Справа № 991/1347/24
Провадження 1-кс/991/1357/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду клопотання прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у межах кримінального провадження № 0000029 від 13.02.2019,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, у якому детектив з метою забезпечення збереження речових доказів та проведення експертного дослідження просить накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000029 від 13.02.2019 за фактами заволодіння земельними ділянками ДП «Дослідне господарство «Дмитрівка» НААН України, що перебували у користуванні на підставі державного акту на право постійного користування землею серії КВ № 0002 від 13.12.1995 на території м. Фастова Київської області, земельними ділянками ДП «Агрокомбінат «Пуща-Водиця», що перебували у користуванні на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №003658 від 11.11.2002 в адміністративних межах Софіївсько-Борщагівської сільської ради Київської області та перебували у користуванні на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №003662 від 15.11.2002 в адміністративних межах Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Київської області, легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України.

Досудовим слідством установлено, що починаючи з березня 2018 року ОСОБА_7 , обіймаючи посаду першого заступника директора ДП «Науково-дослідний та проєктний інститут землеустрою», визначивши об`єктом своєї злочинної діяльності земельні ділянки у м. Фастів Київської області, що перебували у користуванні ДП «ДГ «Дмитрівка» згідно державного на право постійного користування землею серії КВ № 0002 від 13.12.1995 площею 1057, 3619 га, розробив злочинний план щодо заволодіння цими землями шляхом протиправного використання механізму безоплатної приватизації земель сільськогосподарського призначення державної власності наперед визначеними та підшуканими особами, які мали бути прямо чи опосередковано підконтрольні ОСОБА_7 .

Так, з березня 2018 року розпочалися активні дії підконтрольними ОСОБА_7 особами, щодо пошуку осіб, перевага серед яких надавалася учасникам бойових дій, які згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 р. № 898 «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками» мали пільгове право на безоплатну приватизацію земельної ділянки у розмірах визначених ст. 118 ЗК України, з метою подальшого оформлення від цих осіб на підконтрольних учасникам злочинної організації осіб довіреностей щодо представництва інтересів під час оформлення у власність земельних ділянок на території Київської області з можливістю розпорядження земельними ділянками. Усього з березня по вересень 2018 року, під керівництвом ОСОБА_7 , підшукано та організовано оформлення довіреностей 462 особам у різних областях України.

У період з 26.04.2018 по 16.07.2018 службовими особами Головного управління Держгеокадастру у Київській області, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , реалізовано наперед розроблений злочинний план ОСОБА_7 щодо припинення права постійного користування земельними ділянками ДП «ДГ «Дмитрівка» згідно держакту серії КВ № 0002 від 13.12.1995.

Згідно висновку експерта, після прийняття наказу Головного управління Держгеокадастру в Київській області від 13.07.2018 № 10-6323/15-18-сг «Про затвердження документації із землеустрою», 13 земельних ділянок, загальною площею 1014,6043 га, вилучено з користування ДП «ДГ «Дмитрівка», всупереч п. 2, 10 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», п.1 ст.104 ЦК України та ст. 141, 149 ЗК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_11 , діючи як начальник відділу у Фастівському районі, використовуючи своє службове становище, організаційно-розпорядчі повноваження та вплив на підлеглих державних кадастрових реєстраторів, 04 та 05.07.2018 організувала розгляд заяв про реєстрацію 13 земельних ділянок, сформованих згідно технічної документації щодо інвентаризації земель у м. Фастів Київської області та здійснюючи адміністративний вплив на підпорядкованих державних кадастрових реєстраторів, у тому числі залучивши до цього виконуючого обов`язки начальника управління державного земельного кадастру ОСОБА_9 , забезпечила внесення державними кадастровими реєстраторами відомостей щодо 13 земельних ділянок до Державного земельного кадастру, присвоєння земельним ділянкам кадастрових номерів та формування витягів з Державного земельного кадастру щодо 13 земельних ділянок з цільовим призначенням землі запасу, з метою подальшої реєстрації права власності цими ділянками за Головним управлінням та забезпечення можливості розпоряджатися ними в інтересах діяльності злочинної організації.

