Центральний районий суд м. Миколаєва
Справа № 490/2508/23
У Х В А Л А

06 березня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000259 від 21.02.2023р., відносно неповнолітнього:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з неповною середньою освітою, учень 9-го класу Благодарівського ліцею І-ІІІ ступенів, раніше судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю сторін кримінально провадження:

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: неповнолітній ОСОБА_3 , законний представник ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 ,

у вчиненні протиправного суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітній ОСОБА_3 , який не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність (через що не є суб`єктом злочину) та відносно якого здійснюється кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, 18.02.2023р., близько 10 год. 00 хв., вийшов із двору будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , де колись проживала його бабуся, де неподалік від воріт побачив мопед марки «Honda», синього кольору із білими вставками, (номер рама НОМЕР_1 ). В цей час у ОСОБА_3 виник корисливий умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, діючи з корисливих мотивів, враховуючи сприятливу для обстановку, а саме те, що його діями ніхто не спостерігає, підійшов до мопеду марки «Honda», синього кольору із білими вставками, (номер рама НОМЕР_1 ), об`ємом 49 см. куб., вартістю 10815,89 грн., що належить ОСОБА_7 , взяв його та закотив до двору будинку АДРЕСА_2 , де проживала його бабуся, знаючи про те, що вдома нікого не має, тим самим розпорядившись майном на власний розсуд.

В результаті своїх умисних протиправних дій неповнолітній ОСОБА_3 спричинив матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_7 на суму 10815,89 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив протиправне суспільно - небезпечне діяння, що містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.

Неповнолітній ОСОБА_3 вину у вчиненому визнав повністю, розкаявся, повідомив суду, що в той час він мешкав в будинку бабусі у м. Миколаєві. 18.02.2023р., близько 10 год. 00 хв., він вийшов із двору будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , та побачив біля сусідського паркану мопед марки «Honda», синього кольору із білими вставками. Він закотив вказаний мопед на подвірья будинку де мешкав та розібравши замок завів мопед. Він залишив його на подвірьї, а через деякий час прийшли працівники поліції та вилучили мопед. Запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальні правопорушення, щиро каявся у вчиненому.

Крім повного визнання своєї провини ОСОБА_3 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, його винуватість в інкримінованих діях повністю підтверджується наступними доказами, які суд безпосередньо дослідив під час судового розгляду. а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.02.2023 року, згідно якої ОСОБА_7 вказав, що 18.02.2023 року біля домоволодіння АДРЕСА_2 невстановлена особа незаконно заволоділа його транспортним засобом - мопедом марки «Honda», синього кольору із білими вставками, (номер рама НОМЕР_1 ), об`ємом 49 см. куб.;

- протоколом огляду місця події з фототаблицею від 20.02.2023 року, згідно якого було провендено огляд території біля домоволодіння АДРЕСА_3 , д е потерпілий залишив свій мопед марки «Honda».;

- заявою ОСОБА_5 без дати, зідно якої ОСОБА_5 добровільно видала працівникам поліції мопед марки «Honda», синього кольору із білими вставками, яким закотив на подвірья 18.02.2023 року її син ОСОБА_3 ;

- протоколом огляду предмета від 22.02.2023. року, згідно якого було проведено огляд мопеда марки «Honda», синього кольору із білими вставками, який добровільно видала ОСОБА_5 ;

- висновкомсудової автотоварознавчої експертизи транспортного засобу № 23-1346 від 22.03.2023 року, згідно якого ринкова вартість мопеда марки Honda-AF 24-1541535 на 18.02.2023 року складає - 10815,89 грн.

Керуючись вимогами ст. 94 КПК України, суд, оцінюючи докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні протиправного суспільно - небезпечного діяння, що містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру підтримала в повному обсязі. Просила суд застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у вигляді дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього строком на один рік та заборонити з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. залишати місце проживання, а також передати неповнолітнього під огляд матері.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 просила задовольнити клопотання прокурора про застосування до її сина примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі його під її нагляд, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього строком на 1 рік. Також зазначила, що її син дуже цікавиться транспортними засобами, допомогає їх ремонтувати відчиму і він має намір вивчитись на автослесаря.

