ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/137/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника служби у справах дітей ОСОБА_6 , провівши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канів Черкаської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 перебуваючи у невстановленому слідством місці та у невстановлений слідством час разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , визначивши вчинення злочину проти власності як джерело для здобуття коштів та матеріальних благ, за допомогою соціальної мережі «Вконтате» познайомились з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та домовились 21.02.2017 зустрітись з останнім біля станції метрополітену «Славутич» в м. Києві, та запланував вчинити відкрите викрадення майна ОСОБА_10 , поєднане із застосуванням насильства, яке не с небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Так, ОСОБА_7 , 21.02.2017 приблизно о 18 годині 20 хвилин, разом з ОСОБА_8 , знаходячись біля станції метро «Славутич» побачили раніше невідомого їм ОСОБА_10 , який згідно попередньої домовленості чекав на ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_11 21.02.2017 приблизно о 18 годині 30 хвилин знаходячись біля ст. метро «Славутич» в м. Києві діючи згідно відведеної йому злочинної ролі наблизився до ОСОБА_10 , та повідомив, що він є тим чоловіком з яким ОСОБА_10 домовлявся про зустріч та після розмови останні направились по вул. Садовій, під приводом продовження спілкування та зупинились біля озера по АДРЕСА_2 .

В цей час, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_4 , який на той момент підійшов до заздалегідь обумовленого місця для вчинення злочину, що біля озера по АДРЕСА_2 , йшов позаду та наближався до ОСОБА_12 , який рухався разом з ОСОБА_8 . При цьому, ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , наблизився до ОСОБА_12 , та долаючи волю до опору останнього, наніс декілька ударів руками в різні частини тіла ОСОБА_13 , завдавши тому фізичний біль. Користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_10 не може чинити опір злочинним діям, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , з метою відкритого викрадення чужого майна, забрав у ОСОБА_12 належне останньому майно, а саме: планшет «Samsung Galaxy Tab 2 Lite», чорного кольору, 7 дюймів, 1 шт., вартістю 3875 гривень, з сім-карткою НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, на рахунку якої було 45 гривень, при цьому ОСОБА_4 , діючи згідно відведеної йому злочинної ролі, забрав у ОСОБА_10 сумку тканеву чорного кольору, 1 шт., вартістю 178 гривень, навушники біло-чорного кольору, 1 шт., вартістю 98 гривень, медичний халат, І шт., вартістю 170 гривень, грошові кошти в сумі 90 гривень, зошити, 2 шт., студентський квиток на ім?я ОСОБА_15 , які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, а всього майна на загальну суму 4 456 гривень та з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав в повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування. Обвинувачений показав, що дійсно 21.02.2017 за попередньою змовою групою осіб відкрито викрав майно потерпілого ОСОБА_10 . Запевнив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, вартість майна не оспорює. У скоєному щиро розкаявся, жалкує, що так сталося, запевнив, що в подальшому нічого протиправного вчиняти не буде. Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та щирості його позиції.

Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнаєщире каяття та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судомне встановлені.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Також суд бере до уваги умови життя та виховання ОСОБА_4 , які встановлені у судовому засіданні та не суперечать інформації, викладеній у досудовій доповіді. Зокрема, він проживає разом з батьками та братом. Обвинувачений має належні умови проживання. За місцем навчання у коледжі характеризується незадовільно, алкоголь та наркотичні засоби не вживає, має друзів. Відповідно до соціально-психологічної характеристики обвинуваченого з досудової доповіді, представник сектору ювенальної пробації м. Києва на основі наявних матеріалів визначив ризик вчинення повторного правопорушення обвинуваченим, як низький, а тому орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства можливе.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження; його ставлення до вчиненого - вину визнав повністю, щиро каявся у вчиненому та критично ставився до своєї поведінки; дані про його особу, зокрема: неодружений, має середню освіту, не працює, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо; наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, відсутність обставин, які його обтяжують.

Оскільки ОСОБА_4 засуджується за кримінальне правопорушення, вчинене ним до ухвалення вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05.12.2023, суд, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначає покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

При цьому суд, враховуючи обставини даної справи та особу ОСОБА_4 , його негативне ставлення до вчиненого, наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, а тому, застосувавши положення ст.ст. 75, 76, 104 КК України, звільняє його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Цивільний позов не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 373-376, 615 КПК України суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим покаранням за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05.12.2023, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку один рік.

Згідно із ч.1 ст.76 КК України покласти ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази: рюкзак чорного кольору, ноутбук марки «Lenovo» V580 s/n WB11325474, зарядний пристрій до ноутбука, портативний зарядний пристрій марки «Nomi» модель РО80, селфі палка, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_16 , довідка переселенця ОСОБА_16 , свідоцтво про народження ОСОБА_16 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_16 , медична книжка та медичні довідки на ім`я ОСОБА_16 , які передано на зберігання ОСОБА_16 - залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя