізацією, не одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, брав участь у бойових діях. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено. Враховуючи наведене, безальтернативний характер санкції ч. 5 ст. 407 КК, суд призначає покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, беручи до уваги відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючих покарання обставин, відомості про особу обвинуваченого, суд призначає покарання на мінімальний строк, визначений у санкції ч. 5 ст. 407 КК. Разом із цим суд не застосовує положення статей 69 або 75 КК щодо призначення більш м`якого покарання або звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки Законом від 13.12.2022 № 2839-IX, який набрав чинності 27.01.2023, внесено зміни до вказаних статей, які прямо забороняють їх застосування до випадків засудження за кримінальні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 407 КК, вчинені в умовах воєнного стану, а обвинувачений після набрання чинності цим Законом не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах воєнного стану.

Згідно матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

Речові докази відсутні. Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. 65-67, 75, 185 КК України, ст. 100, 124, 368, 370-374, 381-382, 394, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку суду до виконання та затримання ОСОБА_4 .

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ржищівський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя