465/3861/24
1-кс/465/925/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2024 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на бездіяльність слідчого ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Франківського районного суду м. Львова надійшла скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 за вихідним №11 від 11.04.2024 на бездіяльність слідчого ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за повідомленням скаржника №2760 від 15.03.2024 про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, яке полягає в ухиленні останнім від призову за мобілізацією.

Слідчий суддя, перевіривши виконання скаржником вимог ст.ст.303, 304 КПК України, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

З матеріалів скарги слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 18.03.2024 звертався до ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області із повідомленням №2760 від 15.03.2024 про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, про що свідчить відмітка на копії такого повідомлення, засвідчена печаткою названого органу поліції.

У свою чергу, згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Тобто, про порушення своїх прав, які полягають у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, скаржник повинен був дізнатися після спливу 24 годин з часу подання ним заяви, адже невчинення протягом цього строку дій, передбачених ч.1 ст.214 КПК України, і є підставою вважати наявною бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування.

В п. 5 інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 р. «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» роз`яснено, що при оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторона, яка задіяна в ході розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною 1 статті 304 КПК України регламентовано, що скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту вчинення дій або бездіяльності.

Як вбачається із змісту скарги, із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення заявник звернувся ще 18.03.2024, про що наявна відповідна відмітка органу поліції на такому повідомленні, тоді як скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 на бездіяльність слідчого ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області від 08.04.2024 подана до суду лише 17.05.2024.

Оскільки процесуальний закон пов`язує початок перебігу строку на оскарження власне з моментом вчинення відповідної дії чи бездіяльності, за наведених вище обставин вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 пропустив визначений КПК України 10-денний строк на звернення зі скаргою на бездіяльність слідчого. При цьому, клопотання в порядку ст.117 КПК України про поновлення пропущеного строку скаржником не подано.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що встановлення строків звернення до суду з відповідними заявами, скаргами законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в кримінальному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, прогнозованості закону, а також стимулює учасників кримінального процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та використання своїх прав.

У відповідності до положень ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст.26 КПК України слідує, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тобто, виходячи з положень ст.ст.22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу, покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею факту того, що скаргу подала особа, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, що підлягають оскарженню до слідчого судді.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За таких обставин та у відповідності до положень п.3 ч. 2 ст. 304 КПК України слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 пропущений десятиденний строк, передбачений ч.1 ст. 304 КПК України для оскарження дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, та ним не заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку. Водночас скаржнику слід роз`яснити, що згідно з положеннями ч.7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на бездіяльність слідчого ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його повідомленням про кримінальне правопорушення №2760 від 15.03.2024 повернути скаржнику.

Роз`яснити ІНФОРМАЦІЯ_3 , що повернення скарги не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України, при цьому, у випадку пропущення процесуального строку на звернення зі скаргою з поважних причин особа вправі подати разом зі скаргою клопотання про його поновлення.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1