Провадження № 1-кс/761/8976/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001420 від 08.04.2024

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001420 від 08.04.2024.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001420 від 08.04.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Як зазначає слідча у клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 08.04.2024 приблизно о 13 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 32, перебуваючи біля автостанції, невстановлена особа чоловічої статі, таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану викрала рюкзак чорного кольору, в якому знаходився мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note, грошові кошти в сумі 4000 грн, документи та інші особисті речі, які належать ОСОБА_5

08.04.2024 слідчим СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_3 у порядку ст. 208 КПК України за адресою: АДРЕСА_1 , було затримано підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході затримання у порядку ст. 208 КПК України у підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено:

-мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» IMEI1 НОМЕР_1 ,

IMEI2 НОМЕР_2 , SN НОМЕР_3 , в світлому чохлі (1 шт), який було поміщено до спец. пакету НПУ № PSP1257071;

-грошові кошти номіналом 200 грн (2 шт.) та 50 грн (1шт), які було поміщено до спец. пакету НПУ № PSP1257070;

-рюкзак чорного кольору, в середині якого знаходяться два комплекти ключів, документи на ім`я ОСОБА_5 та інші особисті речі, які було поміщено до спец. пакету НПУ № NPU1306658;

-особисті речі підозрюваного ОСОБА_6 , а саме дві запальнички, зарядний пристрій, таблетки в коробці, брелок, мобільний телефон «Інтертелеком», які було поміщено до спец. пакету НПУ № WAR1272270.

08.04.2024 вищевказані виявлені та вилучені речі, предмети визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження, про що винесено відповідну постанову.

У судове засідання слідча не з`явилась будучи належним чином повідомлена, заяв/ клопотань на адресу суду направлено не було.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Слідчою суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001420 від 08.04.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

08.04.2024 постановою слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної проліції у м. Києві ОСОБА_3 , мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» IMEI1 НОМЕР_1 ,

IMEI2 НОМЕР_2 , SN НОМЕР_3 , в світлому чохлі (1 шт), який було поміщено до спец. пакету НПУ № PSP1257071; грошові кошти номіналом 200 грн (2 шт.) та 50 грн (1шт), які було поміщено до спец. пакету НПУ № PSP1257070; рюкзак чорного кольору, в середині якого знаходяться два комплекти ключів, документи на ім`я ОСОБА_5 та інші особисті речі, які було поміщено до спец. пакету НПУ № NPU1306658;особисті речі підозрюваного ОСОБА_6 , а саме дві запальнички, зарядний пристрій, таблетки в коробці, брелок, мобільний телефон «Інтертелеком», які було поміщено до спец. пакету НПУ № WAR1272270, визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

08.04.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч.3 ст.132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Аналіз матеріалів клопотання дозволяє стверджувати про належний рівень обґрунтованості тверджень прокурора про те, що має місце вчинення кримінального правопорушення необхідного ступеня тяжкості.

Слідча заявляє метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відтак належить врахувати положення ч. 11 ст. 170 КПК України, відповідно до якої заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а також ч. 4 ст. 173 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Вказані обставини, разом із розумністю та співрозмірністю обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя оцінюватиме за допомогою критеріїв, що випрацювані практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Усталена практика ЄСПЛ свідчить, що правомірність втручання у здійснення права власності з боку держави оцінюється з урахуванням того, що таке втручання повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»). Поняття загального (суспільного) інтересу, якому слугувало втручання у право власності під час кримінального провадження, ЄСПЛ пов`язує із видом застосованого заходу обмеження або позбавлення права власності та використовує його у тісному взаємозв`язку з поняттям правомірної мети застосування відповідного заходу. У п. 188 рішення ЄСПЛ по справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) вказано, що накладення арешту на речові докази може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

При цьому слідча суддя, дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування та слідчого при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Разом з тим, можна дійти висновку, що клопотання прокурора відповідає вимогам та меті кримінального процесуального законодавства, оскільки існує сукупність підстав вважати, що інформація на речах, а саме: мобільному телефон марки «Xiaomi Redmi» IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , SN НОМЕР_3 , в світлому чохлі (1 шт), який було поміщено до спец. пакету НПУ № PSP1257071; грошових коштах номіналом 200 грн (2 шт.) та 50 грн (1шт), які було поміщено до спец. пакету НПУ № PSP1257070; рюкзак чорного кольору, який було поміщено до спец. пакету НПУ № NPU1306658, можуть мати доказове значення в даному кримінальному провадженні, а також містити відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, вилучений мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , SN НОМЕР_3 , в світлому чохлі, є предметом кримінального правопорушення, що узгоджується з положеннями ст. 168 КПК України.

Доказів настання невиправданих негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у межах даного клопотання слідчого слідчим суддею не встановлено.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, що слідча суддя дійшла висновку, що наявні достатні підстави для часткового задоволення даного клопотання та застосування ініційованого слідчою заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , SN НОМЕР_3 , в світлому чохлі (1 шт), який було поміщено до спец. пакету НПУ № PSP1257071; грошові кошти номіналом 200 грн (2 шт.) та 50 грн (1шт), які було поміщено до спец. пакету НПУ № PSP1257070; рюкзак чорного кольору, який було поміщено до спец. пакету НПУ № NPU1306658, в той же час в іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено під час затримання особи у порядку ст. 208 КПК України 08.04.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» IMEI1 НОМЕР_1 ,

IMEI2 НОМЕР_2 , SN НОМЕР_3 , в світлому чохлі (1 шт), який було поміщено до спец. пакету НПУ № PSP1257071;

-грошові кошти номіналом 200 грн (2 шт.) та 50 грн (1шт), які було поміщено до спец. пакету НПУ № PSP1257070;

-рюкзак чорного кольору, який було поміщено до спец. пакету НПУ № NPU1306658.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідча суддя ОСОБА_7