Діючи всупереч інтересам ДП «ДГ «Дмитрівка» як користувача земельних ділянок, ОСОБА_9 забезпечив підготовку головним спеціалістом відділу ОСОБА_12 проекту наказу про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель, яка надійшла на адресу Головного управління листом ДП «Науково-дослідний інститут землеустрою» від 06.07.2018, після чого завізував проект наказу на звороті та подав його для підписання іншими співвиконавцями. ОСОБА_10 у проміжок часу з 06 по 13.07.2018, зловживаючи службовим становищем, завізувала проект наказу Головного управління «Про затвердження документації із землеустрою», подальше прийняття якого суперечило чинному законодавству та створювало умови для заволодіння земельними ділянками, які перебували у користуванні ДП «ДГ «Дмитрівка». ОСОБА_8 підписала та прийняла наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 13.07.2018 № 10-6323/15-18-сг яким затвердила технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1014,6048 га на території м. Фастова Фастівського району Київської області та зобов`язала керівника відділу у Фастівському районі внести відповідні зміни в земельно-облікові документи.

Згідно висновку експерта, після прийняття наказу Головного управління Держгеокадастру в Київській області від 13.07.2018 № 10-6323/15-18-сг «Про затвердження документації із землеустрою», 13 земельних ділянок, загальною площею 1014,6043 га, було вилучено з користування ДП «ДГ «Дмитрівка», всупереч п.п. 2, 10 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», п.1 ст.104 ЦК України та статей 141,149 ЗК України.

ОСОБА_4 в період часу проведення інвентаризація земельних ділянок, що знаходились у землекористуванні ДП «ДГ «Дмитрівка» на території м. Фастів Київської області, сформував схему поділу земель вказаного підприємства на земельні ділянки площею не більше 2 га, які планувалися для відведення у власність наперед визначеним особам для ведення особистого селянського господарства (далі - ОСГ) у масиві земель, що перебували у користуванні ДП «ДГ «Дмитрівка», згідно якої ним було сформовано 456 земельні ділянки площею не більше 2 га, загальною площею 907,7 га. Зазначену схему для її погодження та визначення черговості виділення земельних ділянок із масивів земель ДП «ДГ «Дмитрівка», 05.07.2018 ОСОБА_4 надіслав ОСОБА_7 , повідомивши, що є необхідні документи для отримання у власність земельних ділянок для особистого селянського господарства лише 59 наперед визначеними особами.

З метою реалізації свого злочинного наміру не пізніше липня 2018 року залучено до складу злочинної організації ОСОБА_13 , на якого покладено функції пособника у реалізації злочинного плану щодо пошуку осіб на яких планувалося здійснити відведення земельних ділянок, оформлення від них довіреностей на ОСОБА_14 та ОСОБА_15 щодо представлення інтересів під час оформлення у власність земельних ділянок з можливістю розпорядження ними.

У зазначений проміжок часу, продовжуючи свою протиправну діяльність у складі злочинної організації ОСОБА_16 координує здійснення перевірки наданих ОСОБА_13 осіб, та результати перевірки надсилає останньому для складання клопотань від наперед визначених осіб щодо відведення земельної ділянки у власність.

Починаючи з 02.07.2018 ОСОБА_14 та ОСОБА_15 подають до Головного управління клопотання про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ орієнтованою площею 2 га на території м. Фастів Київської області. За період з 02.07 по 02.11.2018 ними подано 462 клопотання від наперед визначених та підконтрольних осіб щодо надання дозволу на розробку документації із землеустрою.

