Справа номер 521/3842/24
Номер провадження 1-кп/521/1357/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року місто Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження, обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 10.02.2024 року у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09 лютого 2024 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з мотивів придбання та зберігання психотропної речовини, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, привласнив знайдений на землі, біля гаражів, прозорий полімерний пакунок із замком «zip-lock», в якому знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору масою 0,220г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст якої становить 0,171г, тим самим незаконно придбав шляхом знахідки вказану особливо небезпечну психотропну речовину для власного вживання, без мети збуту.

Після чого, ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, кількісний вміст якої становить 0,171г, помістив вищевказаний полімерний пакунок до кишені своєї кофти, одягненої на ньому, тим самим став незаконно зберігати особливо небезпечну психотропну речовину при собі, для власного вживання, без мети збуту, до моменту вилучення працівниками відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області о 17 годині 38 хвилин 09.02.2024 під час проведення огляду місця події біля буд. АДРЕСА_2 .

За таких обставин, своїми умисними діями, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 , представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку, про що надали заяву.

Таким чином, суд, за клопотанням прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси, що регламентоване ч. 1 ст. 302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України доведена у повному обсязі, а його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, а саме виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання суд відносить щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Також, обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд виходить із характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу вчинення кримінального проступку, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і його мети, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального проступку і обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням ним кримінального проступку, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального проступку, а також враховує дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не одружений, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на ОСОБА_4 обліку в КУ «ООМЦПЗ ООР» з 29.01.2019 р. з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опоїдів, синдром залежності, має місце проживання, а тому, на переконання суду, необхідним для виправлення ОСОБА_3 та запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, буде призначення йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України - у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В даному випадку, за переконанням суду, таке покарання як штраф в нижніх межах санкції частини статті повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворі покарання з числа передбачених за вчинений кримінальний проступок.

Приймаючи до уваги заяву особи про можливість розстрочки штрафу та відсутність даних про місячний дохід особи, суд приходить до висновку, що сплата ОСОБА_3 штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень одним платежем становитиме для нього надмірний тягар, тому суд на підставі ч. 4 ст. 53 КК України, приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 виплати штрафу із розстрочкою певними частинами строком на 10 (десять) місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд вважає за доцільне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи № СЕ-19/116-24/2230-НЗПРАП від 26.02.2024 у розмірі 4543,68 грн.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 100, 110, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч. 4 ст. 53 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , виплату штрафу із розстрочкою певними частинами строком на 10 (десять) місяців рівними платежами по 1700 (одній тисячі сімсот) гривень, починаючи з місяця, наступного за тим, в якому даний вирок набере законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами він зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу він має повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. Згідно з частиною 4 статті 26 КВК України у разі несплати ним чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2- піролідин-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст якої становить 0,171 г. знищити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 4543,68 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1