ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3926/22 Номер провадження 11-кп/814/533/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000664 за апеляційною скаргою прокурора Немишлянської окружної прокурора м. Харкова ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Полтава 02 серпня 2022 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

засуджено за:

- ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від вiдбування покарання з встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

30.05.2022 приблизно о 10.00 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Северина Потоцького, ділянка № 45 лінія 6, на території садівничого товариства «Тракторобудівник», таємно в умовах воєнного стану, умисно, з корисливих мотивів, переліз через паркан приватної дачної ділянки, розташованої за вищевказаною адресою, де за допомогою металевої труби відкрив дерев`яні двері та проник до дачного будинку, звідки таємно викрав електрокосу ТМ «Tatra Garden ТЕ-100», вартістю 1716,67 грн. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 20.06.2022, приблизно о 18.00 год, ОСОБА_7 знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Северина Потоцького, ділянка № 45 лінія 6, на території садівничого товариства «Тракторобудівник» таємно, повторно, в умовах воєнного стану, умисно, з корисливих мотивів, переліз через паркан приватної дачної ділянки, розташованої за вищевказаною адресою, де відкрив дерев`яні двері, які ним були раніше зламані та проник до вказаного дачного будинку, звідки таємно викрав компресор від холодильника «ХКВ 6-1 ЛБN ГОСТ 17008-79 220 В 50 ГЦ № , вартістю299 грн., секатор щеплювальний «Professional Grafting Tool», вартістю202,94 грн., пасатижі марки «INTERTOOL», вартістю 68 грн., тим самим виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, та намагався залишити місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядитись викраденим товаром на власний розсуд, але кримінальне правопорушення не було закінчене з причин, які не залежали від його волі, у зв`язку тим, що був зупинений працівниками патрульної поліції.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, неправильне звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за:

- ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що призначаючи обвинуваченому покарання, суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки при визначенні покарання за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України призначив покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, у той час як вказана частина статті передбачає покарання від 5 до 8 років позбавлення волі. При цьому ст. 69 КК України судом не застосовано.

Також вважає, що суд не навів переконливих підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, зокрема вказавши обставини, які враховує при призначені покарання, не розмежовує їх і не зазначає, які з них вважає обставинами, що пом`якшують покарання.

Не враховано судом, що кримінальні правопорушення вчинені під час воєнного стану, тобто обвинувачений скористався тяжкими обставинами та умовами, в яких опинилися громадяни, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність вказаних кримінальних правопорушень.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку своєї апеляційної скарги, обвинуваченого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вказав, що свою вину він визнав, шкоду відшкодував та вибачився перед потерпілою, а тому просив вирок залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за які його засуджено, за обставин, встановлених судом першої інстанції, є правильним, ґрунтується на об`єктивно з`ясованих обставинах.

Оскільки обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин висунутого обвинувачення, суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Згідно зі ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, на підставі ч.1 ст.413 цього Кодексу, є, зокрема, застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Доводи прокурора про неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання є обгрунтованими.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання та звільняючи від його відбування, суд не в повній мірі взяв до уваги вимоги ст. 75 КК України і не врахував належним чином ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, окрім того, зазначаючи в мотивувальній частині вироку про можливість звільнення обвинуваченого на підставі ст.75 КК України, навів формальні підстави для цього, належним чином не умотивувавши в цій частині своє рішення.

Таким чином, місцевий суд, призначаючи покарання зі звільненням від відбування покарання, залишив поза увагою ті обставини, що ОСОБА_7 , вчинив кримінальні правопорушення під час воєнного стану, скориставшись ситуацією, яка склалася в країні через бойові дії на території м. Харкова та Харківської області, вказані кримінальні правопорушення вчинив щодо однієї потерпілої, тобто після вчинення крадіжки, продовжив свою злочинну діяльність та вчинив замах на вчинення крадіжки, що вказує на його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання не відповідає як конкретним обставинам справи та особі обвинуваченого, так і вимогам ст.75 КК України, а тому, відповідно до ст.65 цього Кодексу, ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у виді реального позбавлення волі.

Окрім цього, враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що обвинувачений свою вину визнав, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, шкоду потерпілій відшкодував, вибачився перед потерпілою, відсутні обставини, які обтяжують покарання, відсутні тяжкі наслідки від вчиненого, які колегія суддів вважає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, колегія суддів дійшла висновку, що обвинуваченому може бути призначено покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Як вбачається зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Враховуючи вказані вище обставини вчинення кримінальних правопорушень та особу обвинуваченого, колегія суддів дійшла висновку, що визначене місцевим судом покарання за розміром є явно несправедливим внаслідок суворості. У зв`язку з чим ОСОБА_7 має бути призначено покарання нижче від найнижчої межі встановленої відповідною статтею (частиною статті) КК України.

Саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням викладеного, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначення покарання та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з ухваленням в цій частині нового вироку.

З огляду на вказане, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Немишлянської окружної прокурора м. Харкова ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м. Полтави 02 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання та звільнення від відбування покарання з випробуванням - скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за:

- ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі,

- ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з 14 березня 2024 року, взявши його під варту в залі суду.

В іншій частині вирок Київського районного суду м. Полтави 02 серпня 2022 року залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк, з дня отримання копії вироку.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4