Після реєстрації Головним управлінням клопотань, ОСОБА_8 , продовжуючи свою діяльність залучила до розгляду клопотань ОСОБА_9 для організації підготовки проектів наказів Головного управління про надання дозволу на розробку документації із землеустрою, ОСОБА_10 для візування проектів цих наказів щодо відповідності їх чинному законодавству, а також ОСОБА_11 для організації розгляду клопотань державними кадастровими реєстраторами відділу у Фастівському районі та отримання відомостей з Державного земельного кадастру щодо запитуваних земельних ділянок разом із викопіюванням з індексної кадастрової карти (плану), на якій орієнтовно відображаються заплановані до передачі у власність земельні ділянки. Так, остання організувала підготовку державними кадастровими реєстраторами відділу відомостей з Державного земельного кадастру щодо запитуваних земельних ділянок разом із викопіюванням з індексної кадастрової карти (плану), на якій орієнтовно відображаються запитувані земельні ділянки та з метою видання наказів Головним управлінням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, направила до Головного управління відомості з Державного земельного кадастру щодо запитуваних земельних ділянок разом із викопіюванням з індексної кадастрової карти (плану).

Після надходження до Головного управління відомостей з Державного земельного кадастру щодо запитуваних земельних ділянок разом із викопіюванням з індексної кадастрової карти (плану), ОСОБА_9 , забезпечив підготовку підлеглими працівниками проектів наказів Головного управління про надання дозволу наперед визначеним та підконтрольним ОСОБА_7 особам. ОСОБА_10 здійснила візування проектів наказів Головного управління «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», подальше прийняття яких суперечило положенням статей 116, 118, 122 ЗК України.

Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_8 у період з 02.08.2018 по 08.11.2018 підписала 462 накази Головного управління «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою».

Зазначеними наказами Головного управління, які прийняті ОСОБА_8 всупереч статей 116, 118, 122, 141 ЗК України, надано 462 наперед визначеним та підконтрольним ОСОБА_7 особам дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих на території м. Фастів Київської області, орієнтованого розміру 2 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та покладено на керівника відділу у Фастівському районі при надходженні проектів землеустрою забезпечити реєстрацію земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Контроль за виконанням наказів ОСОБА_8 , будучи начальником Головного управління, залишила за собою.

Після отримання ОСОБА_15 та ОСОБА_14 копій наказів Головного управління «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», ОСОБА_7 організував розробку ОСОБА_4 проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок підконтрольним особам згідно попередньо визначених ОСОБА_7 площ у масивах земель, що перебували у землекористуванні державного підприємства на території м. Фастів Київської області.

Після видання наказів Головного управління «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» ОСОБА_11 , у період з серпня по листопад 2018 року склала та подала ТОВ «НВФ «ГЕОКАДАСТР ПЛЮС» 44 довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) згідно яких землі за рахунок яких здійснювалося відведення земельних ділянок не перебували у користуванні та власності інших фізичних та юридичних осіб, які увійшли до складу розробленої документації із землеустрою.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, відповідно до визначених ОСОБА_7 функцій, ОСОБА_4 , використовуючи печатки ТОВ «НВФ «Геокадастр Плюс», факсиміле директора та сертифікованого інженера-землевпорядника цього товариства ОСОБА_17 , діючи у період з серпня по листопад 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , організував виготовлення 44 проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території м. Фастів Київської області, в ході чого було сформовано 462 земельні ділянки, які планувалося у подальшому передати у власність підконтрольним ОСОБА_7 особам.

Розраховуючи внаслідок попередньої домовленості про спільне вчинення злочину на сприяння у злочинній діяльності з боку начальника відділу у Фастівському районі ОСОБА_11 та узгодивши свої подальші дії із ОСОБА_7 як керівника організованої групи, ОСОБА_18 у період з 30.11 по 19.12.2018, організував створення та подання у Державному земельному кадастрі через електронний кабінет сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_17 462 заяв на реєстрацію земельних ділянок.

