Справа № 164/666/24
п/с 1-кп/164/132/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в селищі Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000309 від 23 грудня 2023 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. тайожне сухобузимського району красноярського краю, російської федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 будучи попередньо притягнутим Маневицьким районним судом Волинської області 30.03.2023 та 01.06.2023, до адміністративної відповідальності за вчинення відповідно 21.03.2023 біля 23 години 00 хвилин та 24.04.2023 близько 18 години 00 хвилин, домашнього насильства за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 22.12.2023 близько 12 години 30 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, систематично, на ґрунті неприязних відносин вчиняв фізичне, психологічне та економічне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , що виражалося в образах нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, заподіянні фізичного болю, позбавленні можливості користуватися речами щоденного вжитку, іншим майном, що призвело до погіршення якості життя потерпілої, що зокрема, виразились у втомі, економічному дискомфорті, негативних переживаннях, а також втраті енергійності та працездатності, повноцінного сну, відпочинку, самооцінки та позитивних емоцій.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними, протиправними діями, що виразились у вчиненні домашнього насильства, тобто в умисному, систематичному вчиненні психологічного, фізичного та економічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до психологічних страждань, розладу здоров`я, емоційної залежності та погіршення життя потерпілої особи, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

15 травня 2024 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України. Згідно з умовами угоди про примирення, сторони угоди дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин.

В угоді зазначено, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчиненні злочину передбаченого ст. 126-1 КК України та усвідомив протиправність своїх дій, активно сприяв у розкритті злочину. Сторони узгодили, що при затвердженні угоди обвинуваченому ОСОБА_4 буде призначено покарання за ст. 126-1 КК України у виді 1 (один) рік позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням у вигляді мінімального іспитового строку. На підставі п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України - застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

В угоді зазначена дата її укладення та вона підписана сторонами.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що ініціатором укладення угоди про примирення являється саме вона, так як є ймовірність того, що сім`я між ними може бути збережена.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що повністю визнає вину у вчиненні злочину передбаченого ст. 126-1 КК України та усвідомив протиправність своїх дій, просить затвердити угоду про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, а кримінальне провадження проводиться в формі приватного обвинувачення. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст. 126-1 КК України та загальним засадам призначення покарання.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та повністю підтвердив обставини його вчинення, а також погодився з обставиною, що пом`якшує покарання щире каяття та обставиною, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що примирився із потерпілою, щиро покаявся, та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання, просить суд угоду затвердити.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні, просив затвердити угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні пояснила, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, просить суд угоду затвердити.

Прокурор не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ст. 126-1 КК України.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, підстави для відмови в затвердженні угоди, передбачені ч.ч. 6, 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого. Суд вважає, що вказане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення як ним, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 371, 373, 374, 376, 468, 473-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду укладену 15.05.2024 між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 про примирення у кримінальному провадженні № 0000309 від 23 грудня 2023 року внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Маневицький районний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Маневицького районного суду

Волинської області ОСОБА_1