Справа № 495/3594/24
№ провадження 1-кс/495/915/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2024 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Білгород-Дністровський Одеської області, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

19.04.2024 слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000438 від 01.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

1 - Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за корисливі злочини проти власності, востаннє Приморським районним судом міста Одеси 11.12.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, реальних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливі злочини за наступних обставин:

Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Збройних Сил Російської Федерації проти України, на всій території України запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022 року строком на 30 діб, продовжено до 15 листопада 2023 року включно Указом Президента України №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану на території України», введеним в дію Законом України від 27 липня 2023 року №3275-ІХ. В останнє Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строк дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2024 № 3564?IX, воєнний стан продовжено з 14 лютого 2024 року по 14 травня 2024 року.

08.03.2024, о 11:05 годин, ОСОБА_4 , керуючись заздалегідь виниклим прямим умислом, з метою таємного викрадення чужого майна прибув до магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер для оточуючих, розуміючи, що діє в умовах об`явленого на території України воєнного стану, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», підійшов до вітрини з косметичною продукцією, де переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, здійснив викрадення шампуню-бальзаму для волосся 2 в 1 Head & Shoulders Цитрусова свіжість об`ємом 360 мл. в кількості 6 одиниць вартістю 149 гривень 17 копійок кожен, патчей під очі гідрогелевих марки GRACE DAY з гіарулоновою кислотою в упакуванні 60 шт. в кількості 1 одиниці вартістю 290 гривень 83 копійки, патчей під очі гідрогелевих марки GRACE DAY з колагеном в упакуванні 60 шт., в кількості 1 одиниці вартістю 290 гривень 83 копійки, крему-кушону тонального для обличчя зі спонжем марки Lovit в кількості 1 одиниці вартістю 107 гривень 50 копійок.

Після чого, 20.03.2024, о 18:20 годин, ОСОБА_4 , керуючись заздалегідь виниклим прямим умислом, з метою таємного викрадення чужого майна прибув до магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Окрім того, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер для оточуючих, розуміючи, що діє в умовах об`явленого на території України воєнного стану, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», підійшов до вітрини з косметичною продукцією, де переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, здійснив викрадення кавомолки роторної марки ARDESTO KGC-1508W білого кольору потужністю 150Вт. В кількості 1 одиниці вартістю 499 гривень 17 копійок, ліхтарика ручного LED акумуляторного пластикового з кабелем та 2 режимами в кількості 1 одиниці вартістю 64 гривні 17 копійок, кавомолки електричної марки LIBERTON LCG-2300 чорного кольору потужністю 150Вт. в кількості 1 одиниці вартістю 374 гривні 17 копійок, пристрою зарядного літій-полімер потужністю 10000мА-год. в кількості 2 одиниць вартістю 332 гривні 50 копійок кожен.

Окрім того, 16.03.2024, о 09:20 годин, ОСОБА_4 , керуючись заздалегідь виниклим прямим умислом, з метою таємного викрадення чужого майна прибув до магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер для оточуючих, розуміючи, що діє в умовах об`явленого на території України воєнного стану, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», підійшов до вітрини з косметичною продукцією, де переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, здійснив викрадення шампуню для волосся Syoss Keratin об`ємом 440 мл в кількості 7 одиниць вартістю 140 гривень 83 копійки кожен.

Тим самим, своїми протиправними діями, котрі виразились у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_6 спричинив майнову шкоду ТОВ «Вигідна покупка» на суму 4 172 гривні 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Встановивши наявність достатніх доказів, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про те, що він підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту представника потерпілого ОСОБА_7 , протоколами допиту свідка ОСОБА_8 , протоколами проведення впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 , протоколами огляду предмету та іншими матеріалами в сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

Пунктами 4, 5 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Беручи до уваги викладене, на теперішній час існує наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб зашкодити кримінальному провадженню.

У провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому суд має оцінити суворість можливого покарання ОСОБА_4 , особу підозрювану та визнати реальну небезпеку, можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

2 Позиції сторін.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, зазначив що особа переховувалась від органу досудового розслідування, існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання, зазначив, що не проживає за вказаною у клопотанні адресою. Підозрюваний свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, зазначив, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу зобовязується не ухилятися від покладених обов`язків.

3 - Мотивація суду.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.

Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.

В рамках кримінального провадження №000438 05.04.2024 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю міста Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, що кваліфікується, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

05.04.2024 постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області матеріали кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N? 0000438 від 01.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, матеріали кримінального провадження N? 0000439 від 01.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, матеріали кримінального провадження N? 0000440 від 01.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України об`єднано в одне кримінальне провадження 0000438.

05.04.2024 рекомендованим поштовим відправленням АТ «Укрпошта» ОСОБА_4 направлено повідомлення про підозру ПН 55, яке згідно наданих даних було доставлено адресату.