Зловживаючи своїм службовим становищем та організаційно-розпорядчими функціями ОСОБА_11 спільно із ОСОБА_9 , забезпечили реєстрацію державними кадастровими реєстраторами відділу у Фастівському районі земельних ділянок у Державному земельному кадастрі відповідно до сформований та надісланих від ОСОБА_17 заяв на реєстрацію земельних ділянок, присвоєння цим ділянкам кадастрових номерів та формування витягів із Державного земельного кадастру щодо новостворених земельних ділянок.

Починаючи з листопада 2018 по січень 2019 роки, ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , які діяли з метою подальшого заволодіння землями державної власності, подали до Головного управління 462 клопотання про затвердження документації із землеустрою та передачі наперед визначеним та підконтрольним особам у власність земельних ділянок разом із розробленими проектами землеустрою та витягами з Державного земельного кадастру щодо сформованих земельних ділянок.

Після реєстрації Головним управлінням клопотань, ОСОБА_8 , продовжуючи свою діяльність залучила до їх розгляду ОСОБА_9 для організації підготовки проектів наказів Головного управління про затвердження проектів землеустрою та передання у власність земельних ділянок та ОСОБА_10 для візування проектів цих наказів щодо відповідності їх чинному законодавству.

Так. ОСОБА_9 будучи начальником відділу розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності, а з 20.12.2018 призначеним ОСОБА_8 начальником управління державного земельного кадастру, забезпечив підготовку головними спеціалістами відділу розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності проектів наказу Головного управління «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», які у подальшому були завізовані ОСОБА_9 на звороті, та ОСОБА_10 .

Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_8 у період з 07.12.2018 по 14.01.2019 підписала накази Головного управління «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність».

Зазначеними наказами Головного управління, які прийняті ОСОБА_8 всупереч статей 116, 118, 122, 141, 186 ЗК України, затверджено проекти землеустрою та надано 462 наперед визначеним та підконтрольним ОСОБА_7 особам у власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташовані на території м. Фастів Київської області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 919, 34 га.

Також слідством встановлено, що не пізніше грудня 2018 року, ОСОБА_7 залучив до протиправної діяльності ОСОБА_19 , на якого поклав функції пособника щодо пошуку осіб зацікавлених у подальшому придбані земельних ділянок, оформлення яких здійснювалося на підконтрольних ОСОБА_7 осіб, та досягнення домовленостей щодо розміру неправомірної вигоди за результатами укладання цих правочинів.

Так, ОСОБА_19 через підконтрольного йому ОСОБА_20 організував зустріч, яка мала місце 17.12.2018 в адмінбудинку ПСП «Агрофірма «Світанок» із директором цього підприємства ОСОБА_21 та його власником ОСОБА_22 , під час якої висловив пропозицію щодо придбання представниками ПСП «Агрофірма «Світанок» земельних ділянок загальною площею біля 1000 га за ціною 3400 доларів США за 1 га, при цьому в ході бесіди ОСОБА_19 гарантував представникам підприємства передачу Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області іншої частини земельних ділянок на підконтрольних йому осіб у максимально короткий проміжок часу, з метою подальшого укладення договорів купівлі-продажу цих земель на користь підприємства.

Представники ПСП «Агрофірма «Світанок» ОСОБА_22 і ОСОБА_21 , не будучи обізнаними із злочинними планами ОСОБА_7 та ОСОБА_19 , погодились із пропозицією останнього та з січня по лютий 2019 року між представниками ПСП «Агрофірма «Світанок» та довіреними особами укладено 462 договори купівлі-продажу земельних ділянок загальною площею 919, 34 га, у результаті чого ОСОБА_7 та очолюваною ним злочинною організацією отримано неправомірну вигоду в розмірі 3 125 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ, станом на кінцеву дату укладення правочину 06.02.2019, складала 84 262 812,5 грн.

