Справа № 615/2418/23
Провадження № 1-кп/615/20/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

під час розгляду в закритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області матеріалів кримінального провадження №0000257 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

її представника ОСОБА_12 ,

встановив:

07.06.2024 до суду надійшло клопотання прокурора з проханням продовжити відносно кожного із обвинувачених запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, посилаючись на наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі до 15 років, а також необхідність запобігання заявлених раніше ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК, які на даний час продовжують існувати, запобігти яким можливо лише шляхом продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням процесуальних обов`язків згідно ч.5 ст.194 КПК.

Зі змісту клопотань в обґрунтування наявності ризиків зазначає, що обвинувачені, розуміючи можливість отримати значний термін покарання, усвідомлюючи неминучість та невідворотність покарання, можуть переховуватися від суду, що відноситься до ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК.

Шляхом прохання, погроз чи вмовляння змінити свої показання кожен із обвинувачених може незаконно вплинути на свідків у кримінальному провадженні, що відноситься до ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК.

Оскільки обвинувачені знайомі зі свідками у кримінальному провадженні, на думку прокурора, наявний ризик вчинення нового злочину з метою недопущення надання ними в суді показань, які викривають обвинувачених, що відноситься до ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК.

З урахуванням фактичних обставин інкримінованих кримінальних правопорушень, на думку прокурора, для досягнення цілей, визначених ст.177 КПК, стосовно обвинувачених має бути обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти зазначеним у клопотаннях ризикам.

Як зазначає прокурор, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не здатен запобігти цим ризикам, оскільки обвинувачені матимуть можливість змінити своє місце проживання. Будь-яких клопотань та заяв про взяття обвинувачених на поруки не надходило, що виключає можливість застосування відповідного запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання відносно кожного обвинуваченого, просив задовольнити, посилаючись на викладені в клопотаннях обставини. Зауважив на продовженні застосування саме цілодобового домашнього арешту, оскільки кримінальне правопорушення обвинуваченими вчинено у вечірній час. До того ж, в місцевості, де останнім часом зареєстровано ряд особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства, що свідчить про наявність проблеми з громадським порядком, враховуючи, що обвинуваченими вже допускалися порушення. Наполягав, що у разі застосування домашнього арешту в нічний час доби, обвинувачені в день зможуть виїхати за кордон.

Потерпіла та її представник підтримали клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_8 заперечувала проти задоволення клопотання. Вважає, що цілодобовий домашній арешт надто суворий запобіжний захід. Не погодилася з наведеними прокурором ризиками, оскільки ОСОБА_4 переїхав до м. Харкова, доказів спроб впливу його на свідків прокурор не надає. Звернула увагу, що обвинувачений з`являється в кожне судове засідання, тому домашній арешт в нічний час доби буде достатнім для забезпечення його процесуальної поведінки та надасть можливість допомагати матері по господарству, а також всебічно розвиватись. Наголосила, що мета застосування запобіжного заходу до неповнолітніх стосується лише їх процесуальної поведінки і ніяким чином не стосується громадського порядку в селі, з яким поліція не може впоратися.

Захисник ОСОБА_7 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на надто суворий запобіжний захід. Вказав, що ОСОБА_3 жодного разу не порушував умови домашнього арешту, попереджав за необхідності кудись поїхати, має намір змінитися в кращу сторону, звернувся до міської ради, щоб надали роботу для допомоги ЗСУ. Вважає достатнім домашній арешт на нічний час. Наголосив, що домашній арешт та позбавлення волі є однотипними у віці, коли ще не сформована поведінка. Оскільки прокурором не наведено порушень процесуальної поведінки, вважає необхідним надати обвинуваченим можливість розвиватися.

Захисник ОСОБА_9 зауважив, що запобіжний захід це не покарання, сама поведінка обвинувачених свідчить про відсутність підстав для його застосування, ОСОБА_5 постійно з`являється на виклики, навіть прокурор повідомив, що претензій до нього не має. Вважає можливим обмежитись хоча б домашнім арештом в нічний час.

Законний представник підтримала клопотання прокурора, посилаючись, що саме такий запобіжний захід буде в інтересах обвинувачених, враховуючи їх попередню поведінку. Не судимі, але обвинувачуються у тяжких злочинах. Не стояли на обліку служби у справах дітей, але вважає необхідним убезпечити їх від непоправних вчинків.

Обвинувачені, кожний окремо, підтримали правову позицію захисників.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (ч.1,2 ст.331 КПК).

Згідно ч.2 ст.177 КПК, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до ч.1,2 ст.181 КПК домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 12.04.2024 відносно обвинувачених застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає у забороні кожному обвинуваченому залишати житло за визначеною адресою строком на 2 місяці, тобто до 12.06.2024.

При цьому судом встановлено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК, а саме: обвинувачені можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, вчинити інші кримінальні правопорушення.

При вирішенні питання щодо продовження застосування запобіжного заходу суд враховує, що неповнолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні умисних тяжкого та особливо тяжкого злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187 КК, максимальна санкція яких у разі доведення винуватості встановлює покарання у виді позбавлення волі до 15 років.

Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст.178 КПК, суд враховує, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК.

Разом з тим, враховуючи міцність соціальних зв`язків та неповнолітній вік обвинувачених, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено та необґрунтовано доводи щодо недостатності застосування до них домашнього арешту у нічний час для запобігання цим ризикам.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про доцільність обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту у період з 20:00 по 07:00 наступної доби, оскільки наявність декількох ризиків у сукупності унеможливлює застосування до них більш м`якого запобіжного заходу, але забезпечить виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст.369-372 КПК, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, що полягає у забороні обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20:00 год. вечора до 07:00 год. ранку наступного дня, строком на 2 місяці з 12.06.2024 до 12.08.2024.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, що полягає у забороні обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 20:00 год. вечора до 07:00 год. ранку наступного дня, строком на 2 місяці з 12.06.2024 до 12.08.2024.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, що полягає у забороні обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20:00 год. вечора до 07:00 год. ранку наступного дня, строком на 2 місяці з 12.06.2024 до 12.08.2024.

На підставі ч.5 ст.194 КПК покласти на обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- у нічний час доби не залишати місце постійного проживання без дозволу прокурора, суду;

- утримуватися від спілкування в будь-який спосіб з іншими обвинуваченими та свідком ОСОБА_13 ;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до матеріалів кримінального провадження паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання за місцем проживання обвинувачених.

Ухвала щодо продовження застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення, передбаченого ч.1 ст.392 КПК, окремому оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК.

Суддя ОСОБА_1