Справа № 463/3828/18
Провадження № 1-кп/463/26/24
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви

про відвід прокурора

21 травня 2024 р. Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

обвинувачених - ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву обвинуваченого ОСОБА_15 про відвід прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за № 0000359 від 16.11.2017 року про обвинувачення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.15, ч.2 ст.364, ч.4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України,

в с т а н о в и в :

в провадженні Личаківського районного суду м.Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000359 від 16.11.2017 року про обвинувачення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.15, ч.2 ст.364, ч.4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України.

17 травня 2024 року обвинувачений ОСОБА_15 подав заяву про відвід прокурора ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні.

Подану заяву мотивує тим, що прокурор ОСОБА_5 зайняла в даній справі відверто упереджену та необ`єктивну позицію відносно нього, зокрема, на її суб`єктивне переконання ОСОБА_15 є винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та вважає цей факт встановленим, чим грубо порушує загальні засади кримінального провадження. На його думку таке упередження ставлення прокурора ОСОБА_5 до нього, як обвинуваченого, вказує на її особисту заінтересованість в результатах розгляду даного кримінального провадження.

Обвинувачені ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у підготовче судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Від представника потерпілого ОСОБА_17 21.05.2024 року поступило клопотання про проведення судового засідання без її участі.

З врахуванням наведеного, суд вважає за можливим розглянути заяву про відвід прокурора у відсутності учасників процесу, які не з`явилися у судове засідання.

Захисник ОСОБА_8 у підготовчому засіданні підтримав заяву про відвід.

Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 вирішення заяви про відвід віднесли на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_5 зазначила, що підстави для відводу прокурора, які передбачені КПК України відсутні, а тому у задоволенні заяви про відвід просить відмовити.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали заяви про відвід та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчому судді, судді, присяжному, прокурору, слідчому, дізнавачу, захиснику, представнику, експерту, представнику персоналу органу пробації, спеціалісту, перекладачу, секретарю судового засідання може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Однією з складових засад законності є обов`язок прокурора та інших учасників кримінального провадження з боку обвинувачення всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Вимога здійснення неупередженого досудового розслідування означає, що органи досудового розслідування зобов`язані об`єктивно, неупереджено, без необґрунтованої підозри та обвинувального ухилу встановити за допомогою доказів, зібраних у встановленій процесуальній формі, всі обставини кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили. Неупередженість (об`єктивність) дослідження обставин провадження слідчим, прокурором передбачає вчинення ними процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи.

Значення об`єктивності чи неупередженості прокурора щодо дослідження всіх обставин провадження оцінюється крізь призму гарантування реалізації завдань кримінального провадження, зокрема, щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності відповідно до своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру (ст.2 КПК).

Статтею 3 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Відповідно до Керівних принципів ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куба, 27 серпня - 7 вересня 1990 p.), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, послідовно та швидко, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (п.п.12, 13).

Неупередженість прокурора є необхідною умовою виконання своїх повноважень на досудовому розслідуванні і в судовому провадженні (ст.36 КПК) для здійснення завдань кримінального провадження (ст.2 КПК) та забезпечення законності (ст.9 КПК). Значення неупередженого досудового розслідування варто оцінюється в контексті забезпечення реалізації права на справедливий розгляд (ст.6 Європейської конвенції з прав людини).

Повноваження прокурора визначені, зокрема у статті 36 КПК України. Згідно з ч.1 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Так, обставини, на які покликається обвинувачений ОСОБА_15 у своїй заяві, не доводять упередженості та зацікавленості прокурора.

За таких обставин, заявлений відвід не підлягає до задоволення, оскільки є безпідставний. Обвинуваченим ОСОБА_15 не наведено аргументів, за яких можливо прийти до висновку, що подальше підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором ОСОБА_5 може призвести до ймовірності ухвалення незаконних, необґрунтованих та несправедливих рішень, зокрема, і за результатами завершення досудового розслідування кримінального провадження щодо нього як обвинуваченого у даному кримінальному провадженні.

Як вбачається із заяви про відвід, така не містить жодних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу прокурора, що передбачені зазначеними нормами КПК України, а викладені у ній обставини не свідчать про упереджене ставлення прокурора ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_15 .

Враховуючи наведене, на даний час відсутні обставини, які могли б свідчити про наявність обґрунтованих сумнівів в неупередженості прокурора у кримінальному провадженні, а відтак заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.77, 80, 81 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_15 про відвід прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за № 0000359 від 16.11.2017 року про обвинувачення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.15, ч.2 ст.364, ч.4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3