Дата документу 10.07.2024Справа № 554/5951/24
Провадження № 1-кп/554/1129/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Полтави кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мильці Полтавського району Полтавської області, українця, громадянина України, неодруженого, працюючого в ТОВ «ПЕТРОЛ КОНТРАКТ» на посаді помічника оператора заправних станцій, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту, приблизно з 08 години по 09 годину 30 хвилин 21.05.2024 року ОСОБА_4 умисно, незаконно, без мети збуту, використовуючи можливості власного мобільного телефону марки «LEAGOO», за допомогою мобільного застосунку у месенджері Telegram, через чат-бот «Glovo 24/7» замовив та придбав за адресою: АДРЕСА_2 , особливо небезпечну психотропну речовину PVP масою 0, 389 г, яку зберігав при собі у власній нагрудній сумці, цього ж дня, доки вона була вилучена працівниками поліції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

04.06.2024 року у даному кримінальному провадженні було укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , згідно з яким обвинувачений беззастережно визнав свою вину за ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до вимог ст. 472 КПК України, обвинувачений зобов`язався: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення; прийняти узгоджене покарання та дати згоду на його призначення; прийняти наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

Сторони дійшли згоди про можливість призначення ОСОБА_4 покарання із урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, визначених у ст. 66 КК України, а саме: щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відсутності обставин, передбачених ст. 67 КК України, за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Укладення угоди про визнання винуватості, з позиції сторін, надасть можливість зменшити навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні, забезпечить процесуальне спрощення розгляду справи, можливість прискорення судового розгляду та зекономить бюджетні кошти на витрати пов`язані з кримінальним провадженням.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесене до кримінальних проступків, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам, отже угода відповідає вимогам закону.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, а також інтересам суспільства.

Також суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, працює, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, предмет кримінального правопорушення у невеликих розмірах та повністю вилучений з незаконного обігу.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження даної угоди та призначення обвинуваченому узгодженого покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу.

Судові витрати підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України зазначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Саме за допомогою мобільного телефону марки «LEAGOO» вчинено кримінальне правопорушення, зокрема, замовлено та придбано особливо небезпечну психотропну речовину PVP масою 0, 389 г, обіг якої заборонено.

Тобто вказаний речовий доказ відповідає критерію, зазначеному в ст. 100 КПК України, та є засобом вчинення кримінального правопорушення.

Засобами вчинення кримінального правопорушення є в тому числі предмети, властивості яких використовувались в процесі вчинення кримінального правопорушення для створення сприятливих умов його реалізації і полегшення процесу його виконання.

Враховуючи, що мобільний телефон марки «LEAGOO» є засобом вчинення кримінального правопорушення, він підлягає конфіскації в дохід держави.

Керуючись ст. 100, 373, 374, 468-469, 472, 474-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 04 червня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000348 про визнання винуватості, укладену між прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2 271 ( дві тисячі двісті сімдесят одну) гривню 84 коп судових витрат на залучення експерта.

Речові докази: психотропну речовину PVP знищити, мобільний телефон марки «LEAGOO» IMEI: НОМЕР_2 в корпусі золотистого кольору - конфіскувати у власність держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1