Номер провадження 11-сс/816/127/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми, у режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 грудня 2023 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 грудня 2023 року, на задоволення клопотаннястаршого слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України ОСОБА_7 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 год. 00 хв. 11 січня 2024 року.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 грудня 2023 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог, захисник посилається на те, що на підтвердження ризиків, передбачених п.п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим до клопотання доказів надано не було і фактично вони є припущеннями.

При цьому, встановивши ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя, зазначивши про відсутність у ОСОБА_7 сталих соціальних зв`язків та роботи, не врахував того, що останній одружений та має сина 2008 року народження, а також що він у вересні 2023 року звільнився з КП «Міськводоканал». Крім того, слідчим суддею не було враховано і тих обставин, що після виявлення тіла матері, ОСОБА_7 сам зателефонував у службу 102, дочекався приїзду поліції, надав дозвіл на огляд квартири, був доставлений до СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області де відносно нього і було складено протокол про затримання в порядку ст. 208 КПК України, і матеріали провадження не містять доказів, що він намагався втекти, що, у свою чергу, спростовує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Що стосується ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, то як зазначає апелянт, при його встановленні слідчим суддею не було враховано, що у даній справі потерпілим є батько ОСОБА_7 ОСОБА_9 , який сам під час допиту підтвердив, що з загиблою ОСОБА_10 не проживав разом вже вісім років, живе з іншою жінкою. Сам підозрюваний стверджував, що батько про нього дбає, відвідує у СІЗО, приносить їжу та одяг і взяв би на себе фінансові витрати щодо його утримання. Крім того, допитані у якості свідків особи не підтвердили жодних обставин подій, які мали місце 12 жовтня 2023 року.

Таким чином, на думку апелянта, слідчим суддею було задоволено клопотання, яке, в частині зазначених ризиків є недоведеним та необґрунтованим, а продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу з посиланням лише на тяжкість майбутнього покарання, з врахуванням практики ЄСПЛ, є неприпустимим, а тому, постановлену за результатом його розгляду рішення вважати законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстави відсутні.

Заслухавши доповідь головуючого - судді щодо змісту оскаржуваного рішення та доводів апеляційної скарги, захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просив залишити її без зміни, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону було дотримано у повному обсязі.

Так, з матеріалів даного провадження вбачається, що СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003994 від 12 жовтня 2023 року, розпочате за фактом нанесення ОСОБА_7 своїй матері ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, від яких остання померла.

12 жовтня 2023 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, в цей же день останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а 13 жовтня 2023 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави, строком до 00 год. 00 хв. 10 грудня 2023 року.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку дії вказаного запобіжного заходу, слідчий посилався на обґрунтованість повідомленої останньому підозри та що ризики, передбачені п.п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час застосування запобіжного заходу, не зменшились та є актуальними і на даний час.

При розгляді вказаного клопотання, слідчим суддею було встановлено, що доданими до ньогодоказами підтверджена обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри та актуальність зазначених у клопотанні ризиків, з врахуванням певних обставин даного кримінального провадження.

Так, слідчим суддею було враховано, що злочин, у вчиненні якогообґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , відносяться до категорії тяжких та є умисним, що останній не працює, не має постійного заробітку, сталих соціальних зв`язків, що стало підставою для встановлення ризику того, що останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, за наявності того, що досудове розслідування на даний час триває, проводяться необхідні дії, встановлюються обставини вчиненого кримінального правопорушення, слідчим суддею було встановлено ризик того, що підозрюваний зможе незаконного впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни їх показань на свою користь.

Таким чином, на спростовування доводів захисника, не лише тяжкість майбутнього покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його винуватості, а й зазначені обставини, у сукупності з характером злочину, за яким ОСОБА_7 оголошена підозра, стали підставою для висновку слідчого судді про доведеність слідчим у клопотанні заявлених ризиків, запобігти яким, шляхом застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, неможливо, з яким колегія суддів погоджується у повному обсязі і ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає.

Що стосується посилань апелянта на те, що слідчим суддею не було враховано, що ОСОБА_7 одружений та має сина, то вони є безпідставними, оскільки в матеріалах провадження відсутні докази, які підтверджують, що підозрюваний проживає разом з дитиною та дружиною однією сім`єю, в той час як з доданого до клопотання протоколу допиту потерпілого вбачається, що у своїх поясненнях потерпілий ОСОБА_9 батько підозрюваного, на запитання щодо відносин його сина з родиною зазначав про те, що на даний час вони перебувають на етапі розлучення.

При цьому, звертаючи увагу в апеляційній скарзі на те, що підозрюваний ОСОБА_7 звільнився з КП «Міськводоканал», де раніше працював, апелянт не вказує, в чому саме полягає помилковість висновку слідчого судді стосовно відсутності у останнього роботи на час розгляду клопотання слідчого, а ті обставини, що ОСОБА_9 , зі слів підозрюваного, взяв би на себе фінансові витрати щодо його утримання, не підтверджують того, що зазначена особа забезпечитьі належну процесуальну ОСОБА_11 , у разі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, вказуючи на недоведеність ризику можливого переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування, з посиланням на те, що останній сам викликав поліцейських, дочекався їх приїзду, хоча міг втекти, однак цього не зробив, апелянт не зазначає, що свідчить про те, що вже будучи повідомленим про підозру у вчиненні вказаного злочину та усвідомлюючи невідворотність майбутнього покарання, у разі доведеності вини, перебуваючи під іншим, більш м`яким запобіжним заходом, підозрюваний не вдасться до таких дій з метою уникнення відповідальності.

Також, доводами апелянта не спростовано і висновок слідчого судді щодо існування ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, при тому, що досудове розслідування даного кримінального провадження ще триває і зібрання доказів та встановлення усіх обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення ще не завершено, що було вірно враховано при прийнятті оскаржуваного рішення.

Інших беззаперечних обставин, які б свідчили про недоцільність продовження ОСОБА_7 строку дії раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апелянтом не наведено, а обставин, за яких останньому можливо було б змінити такий запобіжний захід на більш м`який, як просить в апеляційній скарзі захисник, під час апеляційного розгляду не встановлено.

При цьому, колегія суддів звертає увагу і на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також тих обставин, що злочини, вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 становлять небезпеку для суспільства, враховуючи його наслідки смерть людини, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, продовження останньому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 грудня 2023 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4