Справа № 626/1456/24
Провадження № 1-кп/626/189/2024
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К

Іменем України

26 квітня 2024 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Красноград кримінальне провадження №0000299 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 а, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Шевченківка Карлівського району Полтавської області, українець, громадянин України, працюючий в автомагістраль «Південь» на посаді дорожнього робітника, маючий середню освіту, неодружений, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимий, -

ОСОБА_7 а, ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с.Шевченківка Карлівського району Полтавської області, українець, громадянин України, працюючий в ПП «Бурякрадгосп» на посаді тракториста, маючий середню освіту, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимий,

- в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2024 року, близько 17:00 год., ОСОБА_8 , за попередньою домовленістю спільно із ОСОБА_9 , скориставшись довірою ОСОБА_10 , попрохали останнього, аби той допоміг їм пригнати автомобіль ВАЗ-21011, який начеб то належить ОСОБА_11 та який наразі перебуває на узбіччі автодороги М29 в районі АДРЕСА_3 , цим же увівши ОСОБА_10 в оману, приїхали на автомобілі ВАЗ 21099 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_10 , на узбіччя автодороги М29 в районі АДРЕСА_3 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом ВАЗ-21011 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1977 року випуску, що зареєстрований за ОСОБА_12 , але фактично перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_13 , та був залишений останнім на узбіччі автодороги М29 в районі АДРЕСА_3 , при цьому перебував у технічно несправному стані, придатний для використання за призначенням.

Так, ОСОБА_8 діючи з прямим умислом направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, під`єднали один кінець тросу до автомобіля, що перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_10 , а інший кінець тросу під`єднали до автомобіля ВАЗ-21011 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та в подальшому буксирували його з місця вчинення злочину, тим самим вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом, спричинивши майнові збитки потерпілому ОСОБА_13 на загальну суму 11911 грн.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, за наведених вище обставин визнали в повному обсязі, не оспорювали факти викладені в обвинувальному акті та показали, як викладено вище, а саме що прокурором всі обставини викладені вірно та пояснили, що ОСОБА_8 працює в автомагістраль «Південь» на посаді дорожнього робітника і кожен день їздив на роботу з дому Карлівського району Полтавської області до смт.Нова Водолага Харківської області по трасі М-29, де з початку березня 2024 року він побачив на узбіччі автомобіль ВАЗ-21011, який в подальшому бачив там ще протягом кількох тижнів. Оскільки тривалий час цей автомобіль ніхто не забирав звідти, то він вирішив що його покинули та вирішив його забрати собі. Коли він його оглянув, то на ньому було відсутнє одне колесо та проблеми з двигуном, т.я. він не заводився. Після цього він зателефонував своєму товаришу ОСОБА_9 та повідомив, що на трасі вже кілька тижнів стоїть покинутий автомобіль та запропонував йому добуксирувати його додому, на що той погодився. За для чого він зателефонував батьку ОСОБА_14 ОСОБА_15 та повідомив, що він начебто купив собі автомобіль і його необхідно притягнути з траси М-29 додому, тобто останній не знав що це незаконне заволодіння. Потім 19.03.2024 року після роботи він з ОСОБА_16 на автомобілі ОСОБА_17 , який не був обізнаний в їх планах, причепили буксирований трос до автомобіля ВАЗ-21011 та притягли його додому до ОСОБА_14 , а через кілька днів до них приїхали працівники поліції, яким вони все розказали та показали авто.

В зв`язку з тим, що вони раніше не судимі, потерпілий ніяких претензій до них не має, просять призначити їм покарання не пов`язане з позбавленням волі. Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорювали всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження тих доказів по справі, які ніким не оспорюються, а обмежився дослідженням даних про особу обвинуваченого, які можуть вплинути на призначення останнім міри та виду покарання.

За таких обставинах суд вважає, що винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованого їм злочину доведена повністю і кваліфікує їх дії за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою групою осіб.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд керується ст.50, 65-67 КК України, яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також ст.65 КК України передбачає, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вивченням даних про особу обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 встановлено, що останні раніше не судимі, мають постійне місце мешкання, де характеризується позитивно, обидва офіційно працевлаштовані, одружені, а ОСОБА_9 також має 3-х неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра та нарколога, не перебувають.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд визнає повне визнання провини, щире каяття, відшкодування завданої шкоди, відсутність претензій з боку потерпілого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; дані про їх особи, викладені вище; кілька обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, яка обтяжує його, і вважає, що покарання обвинуваченим, яке необхідно і достатньо для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, повинно бути призначено в межах санкції ч.2 ст.289 КК України, у виді позбавлення волі без конфіскації майна.

При цьому, з урахуванням даних про особу обвинувачених, які наведені вище, враховуючи те що вони раніше не судимі, їх щире каяття, думку прокурора та потерпілого, факт відшкодування спричиненої шкоди та повернення викраденого майна, відсутність будь-яких претензій з боку потерпілого, кілька обставин, пом`якшуючих покарання, суд вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вони за час встановленого строку не скоять нового кримінального правопорушення та виконають покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченим, обрана у виді особистого зобов`язання, яку необхідно продовжити до набрання вироком чинності.

Питання щодо речових доказів, вирішити відповідно до ст.100 КПК України. При цьому спеціальну конфіскацію, передбачену ст.96-1, 96-2 КК України до речового доказу - саморобного буксирувального реміню для автомобіля довжиною близько 2.5м., який булу вилучено в ході огляду місця події від 23.03.2024 року та який належить гр. ОСОБА_10 , суд не застосовує, оскільки він належить не обвинуваченим, а особі, яка не була обізнана в злочинних планах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов, не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на 5(п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 1(один) рік.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_8 покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на 5(п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 1(один) рік.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_9 покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Речові докази:

-автомобіль ТМ «ВАЗ-21011», д.н.з. НОМЕР_2 , зеленого кольору, який згідно технічного паспорту серії « НОМЕР_3 » належить громадянину ОСОБА_12 , а фактично перебував у володінні ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити у власності останнього, скасувавши при цьому накладений арешт ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду від 26.03.2024 року;

-саморобний буксирувальний ремінь для автомобіля довжиною близько 2.5м. змотаний в клубок та зв`язаний мотузкою блакитного кольору, який булу вилучено в ході огляду місця події від 23.03.2024 року та який належить гр. ОСОБА_10 залишити у власності останнього, скасувавши при цьому накладений арешт ухвалою слідчого судді від 27.03.2024 року.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду від 03.04.2024 року у вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком чинності.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя