Провадження №1-кс/127/8717/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000283 від 13.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000283 від 13.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», переслідуючи корисливі мотиви та мету незаконного збагачення за рахунок протиправної діяльності у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, у невстановленому органом досудового розслідування місці, дату та час, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, які надалі зберігав з метою збуту за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Зокрема, до чергової частини Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт о/у ВКП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_8 , прож. АДРЕСА_2 , здійснює збут наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів на території міста Вінниця.

Крім того, 11.04.2024 до чергової частини Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт працівника ВКП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про те, що ним було отримано інформацію про те, що громадянин ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів з метою збуту, при невстановлених обставинах, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, діючи умисно, всупереч Законам України, незаконно придбав та зберігає за місцем свого проживання вогнепальну зброю та боєприпаси з метою збуту без відповідних дозвільних документів.

В ході проведення негласних слідчо-розшукових дій в рамках вказаного провадження, а саме контрольної закупки психотропних речовин та їх аналогів за участі гр. ОСОБА_9 у фігуранта гр. ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що 13.06.2024 для продажу психотропної речовини «Амфетамін» гр. ОСОБА_9 , ОСОБА_8 придбав вищевказану речовину у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У подальшому, 13.06.2024 в період часу з 16:50 по 22:19 год., в приміщенні квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 в якій проживає ОСОБА_6 , було проведено обшук, в ході якого, було виявлено та вилучено: 10 прозорих зіп-пакетів із вмістом порошкоподібної речовини, 13 прозорих зіп-пакетів із вмістом речовини рослинного походження, вилучені предмети поміщено до спец-пакетів та направлено на експертні дослідження.

Згідно із висновками експерта надані експертизу речовини рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) - 1,70 г. та 2,17 г. відповідно.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, особливо небезпечних наркотичних засобів.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне зберігання бойових припасів, діючи умисно, за невстановлених обставин, з невстановленого місця та у невстановлені дату та час придбав та в подальшому приніс до належної йому квартири під АДРЕСА_3 (тридцять) автоматних патронів калібру 5,45х39 мм.

Усвідомлюючи, що вказані предмети являються бойовими припасами, а як наслідок розуміючи неправомірність своїх дій, ОСОБА_6 почав зберігати їх без передбаченого законом дозволу, всупереч вимогам визначеним п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 16 червня 2020 року № 459 та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2012 № 576.

В подальшому 13.06.2024 в період часу з 16:50 по 22:19 години, за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено 130 металевих предметів зовні схожих на набої, вилучені предмети поміщено до спецпакетів та направлено на експертні дослідження.

Згідно висновку експерта 30 (тридцять) патронів, які були надані на дослідження, являються бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї автоматними патронами калібру 5,45х39 мм., зразку 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова (АКМ-74, РПК-74).

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Під час особистого обшуку громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було виявлено і вилучено: електронні ваги з нашаруваннями невідомого походження білого кольору, поміщено до спеціального пакету НПУ WAR1020148; з кишені штанів мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 10 C», IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 .

В подальшому, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомила, що під час проведення обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 передав їй гаманець з вмістом грошових коштів, документа що посвідчує особу та банківських карток з метою придбання йому продуктів харчування у зв`язку із затриманням, після чого надала письмову заяву, що бажає добровільно видати грошові кошти та банківські картки. Після чого, було виявлено і вилучено: грошові кошти у загальній сумі 1000 гривень (5 купюр номіналами по 200 гривень із ідентифікуючими ознаками (номерами купюр) ЗЗ2603113, КА8043257, АП4229620, ЄЖ7645594, БР9149954), поміщено до спеціального пакету НПУ WAR0059642; грошові кошти у загальній сумі 1600 гривень (3 купюри номіналами по 200 гривень із ідентифікуючими ознаками (номерами купюр) ГЖ8174003, ВЖ7486104, ТВ5044479; 2 купюри номіналами по 500 гривень із ідентифікуючими ознаками (номерами купюр) ЕЗ4906619, АЛ7421829), поміщено до спеціального пакету НПУ WAR0059652; банківські картки у кількості 5 штук (банківські картка, які емітовані: у АТ «Універсал Банк» НОМЕР_3 , АТ «Ощадбанк» НОМЕР_4 , АТ «KredoBank» НОМЕР_5 , АТ «Таскомбанк» НОМЕР_6 , «sportbank» НОМЕР_7 ), поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1020137.

