Справа № 344/4633/24
Провадження № 1-кс/344/2072/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000514 від 16.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування майна в рамках кримінального провадження №№0000514 від 16.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 290 КК України, в якому просить частково скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 23.06.2023 року в частині скасування арешту рухомого майна, а саме автомобіля марки «Ауді А4», д.н.з. НОМЕР_1 , в частині права користування та зберігання, без права розпорядження та відчуження вказаного майна до прийняття відповідного рішення по справі.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що в рамках кримінального провадження було вилучено належний як правомірному користувачу ОСОБА_4 автомобіль марки «Ауді А4», д.н.з. НОМЕР_1 , який мав значення для організації досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 23.06.2023 року у справі №344/11097/23 на автомобіль накладено арешт з забороною на відчуження, користування та розпорядження.

У поданому слідчому судді клопотанні представник заявника зазначає, що у даному кримінальному провадженні проведені всі необхідні слідчі дії, в тому числі за участю автомобіля. ОСОБА_4 не має в даному провадженні процесуального статусу підозрюваної особи. Цивільного позову в рамках кримінального провадження, у якому ОСОБА_4 являлася би відповідачем, немає. Право ОСОБА_4 на користування автомобілем вже обмежувалося у 2017 році, проте в подальшому було відновлено рішенням суду.

Заявник просить скасувати арешт на дане майно, посилаючись на те, що всі обставини кримінального правопорушення, якщо вони мали місце, зафіксовані в процесуальних документах, фото таблицях до них, проведених експертних дослідженнях.

Представник ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, просила клопотання задовольнити.

Дізнавач подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, зазначивши, що стосовно вилученого транспортного засобу призначено відповідні експертизи, за результатами яких встановлено наступне.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/109-23/11512-КДТЗ від 15.12.2023 року встановлено, що на досліджуваному автомобілі марки «Audi А4», реєстраційний номер НОМЕР_1 наявний ідентифікаційний номер кузова містить ознаки механічного втручання, а саме підлягав зміні шляхом перебиття окремих символів номера кузова. Наявний номер двигуна не містить ознак механічного втручання.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/109-23/8947-ДД від 13.08.2023 на дослідження свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серією та номером НОМЕР_2 за способами нанесення зображень та за первинними елементами захисту не відповідає свідоцтвам про реєстрацію транспортного засобу, які знаходяться в офіційному обігу. Всі зображення крім серії, номеру бланка, реквізитів виробника та персоналізації виконані плоским офсетним друком без ірисового розкату, персоналізація виконана способом термографії, серія, номер бланка та реквізити виробника виконані способом лазерного гравіювання.

На транспортний засіб «Audi А4», реєстраційний номер НОМЕР_1 в даному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді накладено арешт, а отже рішення стосовно скасування даного арешту просить залишити на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання, надані матеріали з кримінального провадження №0000514 від 16.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України,- вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Покликаючись фактично на те, що в подальшому в арешті майна відпала потреба, представник заявника звернувся до слідчого судді з клопотанням про часткове скасування арешту майна.

Слідчим суддею встановлено, що 15.06.2023 року до чергової частини Івано-Франківського РУП ГУНП надійшов рапорт інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про те, що 15.06.2023 близько 12 год 40 хв за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, 139А зупинено автомобіль марки «Audi A4», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірки якого було виявлено можливе втручання у номер кузова.

15 червня 2023 року під час проведення огляду місця події в м. Івано-Франківську, вул. Набережна ім. В. Стефаника, 2 було вилучено автомобіль марки «Audi A4», державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу перебуває у власності ОСОБА_6 та в правомірному користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, під час проведення огляду місця події, ОСОБА_4 відмовилась видавати працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на вказаний автомобіль та надавати будь-які пояснення.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.06.2023 року у справі № 344/11111/23 накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, із метою збереження речових доказів, а саме на: автомобіль марки «Audi» моделі A4, вишневого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у володінні ОСОБА_4 , що вилучений під час огляду місця події 15.06.2023 року до скасування арешту у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

