У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/2158/24

№ 1-кс/183/478/24

13 березня 2024 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги представника скаржника адвоката ОСОБА_3 в інтересах скаржника ОСОБА_4 на постанову старшого слідчогодругого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000347 від 25 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07.03.2024 року до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла скарга представника скаржника адвоката ОСОБА_3 в інтересах скаржника ОСОБА_4 на постанову старшого слідчогодругого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000347 від 25 квітня 2022 року.

Скарга мотивована наступним.

30.05.2022 року ОСОБА_4 визнано потерпілою та вручено пам`ятку про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 0000347від 25 квітня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, як дружину загиблого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди чоловіка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28.12.2023 року засобами поштового зв`язку (конверт зі штрих-кодом відправлення якого на жаль не зберігся) потерпіла ОСОБА_4 отримала постанову від 12.12.2023 року старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сєвєродонецьку) ТУ ДБР розташованого у м. Краматорську ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження №0000347 від 25 квітня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

За стислим змістом Постанови від 12.12.2023 року вбачається, що 25.04.2022 року близько 17:05 год. на 145 км. автошляху Т 1302, на відстані 700 метрів від блок-посту «Лисичанськ-Бахмут» в напрямку м. Бахмут Донецької обл. від м. Лисичанськ Луганської обл., військовослужбовець НГУ, рядовий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем "ВАЗ 2121 «Нива», реєстраційний номер НОМЕР_1 , змінив напрямок свого руху, виїхав на зустрічну смугу руху, чим порушив вимоги п.10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху де допустив зіткнення з автомобілем «Опель Вектра», під керуванням командира роти поліції особливого призначення «Херсон» ОСОБА_7 , який рухався в зустрічному напрямку.

В результаті зіткнення ОСОБА_6 загинув на місці, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікарні.

Вказані обставини були встановлені на підставі огляду місця події, відомості якого слугували для складення висновку судової інженерно-транспортної експертизи про винуватість ОСОБА_6 в порушенні ПДР, які привели до ДТП.

Потерпіла ОСОБА_4 критично ставиться до відомостей отриманих під час огляду місця події, яке в той час фактично знаходилося на території проведення активних бойових (військових) дій, вважає їх сумнівними, суперечливими, недостовірними та недостатніми для висновку і твердження в категоричній формі про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні ДТП.

Потерпіла вважає, що встановлені в постанові обставини не підтверджені іншими доказами, які могли бути отримані з інших джерел, зокрема з показів іншого учасника ДТП ОСОБА_7 , показів інших осіб, зокрема тих, які першими прибули (виявили) ДТП, надавали першу медичну допомогу постраждалим, евакуювали їх та транспортні засоби з місця ДТП тощо.

В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, в порушення вимог п.п. 1-2 ч.2 ст. 242 КПК України, не проведено експертизи щодо встановлення часу та причини смерті ОСОБА_6 та щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , проведення яких є обов`язковим.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №1451 від 27.04.2022 року смерть ОСОБА_6 настала внаслідок військових дій, від вибухів та осколків, що суперечить обставинам, викладеним в Постанові слідчого та спростовує його причетність до ДТП тощо.

Згідно до ст. 2, ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до вимог ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.

Положеннями ч. 1 ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - потерпілого.

Разом з тим, у порушення вимог ч.5 ст. 110 КПК України, якою передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, слідчий обмежився висновком про відсутність у діях ОСОБА_6 обов`язкових ознак складу злочину, передбаченого ст.286 КК України, разом з тим, жодних даних, які б вказували на проведення інших слідчих дій, у постанові не наведено, будь-якого висновку чи обґрунтування, за яких слідчий не здійснив всього обсягу слідчих дій та будь-яких інших дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, не проаналізував інші отримані у провадженні відомості, а також прийняв рішення про закриття кримінального провадження останнім у постанові не наведено, що є неприпустимим.

Таким чином, слідчим під час винесення постанови про закриття кримінального провадження було не повно досліджено обставини кримінального провадження та не надано належної правової оцінки зібраним доказам.

Так, закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України можливе лише щодо конкретної особи за умови, що в її діях відсутній склад кримінального правопорушення, але є наявною подія кримінального правопорушення. У такому випадку слідчий повинен був продовжувати досудове розслідування кримінального провадження до моменту встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення та за умови винуватості ОСОБА_6 у його вчиненні, закрити провадження на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з його смертю.

Таким чином, слідчий під час винесення постанови про закриття кримінального провадження від 12.12.2023 року належним чином не виконав вимоги КПК України, що є суттєвим порушенням та безпосередньо впливають на законність прийнятого рішення.