Детектив стверджує, що злочинними діями групи осіб до складу якої входили серед інших службові особи Головного управління Держгеокадастру у Київській області, здійснено заволодіння землями державної власності сільськогосподарського призначення, які перебували у землекористуванні ДП «ДГ «Дмитрівка» на території м. Фастова Київської області, площею 919, 34 га, вартістю 714 769 489,25 гривень, та укладено правочини щодо земельних ділянок, одержаних внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Також досудовим слідством установлено, що у період з січня по червень 2019 року організованою групою під керівництвом ОСОБА_7 у складі начальника Головного управління Держгеокадастру у Київській області ОСОБА_8 , начальника юридичного управління Головного управління ОСОБА_10 , начальника управління державного земельного кадастру Головного управління ОСОБА_9 , а також начальника міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління ОСОБА_23 , реалізовано наперед розроблений ОСОБА_7 злочинний механізм припинення права постійного користування земельними ділянками ДП «Агрокомбінат «Пуща-Водиця» на території Софіївсько-Борщагівської та Петропавлівсько-Борщагівської сільських рад Київської області, з метою створення передумов для заволодіння земельними ділянками.

Так, достовірно знаючи відомості щодо землекористування ДП «Агрокомбінат «Пуща-Водиця» та будучи обізнаним із положеннями Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», згідно яких Державне підприємство «Агрокомбінат Пуща-Водиця» входить до переліку права державної власності, що не підлягають приватизації, ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, у січні 2019 року, визначив об`єктом злочинного посягання земельні ділянки, що перебували у землекористуванні вказаного підприємства орієнтовною площею 300 га, а також механізм скасування прийнятих рішень про вчинені реєстраційні дії щодо права постійного користування на земельні ділянки, який складався із таких етапів:

на першому етапі за результатами узгоджених дій створювались умови для оскарження рішень Головного управління Держгеокадастру у Київській області щодо відмови скасування державних актів на право постійного користування землею в судовому порядку;

на другому етапі до Київського окружного адміністративного суду подано відповідні позовні заяви щодо скасування державних актів на право постійного користування землею у зв`язку із втратою ними чинності, з підстав внесення записів про реєстрацію права постійного користування на земельні ділянки у 2016 році згідно положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та подальшою передачею державних актів на право постійного користування землею до архіву органів Держгеокадастру;

на третьому етапі службовими особами Головного управлінням Держгеокадастру у Київській області складено скарги до Міністерства юстиції України щодо скасування рішень державних реєстраторів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію права постійного користування на земельні ділянки за ДП «Агрокомбінат «Пуща-Водиця» у 2016 та 2019 роках.

На кожному із етапів члени організованої групи виконували визначені ОСОБА_7 ролі та завдання згідно розробленого ним плану злочинної діяльності.

Детектив зазначає, що зазначений механізм надав можливість учасникам організованої групи із числа службових осіб Головного управління Держгеокадастру у Київській області за керівництва ОСОБА_7 шляхом зловживання своїм службовим становищем, без припинення права постійного користування землею у порядку ст. 141, 149 ЗК України, забезпечувати прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області протиправних рішень про надання дозволу на виготовлення проєктів землеустрою про надання у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, затверджувати ці проєкти землеустрою та надавати у приватну власність земельні ділянки для особистого селянського господарства, площею не більше 2 гектарів заздалегідь визначеним та підконтрольним ОСОБА_7 особам.

Слідством встановлено, що учасники організованої групи у складі службових осіб Головного управління ОСОБА_24 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_23 , а також ОСОБА_16 , ОСОБА_13 та ОСОБА_25 , під керівництвом ОСОБА_7 , заволоділи земельними ділянками державної власності площею 284,34 га, що перебували у землекористуванні ДП «Агрокомбінат «Пуща-Водиця» на території Софіївсько-Борщагівської та Петропавлівсько-Борщагівської сільських рад Київської області, вартістю 1 123 331 337 гривень.

