Провадження №: 1-кп/752/1326/24
В И Р О К

Іменем України

23 травня 2024 року м.Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0003558 відносно обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, із середньою освітою, працюючого продавцем-консультантом в ТОВ «Екомаркет», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

з участю сторін кримінального провадження -

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:

12.11.2023 року, приблизно о 22 год. 30 хв., обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщені магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: м. Київ, вул. С. Рудницького, 16, в присутності працівниці ОСОБА_6 , побачив на полицях світильник електричний «Квітка», який вирішив викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, обвинувачений ОСОБА_3 , схопив світильник електричний «Квітка», вартістю 1 500 грн., та вибіг з приміщення магазину. Однак, не довів злочинний умисел до кінця, з причин що не залежали від його волі, оскільки працівник охорони його наздогнав та зупинив.

Таким чином, ОСОБА_3 , визнається винним за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, не доведеному до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини, щиро розкаявся. Вказав, що 12.11.2023 року о 22 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю дівчиною, проходив повз магазину «Квіти». В цей момент, дівчина попросила його купити їй квіти. Зайшовши до магазину, виявив, що при собі грошей у нього вже не було і він вирішив вчинити крадіжку. В магазині знаходилась продавець, однак не дивлячись на її присутність, він схопив світильник «Квіти» та вибіг з магазину. Пробігши деяку відтань, його наздогнав та зупинив охоронець. В цей момент проїжджала патрульна поліції, який охоронець повідомив про його злочин. Вказаний злочин вчинив, оскільки в умовах воєнного стану перебував у скрутному матеріальному становищі, щиро розкаявся, просив не позбавляти волі. Наявні в справі докази винуватості не оспорює.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Додатково, суд визнає обставини, що пом`якшують покарання вчинення злочину вперше, молодий він, скрутне матеріальне становище в умовах військового стану.

Обставин, що обтяжують покарання - не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину - злочин, передбачений ч. 4 ст.186 КК України відноситься до тяжкого, обставини, які пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, який не працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий,

Відповідно до ст. 69 КК України, оскільки наявні кілька обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушеня, з урахуванням особи обвинуваченого, який до 2023 року злочинів не вчиняв, молодий вік, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 , нижче від найнижчої межі, встановленої в санції ч. 4 ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі.

Враховуючи обставини справи, тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, суд вважає, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 , можливе без ізоляції від суспільства, а тому, з урахуванням ст. 75 КК України, його слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та покласти обов`язки передбачені ст.76 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 (пяти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: - штучний вазон-ліхтар (світильник електричний «Квітка»), що зберігається у потерпілої ОСОБА_7 - залишити ОСОБА_7 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1