Враховуючи викладені обставини, потерпілий вважає, що постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Відповідно до положень п.3 ч.1 статті 303 КПК України, потерпілий має право на досудовому провадженні оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

28.12.2023 року потерпіла ОСОБА_9 отримала копію оскаржуваної Постанови засобами поштового зв`язку.

Частиною першою статті 306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала.

04.01.2024 року представник потерпілої ОСОБА_3 склав скаргу на постанову від 12.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000347 від 25 квітня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яку засобами поштового зв`язку надіслав до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області вважаючи, як до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ТУ ДБР у м. Краматорську).

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.01.2024 року у справі №175/532/24 його скаргу на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську про закриття кримінального провадження повернуто, оскільки орган досудового розслідування не знаходиться в межах територіальної юрисдикції вказаного суду. Територіальною юрисдикцією вказаного органу досудового розслідування є Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

01.03.2024 року він отримав вказану ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Згідно ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтями 116-117 КПК України передбачено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.?

Пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Враховуючи те, що потерпіла категорично не погоджується з рішенням слідчого про закриття кримінального провадження і свою позицію висловила у скарзі від 04.01.2024 року а також те, що потерпіла не була обізнана з територіальною юрисдикцією Дніпровського районного суду Дніпропетровської області та з фактичним розташуванням ТУ ДБР з розташуванням у м. Краматорську, оскільки така інформація відсутня у відкритих джерелах інформації, строк подання скарги на рішення про закриття кримінального провадження пропущено з поважних причин, потерпіла просить суд поновити його.

Представник скаржника в судове засіданні не з`явився, надавши заяву, якою скаргу підтримав, просив розглянути без його присутності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги представника скаржникадійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9 - 1 ) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником. Вказаний перелік є вичерпним.

Ст. 284 КПК України передбачає підстави закриття кримінального провадження, в т.ч. у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

П. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України вказує, що на досудовому провадженні рішення слідчого про закриття кримінального провадження можуть бути оскаржені заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В даному випадку предметом оскарження є Постанова старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000347 від 25 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Постанова мотивована наступним.

Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Краматорську за процесуального керівництва Луганської прокуратури у сфері оборони здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні під № 0000347 від 25.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

До ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську надійшло повідомлення, що 25.04.2022 року близько 17:05 на 145 км. автошляху Т 1302, на відстані 700 метрів від блок-посту «Лисичанськ-Бахмут» в напрямку м. Бахмут Донецької обл. від м. Лисичанськ Луганської обл., відбулося зіткнення автомобіля «ВАЗ 2121 «Нива», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням військовослужбовця НОМЕР_2 , рядового ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та автомобіля «Опель Вектра» під керуванням командира роти поліції особливого призначення «Херсон» ОСОБА_7 , які рухались в зустрічному один одному напрямку (за попередніми даними автомобіль ВАЗ виїхав на зустрічну смугу руху), в результаті події ОСОБА_6 загинув на місці. ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікарні.

Під час досудового розслідування було оглянуто місце ДТП та призначено судову інженерно-транспортну експертизу. За результатом судової інженерно-транспортної експертизи було встановлено, що з технічної точки зору, в даній дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля ВАЗ 2121 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , перед зміною напрямку руху і виїздом на зустрічну смугу руху повинен був переконатися в безпеці і надати перевагу в русі зустрічному транспортному засобу, тобто він повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху.

З технічної точки зору, в даній дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля ВАЗ 2121 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , виконуючи вимоги п.10.1 та п. 11.3 Правил дорожнього руху, мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді. З технічної точки зору, в даній дорожньо-транспортній ситуації, в діях водія автомобіля ВАЗ 2121 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_10 вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 та п. 11.3 Правил дорожнього руху.

З технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, дії водія автомобіля ВАЗ 2121 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , які не відповідали вимогам п.10.1 та п.11.3 Правил дорожнього руху, знаходяться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.

З технічної точки зору, в даній дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля Opel Vectra (без номерного знаку) ОСОБА_7 , повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху, тобто, він повинен був вести автомобіль з такою безпечною швидкістю (але не більше ніж 90 км/год), щоб була можливість контролювати рух автомобіля, а з моменту виникнення небезпеки для руху, зобов`язаний був застосувати гальмування.

З технічної точки зору, в даній дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля Opel Vectra (без номерного знаку) ОСОБА_7 , не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем ВАЗ 2121.

З технічної точки зору, в даній дорожньо-транспортній ситуації, в діях водія автомобіля Opel Vectra (без номерного знаку) ОСОБА_7 не вбачається невідповідностей вимог п.12.3 Правил Дорожнього руху.