Захисник просив задовольнити клопотання прокурора частково, а саме в частині адреси проживання, оскільки ОСОБА_3 планує після закінчення 9 класу в ліцеї, продовжити навчання в м. Одеса.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, додані до клопотання, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та про його задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 скоїв суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, тобто як незаконне заволодіння транспортним засобом, за обставин, викладених в клопотанні, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 тобто на час вчинення кримінального правопорушення йому не виповнилось 16 років.

Відповідно до ст. 22 КК України, кримінальна відповідальність за злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України з 16 років, що свідчить про те, що неповнолітній ОСОБА_3 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 289 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, можуть бути застосовані судом до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.

Примусові заходи виховного характеру є єдиними з заходів кримінального примусу, застосування яких можливе до осіб, що не досягли віку, з якого можливе притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України, під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

При вирішенні питання про застосування примусових мір виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , суд враховує дані про особу неповнолітнього, який характеризуються позитивно за місцем проживання, за місцем навчання характеризується негативно, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 16 років, тобто не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння.

Мати ОСОБА_5 не заперечувала, щоб неповнолітній ОСОБА_3 був переданий під її нагляд, про що підтвердила в судовому засіданні. Запевнила суд, що здатна забезпечити виховний вплив на сина та постійний контроль за його поведінкою.

Згідно з ч. 2 ст. 105 КК України, до неповнолітнього (малолітнього) може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки, а також під нагляд громадян на їхнє прохання.

Положеннями ст. 501 КПК України, передбачено, що в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд приймає лише 2 види рішень: ухвалу про застосування примусових заходів виховного характеру, якщо прокурором буде доведено вчинення неповнолітнім, зазначеним в ст. 498 КПК України, суспільно-небезпечного діяння, чи ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів виховного характеру, якщо суд дійде висновку, що прокурор під час судового розгляду не довів факт вчинення суспільно-небезпечного діяння неповнолітнім, і закриває провадження, інших підстав для відмови в застосуванні примусових заходів виховного характеру законом не передбачено.

При цьому, до особи, яка вчинила зазначені діяння після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України, мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_3 до досягнення віку кримінальної відповідальності, у віці 15 років на момент скоєння кримінального правопорушення, вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, відповідно до закону слід застосовувати особливий порядок здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх, та згідно із ст. 498 КПК України застосувати примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а також передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 .

Щодо часу перебування поза місцем проживання, суд враховує думку захисника і вважає необхідним встановити вище зазначене обмеження в період з 20 год. 00 хв. до 06 год.00 хв. з урахуванням комендантської години у воєнний час і час для повернення додому.

Вказані примусові заходи виховного характеру сприятимуть його виправленню та вихованню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення неповнолітнього ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У кримінальному провадженні щодо неповнолітнього суд може покласти процесуальні витрати на батьків, опікунів або піклувальників.

Тому процесуальні витрати за проведення автотоварознавчої експертизи транспортного засобу № 23-1346 від 22.03.2022р. у сумі 2867 грн. 76 коп. покласти на законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 , оскільки проведення експертизи було зумовлено розслідуванням вчиненого неповнолітнім ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а останній є неповнолітнім, навчається в 9 класі Благодарівської ЗЗСО I-III ступенів Нечаянської сільської ради, Миколаївського району, Миколаївської області, самостійного виду заробітку не має.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 292, 301, 498-501, 392-395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно неповнолітнього ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру строком на 1 рік, у вигляді:

- передачі його під нагляд матері - ОСОБА_5 ;

- обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме: заборонити відвідувати розважальні заклади, заборонити перебування поза місцем проживання із 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., зобов`язати продовжити навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 2867 грн. 76 коп. (дві тисячі вісімсот шістдесят сім грн. 76 коп.).

Речові докази: мопед марки «Honda», синього кольору із білими вставками, (номер рама НОМЕР_1 ) який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити власнику.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1