Таким чином, у ході досудового розслідування отримано фактичні дані щодо причетності до заволодіння земельними ділянками ДП «ДГ «Дмитрівка» та ДП «Агрокомбінат «Пуща-Водиця», тобто вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_4 , який вчиняв протиправні дії у складі очолюваної ОСОБА_7 організованої групи.

15.02.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено належний ОСОБА_4 мобільний телефон iPhone IMEI87084, який перебував у заблокованому стані, та у зв`язку з неможливістю подолання системи логічного захисту для дослідження змісту електронного листування та наявних електронних документів, вказаний мобільний телефон вилучено.

Також у ході проведення обшуку виявлено належний ОСОБА_4 персональний комп`ютер з інстальованими програмними продуктами миттєвого обміну повідомленнями Telegram, Viber, Signal, у яких наявні контакти підозрюваних у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , листування з якими видалено. Тому, з метою відновлення в умовах криміналістичної лабораторії видалених файлів, вилучено НЖМД, встановлені у вказаний персональний комп`ютер Toshiba 500 GB s/n Y48SKRYHS X13 та SEAGATE BARRACUDA 2 Tb s/n WK208YDM.

Прокурор зазначає, що у сторони обвинувачення наявні підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів та у разі необхідності для проведення експертного дослідження з метою встановлення видалених файлів та фізичних властивостей інформації, що міститься у вилученому пристрої оскільки наявні відомості можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у ході досудового розслідування.

Детектив ОСОБА_3 , діючий на підставі доручення прокурора, у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_5 , з думкою якого погодився ОСОБА_4 , у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання та зазначили, що вилучені речі не відповідають ознакам речових доказів. Ненедання ОСОБА_4 паролю під час проведення обшуку представник пояснює емоційним станом підозрюваного, та тим, що у останнього вже вдруге вилучається мобільний телефон. ОСОБА_4 розуміє необхідність проведення експертного дослідження з носіями інформації, готовий надати паролі задля копіювання інформації, однак після цього просить повернути мобільний телефон та носії інформації.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для їх застосування; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини 2 та частиною 3 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається у випадках, зокрема, якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний із подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із частиною 1 цієї статті визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведене необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Поряд з цим, накладаючи арешт на майно особи, яка не має статусу підозрюваного у конкретному кримінальному провадженні, слідчий суддя, враховуючи положення ст. 132 КПК України, має переконатися у тому, що на даному етапі досудового розслідування існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, а майно про арешт якого ставиться питання відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, безвідносно до того, чи має особа, на майно якої накладається арешт, безпосереднє відношення до вчинення злочину.

У ході розгляду клопотання встановлено, що Національне бюро України здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000029 від 13.02.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367, ч. 4 ст. 190, , ч. 3 ст. 209 КК України.

Згідно із Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження здійснюється, зокрема за епізодом 3 щодо заволодіння службовими особами Головного управління Держгеокадастру у Київській області земельними ділянками ДП «Агрокомбнат «Пуща-Водиця», що перебували у користуванні на підставі державного акту на праві постійного користування землею серії ІІ-КВ №003658 від 11.11.2002 в адміністративних межах Софіївсько-Борщагівської сільської ради Київської області та земельними ділянками, що перебували у користуванні вказаного підприємства на підставі державного акту на праві постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003662 від 15.11.2002 в адміністративних межах Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Київської області, вчиненого у період з січня по серпень 2019 року, за попередньою змовою групою осіб, шляхом зловживання службовими особами своїм службовим становищем. Також за епізодом 5, а саме, що у період з липня по грудень 2018 року службовими особами Головного управління Держгеокадастру у Київській області протиправно вилучено земельні ділянки загальною площею 1057,3619 га до земель запасу, після чого надано дозвіл на розробку та затверджено проєкти землеустрою щодо надання 460 особам у приватну власність земельних ділянок загальною площею біля 917,9 га. Сформованих за рахунок земель, які перебували у постійному користуванні ДП «ДГ «Дмитрівка» ІС НААН України на території м. Фастів згідно із державним актом серії КВ № 0002. Відразу після реєстрації права власності на земельні ділянки у січні 2019 року, за договорами купівлі-продажу вони перейшли у власність приватного сільськогосподарського підприємства.

