Справа № 750/4393/24
Провадження № 1-кс/750/1470/24
У Х В А Л А

01 квітня 2024 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією в м. Чернігові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві від 28.04.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 13.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 256 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

29.03.2024 ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, яка викладена іноземною (російською) мовою, в якій просить скасувати постанову слідчого П`ятого слідчого відділу ( з дислокацією в м. Чернігові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві від 28.04.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 13.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 256 КК України.

Вивчивши скаргу з доданими до неї документами, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає поверненню заявнику, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Як роз`яснив Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 14.12.1999 № 10-рп/99 та від 14.07.2021 № 1-р/2021, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

Конституційними положеннями регламентовано, що застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається виключно законами України (ч.5 ст. 10, п.4 ч.1 ст. 92 Конституції України).

За змістом статті першої, частини шостої статті 13, частин першої та другої статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова. Органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом. У судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Виходячи з положень статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судочинство і діловодство в судах України провадяться державною мовою.

Аналогічна вимога закріплена і у кримінальному процесуальному законі. Так, у частині першій статті 29 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

З системного аналізу наведених конституційних та законодавчих приписів слідує, що органи досудового розслідування, прокуратура та суд, як державні органи, а також їх посадові особи при здійсненні своїх повноважень і в інших публічних сферах суспільного життя, зобов`язані використовувати лише державну мову. Це також стосується і прийняття до розгляду документів, складених лише українською мовою.

Наведені висновки узгоджуються з рішенням Конституційного Суду України від 22.04.2008 № 8-рп/2008, згідно якого види судочинства (конституційне, адміністративне, господарське, кримінальне та цивільне) є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення.

Передбачена чинним законодавством України вимога щодо подання документів українською мовою не є перешкодою у доступі до правосуддя та не звужує права учасників провадження за мовною ознакою, оскільки процесуальним законодавством гарантовано право учасників провадження щодо користування ними в судовому процесі рідною або мовою, якою вони володіють. Забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою, гарантування права громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, не означають абсолютного права сторони (учасника справи) подавати відповідні процесуальні документи мовою, якою вона володіє, якому кореспондує безумовний обов`язок суду приймати такі документи до розгляду.

Заявник, який не володіє або не в повній мірі володіє мовою судочинства має право самостійно залучити перекладача або такий може бути залучений на стадії досудового слідства за рішенням слідчого, прокурора чи слідчого судді.

При цьому процесуальним законодавством не передбачено залучення перекладача для перекладу саме слідчому судді, суду процесуальних документів, переданих на їх розгляд, складених недержавною мовою.

Водночас переклад таких документів надає можливість слідчому судді чи суду з`ясувати наявність в особи, яка звертається, прав на таке звернення, а також перевірити дотримання нею передбачених КПК вимог щодо змісту документа і його додатків, адже право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (п. 37 рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» (заява № 8863/06)).

До прийняття скарги до розгляду, слідчий суддя, суд позбавлені можливості постановляти процесуальні рішення, у тому числі щодо залучення перекладача.

За наведених обставин, виходячи з системного аналізу наведених конституційних та нормативних приписів, правового висновку Об`єднаної палати ККС ВС від 19.09.2022 у справі № 521/12324/18, провадження № 51-5817кмо21, а також положень ч.6 ст. 9, ч.2 ст. 304 КПК України, скаргу ОСОБА_2 , викладену іноземною (російською) мовою на постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією в м. Чернігові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві від 28.04.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 13.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 256 КК України необхідно повернути заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_2 , викладену іноземною (російською) мовою на постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією в м. Чернігові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві від 28.04.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 13.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 256 КК України - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала про повернення скарги може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_3