УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2024 р. Справа № 597/344/24

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілих: - ОСОБА_5

- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду в м.Заліщики кримінальне провадження №000001 від 01.01.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кривопілля, Верховинського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не працюючому, одруженому, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2024 року близько 09 години 30 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи смт. Товсте, автомобілем марки «ВАЗ 2102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався дорогою напрямку Т2016 сполученням «Бучач-Товсте-Заліщики» в Чортківського району, Тернопільської області.

Рухаючись у вказаному напрямку, між населеними пунктами с. Поділля та Ангелівка, Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_4 , порушуючи вимоги: п.1.5. Правил дорожнього руху України «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п.2.3. "6" Правил дорожнього руху України «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; та п.10.1 Правил дорожнього руху України «Перед будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху», які виразились у тому, що ОСОБА_4 , керуючи вищезазначеним транспортним засобом, під час руху не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявивши неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, за відсутності перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, відволікся від керування та змінив напрямок руху керованого ним транспортного засобу ліворуч, виїхавши на ліве (зустрічне), по напрямку його руху, узбіччя, де допустив зіткнення з деревом.

Внаслідок зіткнення пасажирка ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з забоєм лівої лобної долі головного мозку, субдуральної гематоми лівої лобно-скроневоїтім`яної ділянки, рани в ділянці правої надбрівної дуги, закритої травми грудної клітки з переломами 5, 6, 7, 8 ребер справа та 4, 5, 6, 7 зліва, перелому грудини, забою серця, двобічного малого пневматорексу. Зазначені ушкодження не супроводжувались небезпечними для життя явищами, але потягли довготривалий розлад здоров`я і, за цією ознакою, відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Пасажирка ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому зовнішньої та внутрішньої кісток лівого гомілковоступневого суглобу зі зміщення уламків, закритого косого перелому зовнішньої бічної кісточки правого гомілково-ступеневого суглобу без зміщення уламків, садна лівого стегна.

За ступенем тяжкості дані тілесні ушкодження належать до категорії середнього ступеня тяжкості, як такі, що супроводжуються довготривалим розладом здоров`я - більше 21 дня.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, посилаючись на те, що з потерпілими він примирився та відшкодував завдані збитки.

Під час підготовчого судового засідання потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також просили звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України та закрити кримінальне провадження за його обвинуваченням, підтвердивши примирення з обвинуваченим, а також те, що останній усунув завдану кримінальним правопорушенням шкоду.

Прокурор в судовому засіданні також не заперечувала щодо закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілими.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

За правилами п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно вимог ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Так, згідно з положеннями ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.

Санкція ч.1 ст.286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Згідно ч.4 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України є нетяжким злочином.

В судовому засіданні встановлено, що діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_4 дійсно мало місце, містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і ОСОБА_4 винний в його вчиненні.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, отже є особою, до якої можуть бути застосовані положення ст.46 КК України.

Виходячи з аналізу кримінального та кримінального процесуального законодавства, підставою для застосування ст.46 КК України є дотримання сукупності передбачених нею умов: особа вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин вперше; винний примирився з потерпілим; відшкодував завдані ним збитки або усунув заподіяну шкоду.

Крім того, як вбачається з постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі N 439/397/17 (провадження N 13-66 кс18), що саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст.46 КК України.

З огляду на викладене та враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, який не є корупційним кримінальним правопорушенням, не є кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, не є порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував завдані збитки, з потерпілими примирився, суд доходить переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст.46 КК України для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням винного з потерпілими.

На підставі наведеного, клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення необережного нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілими, а кримінальне провадження відносно нього - закрити.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт, слід вирішити у відповідності до ст.174 КПК України.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

По справі проведено експертизи, за які із ОСОБА_4 у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути в користь держави процесуальні витрати на відшкодування витрат за проведення експертиз.

Керуючись ст.ст.100, 124, 284-286, 372, 376 КПК України, ст.ст.44, 46 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення необережного нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі статті 46 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілими.

Кримінальне провадження №000001 дані про яке 01.01.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрити у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 03.01.2024 у справі №597/1/24 на автомобіль марки «ВАЗ-2102» за реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 .

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ-2102» за реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який згідно постанови слідчого від 01.01.2024 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №000001 від 01.01.2024 року та зберігається на спеціальному майданчику Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області, за адресою: м.Заліщики, вул. С.Крушельницької, 25, після набрання ухвалою законної сили - повернути ОСОБА_4 за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати за проведення судових інженерно-транспортних експертиз: - від 08.02.2024 №СЕ-19/120-24/301-ІТ в розмірі 4 543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) гривні 68 копійок; - від 13.02.2024 №СЕ-19/120-24/308-ІТ в розмірі 5 679 (п`ять тисяч шістсот сімдесят дев`ять) гривень 60 копійок; - від 28.02.2024 №СЕ-19/120-24/2462-ІТ в розмірі 3 786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) гривень 40 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_8