Викладена у клопотанні фабула кримінального провадження у сукупності з наданими детективом у судовому засіданні поясненнями та дослідженими матеріалами, зокрема, копіями: протоколів огляду від 20.10.2020, від 16.06.2023, від 30.11.2022, від 16.03.2023; протоколу за результатами аудіоконтролю особи від 10.07.2023; висновків експертів від 10.06.2022 № 4460/21-41/14507-14817/22-41 за результатами проведення комплексної судової земельно-технічної експертизи та оціночно-земельної експертизи, від 03.02.2022 № 4946/21-41/2038-2260/22-41; висновків експертів від 06.10.2022 № СЕ-19-22/24023-ДЗ, від 09.09.2022 № СЕ-19-22/10997-ЗТ, та інших матеріалів формують у слідчого судді внутрішнє переконання того, що могли мати місце обставини кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання, тому слідчий суддя вважає доведеним, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.02.2024 у справі № 991/1141/23 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 ., з метою відшукання: документів в друкованому (в тому числі записників, блокнотів, чернеток, щоденників) та/або електронному вигляді (в тому числі тих, що містяться на магнітних, оптичних та електронних носіях інформації, комп`ютерній техніці (у тому числі персональних комп`ютерах, ноутбуках, нетбуках, SD-картках, оптичних дисках, флеш-накопичувачах, дисках та інших електронних носіях інформації, жорстких дисках, переносних носіях інформації) засобах зв`язку (мобільних телефонах, планшетах), які перебувають у користуванні ОСОБА_4 та які містять відомості щодо обставин, які стосуються вчиненого кримінального правопорушення, в тому числі спілкування між учасниками злочинної схеми, реалізованої в ході вчинення злочинів, досудове розслідування яких здійснюється у кримінальному провадженні № 0000029, з питань, пов`язаних із вчиненням та подальшим приховуванням злочину, обставини досягнення злочинної змови та подальшим приховуванням злочину, обставини досягнення злочинної змови на вчинення злочину та легалізацію активів, набутих за рахунок земель, що попередньо перебували в користуванні ДП «Агрокомбінат «Пуща-Водиця» та ДП «Дмитрівка», що підтверджується копією судового рішення (т. 1 а.с. 19-20)

В ході проведення 15.02.2024 обшуку детективами відшукано та вилучено мобільний телефон iPhone IMEI87084 та носії інформації: НЖМД Toshiba 500 GB s/n Y48SKRYHS X13 та SEAGATE BARRACUDA 2 Tb s/n WK208YDM, що підтверджується протоколом обшуку від 15.02.2024.

Так, наданий ОСОБА_4 мобільний телефон iPhone заблокований, паролі повідомляти відмовився. Тому, з метою проведення експертного дослідження та подолання системи логічного захисту мобільний телефон вилучено. Також, під час огляду персонального комп`ютеру встановлено, що на ньому інстальовані програми миттєвого обміну повідомленнями Telegram, Viber, Signal, у яких наявні контакти підозрюваних у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , листування з якими видалено. Тому, з метою відновлення в умовах криміналістичної лабораторії видалених файлів, вилучено НЖМД, встановлені у вказаний персональний комп`ютер Toshiba 500 GB s/n Y48SKRYHS X13 та SEAGATE BARRACUDA 2 Tb s/n WK208YDM, що підтверджується протоколом обшуку від 15.02.2024 (т. 1 а.с. 21-25).

