Справа № 635/1822/22
Провадження №1-кп/635/290/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_4 , захисник адвокат ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, військовослужбовця, який перебуває на посаді навідника ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, який має середню освіту, неодружений, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше засуджений за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10 січня 2023 року за ч. 4 ст. 402 КК України із застосуванням ст. 69, ст. 62 КК України до 2 років тримання в дисциплінарному батальйоні, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем у військовому званні «солдат», проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді навідника ІНФОРМАЦІЯ_4, в умовах воєнного стану, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасового незаконного ухилення від неї , в порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , без дозволу командування вказаної військової частини та без поважних причин, 28 квітня 2022 року самовільно залишив місце несення військової служби, а саме місце тимчасової дислокації ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 , що знаходилось в районі населеного пункту АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. 09 травня 2022 року ОСОБА_4 добровільно з`явився до пункту тимчасової дислокації ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 , що знаходилось в районі населеного пункту АДРЕСА_2 , та заявив про себе як військовослужбовця та скоєний ним злочин.

У судовому засіданні прокурор подав угоду про визнання винуватості, що укладена 15 лютого 2024 року між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Враховуючи, що між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 досягнуто угоди, суд розглядає справу відповідно до положень ст. 472, ч. 4 ст. 474, ст. 475 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся.

Дії ОСОБА_4 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

15 лютого 2024 року між ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 та прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону ОСОБА_3 досягнуто угоди про визнання винуватості, яка підписана сторонами. При укладанні зазначеної угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України за вказаних обставин, а також була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 , з урахуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України, більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ч. 5 ст. 407 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на строк 1 рік 10 місяців.

Суд вважає необхідним затвердити умови угоди, укладеної між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і ухвалити вирок на підставі такої угоди з наступних підстав.

Угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та ОСОБА_4 відповідає вимогам КПК України, підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено. Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною Кримінального кодексу України.

27 січня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці», який посилює відповідальність особи, тому суд, на підставі статті 5 КК України, застосовує Закон, який пом`якшує кримінальну відповідальність у редакції на день вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив, що він цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами кримінального провадження угоди і що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, інтересам суспільства та держави і даним особи обвинуваченого, який на психоневрологічному та наркологічному обліку не перебуває, не одружений, має на утриманні двох малолітніх синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , засуджений, за місцем служби характеризується посередньо.

Матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, свідчать про наявність події кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 і що в її діях є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Кваліфікація дій ОСОБА_4 стороною обвинувачення визначена правильно. Умови угоди щодо міри кримінального покарання відповідають вимогам закону та загальних засад призначення покарання і застосування положення ст. 69 КК України при призначенні покарання за ч. 5 ст. 407 КК України відповідно до вимог ст. 5 КК України в даному випадку є можливим, оскільки кримінальне правопорушення вчинено в період до запровадження обмежень застосування ст. 69 КК України в таких випадках і кримінальний закон, що встановлює зазначене обмеження не має зворотної дії у часі.

Крім того, угода про визнання винуватості укладена добровільно за участі адвоката і відсутні підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови в затвердженні такої угоди. При укладенні угоди також враховані обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховані дані про особу, його сімейний стан та наявність на утриманні двох дітей, тому суд вважає можливим призначити міру показання відповідно умов укладеної угоди.

Витрати, пов`язані із проведенням експертиз, речові докази та цивільні позови по справі відсутні.

Керуючись ч. 1 ст. 69, ч. 5 ст. 407 КК України, ст. ст. 368, 370, 373-376, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

затвердити угоду про визнання винуватості від 15 лютого 2024 року, укладену між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000410 від 04 червня 2022 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання з урахуванням ч. 1 ст. 69 КК України, більш м`якого, не зазначеного в санкції ч. 5 ст. 407 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовця на строк 1 (один) рік 10 (десять) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10 січня 2023 року шляхом часткового складання призначених покарань та остаточно призначити покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовця на строк 1 (один) рік 10 (десять) місяців.

На підставі ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати строк тримання під вартою з 04 жовтня 2023 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день тримання під вартою за один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовця.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладання угоди;

прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Суддя ОСОБА_1