З технічної точки зору, в даній дорожньо-транспортній ситуації, невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, в діях водія автомобіля Opel Vectra (без номерного знаку) ОСОБА_7 , не вбачається.

Відповідно до КК України ч.2 ст. 286 передбачає порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Кримінальна відповідальність за ст.286 КК України настає за умов заподіяння наслідків у вигляді фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ні середньої тяжкості тілесне ушкодження. Заподіяння в результаті порушень правил безпеки дорожнього руху легких тілесних ушкоджень виключає застосування ст.286 КК України.

Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущено винним, закономірно, з необхідністю тягне за скобою наслідки, передбачені ст.286 КК України

Злочин вважається закінченим з моменту настання зазначених ст.286 КК України наслідків.

Суб`єктивна сторона злочину визначається ставленням винного д наслідків і в цілому характеризується необережною виною.

Так, відповідно до ст. 2 КПК України завдання кримінального провадження полягає в тому, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник орган досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, щ викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати її належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно зі ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою У країн вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавстві України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Європейський суд з прав людини вимагає від сторін запобігати національним органам розслідування пред`явленню особі «необґрунтованої підозри».

Відповідно до змісту рішення «Нечипорук і Йонкало проти Україні «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, я можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про як йдеться, могла вчинити правопорушення (аналогічна позиці викладена рішеннях цього Суду у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученої Королівства» (FoH, CampbellandHartley v. theUnitedKingdom) від ЗО серпня 19S року, п.32, Series А, N 182).

Згідно із ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуальної рішення.

Також слід врахувати, що відповідно до ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішенні повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій і прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійснені правосуддя» визнання особи винуватою у вчиненні злочину можливе лише з умови доведення її вини.

При цьому слід мати на увазі, що відповідно до ст. 62 Констатуй України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також н доказах, отриманих незаконним шляхом, зокрема таких, збирання й закріплення яких здійснено з порушенням установленого кримінальним процесуальним законом порядку.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що дана дорожньо-транспортна подія, сталась із-за порушення водієм автомобіля ВАЗ 212 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , правил дорожнього руху передбачених п. 10.1 т п.11.3, який в результаті ДТП - загинув, а в діях водія автомобіля Opel Vecti (без номерного знаку) ОСОБА_7 , порушень правил дорожнього руху - не вбачається то кримінальне провадження № 0000347 від 25.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - підлягає закриттю.

На думку слідчого судді, постанова старшого слідчогодругого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000347 від 25 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження мають бути направленні для подовження досудового розслідування, виходячи з наступного.

В Постанові слідчий посилається на висновки судової інженерно-транспортної експертизи, згідно з якими з технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, дії водія автомобіля ВАЗ 2121 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , які не відповідали вимогам п.10.1 та п.11.3 Правил дорожнього руху, знаходяться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.

Водночас, підставою для закриття кримінального провадження слідчий зазначає п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яким передбачено закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінально правопорушення.

Такі висновки слідчого, на думку слідчого судді є суперечливими.

Крім того, закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України можливо лише щодо конкретної особи за умови, що в її діях відсутній склад кримінального правопорушення, але є наявною подія кримінального правопорушення, в даному випадку подія дорожньо-транспортної пригоди.

Водночас, згідно лікарського свідоцтва про смерть №1451 від 27.04.2022 року смерть ОСОБА_6 настала внаслідок військових дій, від вибухів та осколків, що суперечить обставинам, викладеним в Постанові слідчого та спростовує його причетність до ДТП.

Зазначені суперечності слідчим не усунуті, правова оцінка їм не надана.

Зокрема, згідно з імперативними вимогами ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: встановлення причин смерті; встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Відомостей про прийняття слідчим, прокурором таких процесуальних рішень, зокрема щодо призначення експертизи для встановлення причини смерті ОСОБА_6 так само як і про призначення експертизи для встановлення тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , оскаржувана постанова не містить.

На підставі чого слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування не отримані всі необхідні докази, на підставі яких можна було прийти до висновку про наявність чи відсутність складу кримінального правопорушення за даним кримінальним провадженням.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною та про наявність підстав для задоволення вимог за скаргою про її скасування.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність органу досудового розслідування, прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Оскільки слідчим суддею ухвалюється рішення про скасування постанови про закриття кримінального провадження, ухвала оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника скаржника адвоката ОСОБА_3 в інтересах скаржника ОСОБА_4 на постанову старшого слідчогодругого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000347 від 25 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчогодругого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження за № 0000347 від 25 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути надані під час підготовчого провадження в суді

Слідчий суддя ОСОБА_1