Відповідно до ст. 208 КПК України, 13.06.2024 о 19:57 годині затриманий : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниці, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше засуджувався, а саме: 10.01.2023 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 17000 грн., в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, якому 14.06.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

?Протоколом огляду грошових коштів від 13.06.2024;

?Протоколами огляду покупця від 13.06.2024;

?Протоколом обшуку від 13.06.2024;

?Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України;

?Протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 14.04.2024;

?Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 14.06.2024;

?Протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 14.06.2024;

?Висновком експерта № СЕ-19/102-24/11698-БЛ;

?Висновком експерта № СЕ-19/102-24/11696-НЗПРАП;

?Висновком експерта № СЕ-19/102-24/11697-НЗПРАП;

?Повідомленням про підозру ОСОБА_6 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин;

- незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи те, що у підозрюваного ОСОБА_6 відсутнє постійне місце роботи та джерела доходів, останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, отже відсутні соціально стримуючі фактори тому існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може продовжити свою протиправну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, існують ризики передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 розуміючи те, що він вчинив умисні тяжкі злочини, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, з метою ухилення від відповідальності за вчинене може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, а також маючи анкетні дані свідків у кримінальному провадженні незаконно впливати на них з метою зміни їх показів.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

?особисте зобов`язання, є недостатньо дієвим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

?особиста порука, не може бути застосована, оскільки у ОСОБА_6 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

?домашній арешт, є недостатньо суворим запобіжним заходом, а також враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.

Зважаючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, застосування застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі внесення такої застави.

За таких обставин та беручи до уваги, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам, слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_15 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив обрати домашній арешт або зменшити розмір застави до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнав частково, по суті клопотання підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного та його адвоката, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, характеризуючі дані підозрюваного, прийшов до наступного висновку.

У провадженні слідчого відділення Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000283 від 13.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно підозри, оголошеної ОСОБА_6 , останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту, особливо небезпечних наркотичних засобів та ч. 1 ст. 263 КК України, тобто зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 1 ст. 263 КК України обґрунтована. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання та доведена прокурором при розгляді даного клопотання.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні слідчим доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 ККУ, санкція якого передбачає позбавлення волі до семи років та ч. 1 ст. 263 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч.4ст.95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи, що підозрюваному відомі контактні дані свідків у вказаному провадженні, останній може здійснювати незаконний вплив на останніх з метою уникнення відповідальності.

Крім того, досудовим розслідуванням на даний час не встановлено походження бойових припасів, вилучених у ОСОБА_6 та не установлено інших учасників кримінального правопорушення, а тому перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу підозрюваний може незаконно впливати на інших підозрюваних у кримінальному провадженні, свідків та інших причетних осіб, а також знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_6 притягувався раніше до кримінальної відповідальності за злочин у сфері обігу наркотичних засобів, на шлях виправлення не став, дає підстави вважати, що перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу останній може продовжувати свою злочинну діяльність та вчиняти інші злочин, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, перебуває у цивільному шлюбі, здійснює догляд за матір`ю. Разом з тим, це не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини на даний час не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.

На момент розгляду клопотання відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_6 в умовах СІЗО при ДУ «Вінницька УВП (№ 1)», зокрема, за станом здоров`я, сторонами не надано, тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним. Інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 р. № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна» визначено, що зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян.

Відповідно до «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України та інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів з гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів» передбачено порядок отримання дозвільних документів на придбання бойових припасів.

В судовому засіданні ОСОБА_6 не доведено законність походження боєприпасів та не спростовано відомості зазначені у клопотанні щодо незаконного її придбання.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_6 знаючи про те, що для придбання бойових припасів та вибухових пристроїв необхідно отримати передбачений законом дозвіл, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті незаконне зберігання бойових припасів, за невстановлених обставин, з невстановленого місця та у невстановлені дату та час придбав та в подальшому приніс до належної йому квартири під АДРЕСА_3 (тридцять) автоматних патронів калібру 5,45х39 мм., які відповідно до висновку експерта являються бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї автоматними патронами калібру 5,45х39 мм., зразку 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова (АКМ-74, РПК-74).

Крім того, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів.

Вказані злочини останній вчинив в умовах воєнного стану. Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 показав зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи інкриміновані кримінальні правопорушення, пов`язані з порушенням Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про Національну поліцію», «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 16 червня 2020 року № 459 та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2012 № 576, розуміючи суспільну небезпеку злочинів, проявив самовпевненість у безкарності за свій вчинок, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_6 підозрюється, вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованих кримінальних правопорушень, характер вчинених злочинів в умовах воєнного стану, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, суспільний резонанс, слідчий суддя приходить до переконання, що розмір застави 40 прожиткових мінімумів, яку просить визначити адвокат не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, а тому доцільно визначити розмір застави в сумі 242 240 грн.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкість, характеризуючі дані підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи той факт, що вчинені кримінальні правопорушення мають високий ступінь суспільної небезпеки, умисний корисливий мотив, в період дії воєнного стану, а також, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя приходить до висновку, що такий запобіжний захід як тримання під вартою, з альтернативою внесення застави в сумі 242 240 грн. здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та є спів мірною з вчиненим кримінальним правопорушенням.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання особи, тобто з 13.06.2024 по 11.08.2024 включно.

Одночасно визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

?прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

?не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

?утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя