Єдиний унікальний номер 205/3046/24
1-кс/205/401/24
Єдиний унікальний номер № 205/3046/24
Провадження № 1-кс/205/401/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000374 від 14.03.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання, в якому слідчий посилається на те, що в провадженні СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження, внесене 14.03.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000374, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У своєму клопотанні слідчий посилається на те, що як встановлено досудовим розслідуванням, 14.03.2024 року надійшов рапорт від поліцейського УПП Легіон 421 про те, що 14.03.2024 року о 15 год. 00 хв. поблизу адреси: АДРЕСА_1 , виявлено гр. ОСОБА_5 , який мав при собі згортки з речовиною зеленого кольору, рослинного походження, схожою на наркотичну, яку останній незаконно придбав і зберігав з метою збуту. Вказана речовина оглянута та вилучена до ВП № 3 ДРУП.

За даним фактом 14.03.2024 року було розпочато кримінальне провадження № 0000374, внесеного до Єдиного реєстру судових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України.

Так, 14.03.2024 свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видала мобільний телефон «Sumsung», модель «SM-A145F/DSN», S/N: НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , з сім-картою «Київстар» НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , у чорному чохлі, який запаковано до спец-пакету №CRI1143641, сім-карту «Водафон» НОМЕР_6 , яку запаковано до спец-пакету №CRI1143640.

Під час допиту свідка ОСОБА_6 остання повідомила, що 14.03.2024 року вона давала свій мобільний телефон «Sаmsung», модель «SM-A145F/DSN», S/N: НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , з сім-картою «Київстар» НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , у чорному чохлі, своєму чоловіку ОСОБА_5 для користування.

У своєму клопотанні слідчий за погодженням з прокурором просила накласти арешт на майно, яке належить свідку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та було вилучено у неї в ході проведення огляду 14.03.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон «Sаmsung», модель «SM-A145F/DSN», S/N: НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , з сім-картою «Київстар» НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , у чорному чохлі, який запаковано до спец-пакету №CRI1143641, сім-карту «Водафон» НОМЕР_6 , яку запаковано до спец-пакету № CRI1143640.

Від слідчого надійшла заява у якій вона просила розгляд клопотання проводити за її відсутності, клопотання підтримала та просила задовольнити.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про його задоволення з наступних підстав.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у клопотанні про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Другий абзац частини першої статті 170 КПК України зазначає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 від 14.03.2024 року вищезазначені предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000374.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що вищевказані предмети відповідають критерію речового доказу у даному кримінальному провадженні, зазначеним в ст. 98 КПК України, зокрема, могли зберегти на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для накладення на них арешту.

З урахуванням вказаних обставин, враховуючи, що вказані предмети є важливими речовими доказами та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню повного та всебічного досудового розслідування, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, відчуження вказаних предметів, слідчий суддя вважає за необхідне накласти на них арешт.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 107, 170-172, 175 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000374 від 14.03.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить свідку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та було вилучено у неї в ході проведення огляду 14.03.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон «Sаmsung», модель «SM-A145F/DSN», S/N: НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , з сім-картою «Київстар» НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , у чорному чохлі, який запаковано до спец-пакету №CRI1143641, сім-карту «Водафон» НОМЕР_6 , яку запаковано до спец-пакету № CRI1143640.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1