Справа № 346/960/24
Провадження № 1-кп/346/437/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/346/437/24, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 11.01.2024 року за № 0000029 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні нікого не має, не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений вчинив таємне викрадення майна (крадіжку), поєднаному із проникненням в інше приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

29.12.2023 року близько 18:00 год. обвинувачений проник на територію господарства за адресою: АДРЕСА_2 , відчинивши ворота та заїхавши автомобілем марки «Volkswagen Colf», номерний знак « НОМЕР_2 », де в період дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», та продовженого на 90 діб відповідно до Указу Президента України №734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 року, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав із господарства за вищевказаною адресою чотири колісні диски марки «SUPERLIGHT STARLEY FASHION YLWHEELS» в зборі з резиною, з написами на ній «ROSAWSS WQ-102 175/70R13 828 WQ-102 M+S RADIAIL STEEL BELESS STUDABLE MADE IN UKRAINE TYYU-38258305,003 E8021121 НОМЕР_3 -S DOT KCFH», два з яких знаходились біля літньої кухні, та два - в сараї, загальною вартістю 4 732 грн. Після цього, обвинувачений викрадені колісні диски в зборі з резиною помістив до вищевказаного автомобіля марки «Volkswagen Colf», місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 майнову шкоду в зазначеному розмірі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, заявив, що фактичні обставини справи не оспорює, його позиція є добровільною, пояснив, що мав домовленість з потерпілим, який винен йому грошові кошти, що в якості боргу останній віддасть йому шини (колеса). Після того, як не зміг з ним зв`язатися в телефонному режимі, поїхав до нього додому в с. Скопівка Коломийського району, де побачив біля літньої кухні і в сараї шини та у його відсутності взяв їх, поклав в транспортний засіб та поїхав додому. Працівники поліції вилучили шини у його знайомого, якому він їх передав згодом, та повернули потерпілому.Обвинувачений у вчиненому щиро розкаюється, розуміє, що вчинив не правильно, просить його суворо не карати.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, в попередньому судовому засіданні погодився із запропонованим прокурором порядком та обсягом дослідження доказів у кримінальному провадженні відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, а також зазначив, що претензій до обвинуваченого він не має, викрадені шини йому повернуто.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, роз`яснено учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаному із проникненням в інше приміщення, потерпілого ОСОБА_7 , вчиненому в умовах воєнного стану.

Прокурор в судовому засіданні просить визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; вирішити питання про долю речових доказів, врахувавши, що належні потерпілому автомобільні диски йому повернуто, а також стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 1 514,56 грн.

Захисник, враховуючи особу обвинуваченого, його щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також думку потерпілого про відсутність претензій до нього, погодився з позицією прокурора щодо виду та розміру покарання, просить призначити обвинуваченому таке із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням останнього від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, а також покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказаних в ст.67 КК України, не встановлено.

Суд враховує особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.п. 31); на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває (а.п. 35, 36); позитивно характеризується за місцем проживання (а.п. 37); його негативне відношення до вчиненого та молодий вік, а також думку потерпілого про відсутність претензій до обвинуваченого, висловлену в судовому засіданні.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Згідно з ч. 1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З урахуванням вимог діючого законодавства та вищевикладеного, тяжкості кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його молодий вік, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, згідно з положеннями ст.75 КК України, з покладанням на нього частини обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Крім того, суд враховує позицію сторони обвинувачення про призначення обвинуваченому вказаного покарання.

Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.

Процесуальні витрати в справі на залучення експерта складають в розмірі 1 514,56 грн. та підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з положеннями ст.124 КПК України.

Питання про речові докази слід вирішити згідно з правилами ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 100, 124, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_5 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Питання про речові докази вирішити таким чином:

- чотири титанові автомобільні диски в зборі з резиною, передані на відповідальне зберігання власнику потерпілому ОСОБА_7 , вважати повернутими останньому після набрання вироком законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1