Згідно положень ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ч.1 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Так ч.1 ст. 135 КПК України встановлено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Тобто повідомлення про підозру надіслано ОСОБА_4 у спосіб, передбачений КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні злочину підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами.

Слідчий суддя наголошує, що 19.04.2024 ухвалою по справі № 495/3594/24, провадження 1-кс/495/916/2024 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для приводу до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 від 19.04.2024 про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного у розшук, досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000438 від 01.04.2024 зупинено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оголошено у розшук.

19.04.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 20 год. 50 хв. було затримано на підставі ухвали слідчого судді від 19.04.2024 по справі №495/9534/24, про що складено відповідний протокол.

Слідчий суддя наголошує, що на даному етапі досудового розслідування при вирішенні питання про застосування до підозрюваної особи запобіжного заходу, повноваження слідчого судді обмежуються оцінкою доказів на предмет їх переконливості щодо висновку про можливість вчинення кримінального правопорушення за конкретних обставин та конкретною особою, а отже мова йде виключно про обґрунтоване припущення.

Очевидних невідповідностей змісту повідомлення про підозру ОСОБА_4 вимогам ст. 277 КПК України у судовому засіданні не встановлено.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві немає чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Дослідивши надані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину. Надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно вчинення ОСОБА_4 протиправних дій, що кваліфікуються за ч.4 ст.185 КК України.

3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий чи прокурор.

Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України).

Так слідчим у клопотанні було зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 :

1 - переховуватись від органів досудового розслідування, суду.

При визначенні ймовірності переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

Окрім того, Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, дія якого продовжено відповідними Указами Президента України. Вимоги ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та роз`яснення, надані Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», де у п. 8 зазначено, щодо оцінки ризиків, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, рекомендовано як відповідний ризик ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні. Встановлені обставини у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження підтверджують наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

2 - незаконно впливати на свідків, оскільки досудове розслідування не завершено.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

3- перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Оцінюючи питання про ризик втечі ЄСПЛ зазначає,що він має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

Відповідно до правової позиції Європейського суду відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилиться до вчинення нових злочинів. Так само як і сама по собі відсутність постійного місця роботи не є доказом того, що особа зникне (Пшевечерський проти Росії від 24 травня 2003 року).

Як зазначено в абзаці 36 Рішення ЄСПЛ по Справі «Москаленко проти України»

(Заява № 37466/04) від 20.05.2010 суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи можуть виправдано вважати, що такий ризик існує.

Слід зазначити, що згідно з ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

На підставі наведених сторонами доказів, з урахуванням усіх обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність ризику переховування у підозрюваного від органів досудового розслідування. В ході досудового розслідування свідків допитано, що унеможливить вплив підозрюваного на них та зміну їхніх показань. Слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання прокурором доведений ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У клопотанні слідчим зазначено, а прокурором в судовому засіданні підтверджено, що при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слід врахувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає характеру вчиненого злочину, особі підозрюваного та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, крім того, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

На переконання органу досудового розслідування міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є доцільною, оскільки може призвести до вчинення інших, більш тяжких кримінальних правопорушень, не зможе запобігти ризикам щодо незаконного впливу на свідків з метою викривлення їхніх показів або іншого незаконного впливу та може послугувати наслідком проведення не повного, не об`єктивного, та не всебічного досудового розслідування, проведення якого є обов`язком органу досудового розслідування.

Дослідивши надані до суду матеріали слідчий суддя приходить до висновку, що обґрунтовуючи неможливість обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слідчий не довів необхідність застосування саме тримання під вартою як запобіжного заходу, ним не було надано належних доказів на підтвердження недостатності застосування більш м`яких заходів.

Враховуючи правову позицію, викладену у рішенні ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою», слідчий суддя вважає, що в даному кримінальному провадженні прокурором не доведено, що наявність існування ризиків, на які він посилається, не може бути забезпечено іншим більш м`яким запобіжним заходом, ніж тримання під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце проживання цілодобово, що передбачено статтею 181 КПК України.

ЄСПЛ у справі «Бузаджі проти Республіки Молдови» зазначив, що домашній арешт також являєсобою позбавленнясвободи і встановлюючи порушення ст. 5 Конвенції визнав критерії, за якими оцінюється законність тримання особи під вартою прийнятними стосовно періоду тримання заявника під домашнім арештом.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а також обставин, що характеризують підозрюваного, відсутність ризику впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення слідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладанням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183,193, 194, 196, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання (реєстрації) підозрюваного, а саме: АДРЕСА_1 із забороною йому залишати місце свого проживання цілодобово в межах строку досудового розслідування, тобто до 05.06.2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в рамках кримінального провадження або суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в рамках кримінального провадження про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1