ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 609/397/24

1-кп/609/46/2024

11 квітня 2024 року

Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Шумськ кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 19 січня 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Дедеркали, Шумського району Тернопільської області, українця, громадянина України, не одруженого, не депутата, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2024 року із Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури до Шумського районного суду Тернопільської області надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000049 від 19 січня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України.

З обвинувального акту вбачається, 19 січня 2024 року близько 08 години 00 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки Volkswagen моделі Golf р.н НОМЕР_1 , із пасажиром ОСОБА_7 , рухався проїзною частиною автодороги Р-26 «Кременець - Острог» зі сторони м. Шумськ у бік м. Тернопіль із швидкістю 60 км/год.

Під час руху, водій ОСОБА_6 не був уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі - ПДР), а також вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-ХІІ від 30.06.1993, із змінами та доповненнями (надалі - ЗУ «Про дорожній рух»).

Так, на ділянці вказаної автодороги в частині КМ 57 + 400, що між с. Соснівка та с. Бірки Кременецького району Тернопільської області водій ОСОБА_6 , проявив особисту необережність та недбалість для забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, діючи в загрозу безпеці дорожнього руху, розпочинаючи маневр обгону легкового автомобіля, що рухався попереду в попутному напрямку в порушення вимог розділу 34 «Лінії дорожньої розмітки

«1.1» ПДР України, перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає смуг руху на дорогах, перетинати яку заборонено, виїхав на зустрічну смугу для руху.

Окрім цього водій ОСОБА_6 , перед виїздом на зустрічну смугу руху, на яку він буде виїжджати, не переконався, що вона вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, чим також порушив п.п. 10.1, 11.3, 14.2 (в) ПДР. В результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем Volkswagen LT" р.н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , що рухався в зустрічному напрямку до м. Шумськ, із швидкістю 70 км/год.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, тілесні ушкодження отримав пасажир автомобіля Volkswagen моделі Golf р.н НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , у вигляді: тупої травми грудної клітки, закритий через вертлюжний перелом правої стегнової кістки, закритий перелом лівої променевої кістки, тупа травма живота, забій внутрішніх органів, від яких 20.01.2024р. о 02 год. 25 хв. настала його смерть під час проходження стаціонарного лікування у КНП «Шумська міська лікарня».

Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок - тромбоемболії гілок легеневої артерії та її дрібних розгалужень, що призвело до розвитку кардіо пульмонального шоку, який і обумовив його смерть.

Такий висновок щодо причини смерті підтверджується результатами розтину трупа, при якому в просвіті гілок легеневого стовбура та їх дрібних розгалужень були виявлені чисельні тромби неоднорідного забарвлення і консистенції та даними мікроскопічного дослідження (змішаний тромб без ознак організації з просвіту легеневої артерії, еритроцитарні та змішані згортки крові без ознак організації, у просвітах дрібних судин легень, окремі появи шокової реакції в легенях). Вищенаведене цілком узгоджується із наведеними у медичній карті даними клінічного спостереження за потерпілим (на фоні відносно стабілізованого стану раптово виникло загальне його погіршення з летальними розладами).

Джерелом тромбу є тромбоз вен правої нижньої кінцівки. Останній виник на фоні перелому правої стегнової кістки та розвитку травматичного набряку м`яких тканин, що супроводжувалось сповільненням венозного відтоку крові у цій кінцівці (внаслідок стиснення її поверхневих і глибоких вен), і в подальшому супроводжувалось відривом тромбів та заносом їх током крові в легеневі судини з розвитком поліорганної недостатності. Таким чином між спричиненою ОСОБА_7 , травмою правої стегнової кістки та настанням смерті існує прямий причинно - наслідковий зв`язок.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали є порушення водієм автомобіля марки Volkswagen моделі Golf р.н НОМЕР_1 , ОСОБА_6 вимог п.п. 10.1, 11.3, 14.2 (в) ПДР України.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 .

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, розкаявся та суду показав що він 19 січня 2024 року близько 08.00 год., здійснюючи маневр обгону вчасно не побачив автомобіль, який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого сталася ДТП. Після смерті батька ОСОБА_7 здійснив усі необхідні заходи, щодо його поховання.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила про те, що претензій до обвинуваченого у неї немає. Просила суд не позбавляти обвинуваченого волі.

Обвинувачений ОСОБА_6 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину та вважає, що його дії кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Суд при вирішенні питання відповідальності обвинуваченого звертає увагу на роз`яснення, наведені у п.п. 20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якими передбачено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

А тому, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого злочину, ставлення ОСОБА_6 до нього та поведінку після його вчинення, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікарів психіатра чи нарколога, позитивну характеристику, думку потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину. Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.

При цьому суд також враховує те, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у межах санкцій статті обвинувачення у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає

Вирішуючи питання щодо доцільності призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд, враховуючи особу ОСОБА_6 , ступінь тяжкості та наслідки скоєного кримінального правопорушення, приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого додаткового покарання.

Разом з тим, з врахуванням пом`якшуючих покарання обставин, даних про особу, суд вважає за можливе, на підставі ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст.75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений у вчиненому розкаявся, на обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, думку потерпілої, яка просили суд суворого не карати обвинуваченого та не позбавляти його волі. Вказані обставини дають підстави суду вважати, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без відбування ним покарання, з встановленням йому іспитового строку.

Водночас, суд, вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_6 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт, слід вирішити у відповідності до ст.174 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 2 (два) роки іспитового строку.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення: судової інженерно - транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» (висновок експерта №СЕ-19/120- 24/1111-ІТ від 30.01.2024р.) в сумі 4542,48 грн.; судової інженерно - транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» (висновок експерта №СЕ-19/120- 24/1091-IT від 31.01.2024р.) в сумі 4542,48 грн.; судової інженерно - транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно трасологічні дослідження» (висновок експерта №СЕ-19/120-24/1109-ІТ від 01.02.2024р.) в сумі 6058,24грн.; судової експертизи за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власникові транспортного засобу" (висновок експерта №СЕ-19/120-24/1090-АВ від 06.02.2024р.) в сумі 6058,24 грн.; судової інженерно - транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» (висновок експерта №СЕ-19/120-24/2714-ІТ від 06.03.2024р.) в сумі 3786,40 грн., а всього на загальну суму 24987,84 грн. (двадцять чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят сім гривень вісімдесят чотири копійок) в користь держави.

Скасувати арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 січня 2024 року (справа № 601/227/24, провадження 1-кс/601/75/2024) на автомобіль марки "Volkswagen LT" р.н НОМЕР_3 та автомобіль марки "Volkswagen Golf р.н НОМЕР_1 , після набрання вироку законної сили.

Речові докази, а саме:

- автомобіль марки «Volkswagen LT» р.н НОМЕР_2 , який знаходяться на території СПД №2 (м. Шумськ) ПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, що за адресою АДРЕСА_2 - повернути ОСОБА_9 , жительці АДРЕСА_3 , після набрання вироком законної сили;

- автомобіль марки «Volkswagen Golf» р.н НОМЕР_1 , який знаходяться на території СПД №2 (м. Шумськ) ПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, що за адресою АДРЕСА_2 - повернути ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1