24.07.2023 року відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду №344/11097/23 від 23.06.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у присутності адвоката ОСОБА_3 надала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Audi А4» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31.07.2023 року у справі № 344/13507/23 накладено арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , на автомобіль марки «Audi А4», державний номерний знак НОМЕР_1 , який було вилучено відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду №344/11097/23 від 23.06.202, до проведення всіх необхідних слідчих дій та експертиз та його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/109-23/11512-КДТЗ від 15.12.2023 року встановлено, що на досліджуваному автомобілі марки «Audi А4», реєстраційний номер НОМЕР_1 наявний ідентифікаційний номер кузова містить ознаки механічного втручання, а саме підлягав зміні шляхом перебиття окремих символів номера кузова. Наявний номер двигуна не містить ознак механічного втручання.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/109-23/8947-ДД від 13.08.2023 на дослідження свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серією та номером НОМЕР_2 за способами нанесення зображень та за первинними елементами захисту не відповідає свідоцтвам про реєстрацію транспортного засобу, які знаходяться в офіційному обігу. Всі зображення крім серії, номеру бланка, реквізитів виробника та персоналізації виконані плоским офсетним друком без ірисового розкату, персоналізація виконана способом термографії, серія, номер бланка та реквізити виробника виконані способом лазерного гравіювання.

Так, Верховний Суд (постанова у справі № 712/4407/17 провадження № 61-25480св18), зазначив наступне.

Статтею 37 Закону України «Про дорожній рух» констатована заборона експлуатації незареєстрованих (не перереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух» реєстрація транспортних засобів здійснюється органами ДАІ в порядку установленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначений порядок регламентовано Законом України «Про дорожній рух» та Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів».

Згідно з пунктом 15 вказаного Порядку державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів, крім випадків вибракування їх у цілому, без ідентифікаційного номера або із знищеними, пошкодженими (один чи кілька символів номера візуально не визначаються) чи підробленими (змінено один або кілька символів номера, замінено панель (табличку) або частину панелі (таблички) з номером) ідентифікаційними номерами складених частин (кузова, шасі, рами, двигуна) не допускається.

Виходячи з викладеного, зміна ідентифікаційного номеру кузова транспортного засобу позбавляє можливості ідентифікувати транспортний засіб, як власність особи, експлуатація такого транспортного засобі на території України заборонена.

За висновком слідчого судді, скасування арешту майна станом на даний час може зашкодити ходу досудового розслідування у кримінальному провадженні та не сприятиме його дієвості та досягненню мети кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що в рамках кримінального провадження арешт речового доказу здійснено саме з метою забезпечення його збереження у незмінному стані, усунення ризиків зміни речового доказу, знищення чи спотворення відповідних якостей речового доказу, що використовуються під час доказування фактичних обставин, що становлять предмет кримінального провадження.

Підсумовуючи наведене, позицію дізнавача, слідчий суддя не може погодитися із твердженнями сторони, що заявила клопотання про скасування арешту майна, про те, що на даний час відпала потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна або, що арешт накладено необґрунтовано, і тому в його задоволенні слід відмовити, позаяк неможливо ствердно констатувати, що таке скасування арешту майна в даний час можливе без настання негативних наслідків для досудового розслідування в даній справі.

Наявні в матеріалах кримінального провадження документи, свідчать про те, що на даному етапі кримінального провадження скасування арешту майна є передчасним і може зашкодити досудовому розслідуванню.

Відтак, станом на час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено даних, які б не виправдовували на даний час втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи.

За висновком слідчого судді, скасування арешту майна, станом на даний час може зашкодити ходу досудового розслідування у кримінальному провадженні та не сприятиме його дієвості та досягненню мети кримінального провадження.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального проступку, який розслідується в межах даного кримінального провадження, здійснюється саме за фактом зміни ідентифікаційного номеру шасі, та знайшло своє підтвердження у висновку експертизи, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави в подальшому застосуванні зазначеного арешту, враховуючи, що дізнання триває, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

За таких обставин слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання заявника.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.03.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1