Постановою детектива Національного бюро ОСОБА_26 від 15.02.2024 мобільний телефон iPhone IMEI87084, НЖМД Toshiba 500 GB s/n НОМЕР_1 та SEAGATE BARRACUDA 2 Tb s/n WK208YDM визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000029 від 13.02.2019, що підтверджується копією постанови (т. 1 а.с. 26-39).

Вилучення органом досудового розслідування мобільних телефонів та носіїв інформації, з урахуванням надання слідчим суддею дозволу на їх відшукання, відповідає вимогам абз. 3 ч. 2 ст. 168 КПК України, у якому передбачено дозвіл на вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, у тому числі якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Дійсно, відсутність доступу до мобільного телефону є перешкодою для органу досудового розслідування для проведення його огляду та встановлення наявності достатніх підстав вважати, що він відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, але враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, яке є предметом досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, а також відмова власника мобільного телефону надати детективам пароль доступу до них, дають обґрунтовані підстави вважати існування ймовірності того, що у мобільному телефоні можуть бути відомості, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, а також зважаючи на те, що власник майна не надав пароль доступу до телефону, слідчий суддя вважає, що рішення детектива про необхідність його вилучення з метою проведення експертного дослідження та подолання системи логічного захисту, є виправданим.

Також, слідчий суддя враховує, що істотне значення для кримінального провадження має саме інформація, яка міститься на пристроях, а не сам матеріальний носій інформації. Відсутність доступу до мобільних телефонів є перешкодою для органу досудового розслідування для проведення його огляду на предмет наявності на ньому відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та обумовлює подальше їх утримання з метою проведення експертних досліджень. Саме шляхом залучення осіб (спеціалістів, експертів), які володіють спеціальними технічними знаннями можливе подальше подолання системи логічного захисту.

Також, детективом зазначено, що на носії інформації НЖМД Toshiba 500 GB s/n Y48SKRYHS X13 та SEAGATE BARRACUDA 2 Tb s/n WK208YDM, які вилучені у ході обшуку, містять видаленні з повідомлення, які можуть бути відновленні у ході проведення експертизи. Тому слідчий суддя вважає, що наразі є підстави вважати, що вказані носії інформації відповідають критеріям, передбачених ст. 98 КПК України (речового доказу), а саме містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на викладене, враховуючи положення ч. 3 ст. 170 КПК України, яким передбачено можливість арешту на майно, якщо воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, лише у випадках, якщо воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор довів необхідність арешту носіїв інформації, вилучених під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

Також, посилання представника власника майна щодо відсутності підстав для вилучення мобільного телефону, слідчий суддя оцінює критично, оскільки саме у зв`язку з неповідомленням власником майна пароля доступу до мобільного телефону орган досудового розслідування позбавлений можливості встановити, яка саме інформація на ньому міститься у тому числі та, яка має значення для кримінального провадження.

Не залишається поза увагою слідчого судді пояснення власника майна щодо готовності надати паролі доступу до мобільного телефону, та зазначає, що у разі повного копіювання органом досудового розслідування інформації з вилучених носіїв інформації власник майна не позбавлений права звернутись до слідчого судді з клопотання про скасування арешту майна.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Слідчий суддя враховує, що арешт мобільного телефону та носіїв інформації є необхідною умовою проведення експертного дослідження, подолання системи логічного захисту, відновлення видаленої інформації та подальшого огляду на предмет наявності на них відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також наявність вже таких відомостей на жорсткому диску, сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Слідчий суддя дійшов висновку про достатність підстав вважати, що в разі не застосування запобіжного заходу у виді арешту майна, існують ризики приховування, знищення, втрати або спотворення інформації, яка має значення для досудового розслідування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя не встановив.

Отже, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити.

Керуючись ст. 2, 7, 131-132, 170-173, 175, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 15.02.2024 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 ., а саме мобільний телефон iPhone IMEI87084, НЖМД Toshiba 500 GB s/n НОМЕР_1 та SEAGATE BARRACUDA 2 Tb s/n НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження та користування цим майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1