Справа №295/8496/24
УХВАЛА

Іменем України

12.06.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника, захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_9 ,

захисника підозрюваної ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_13 у справі №295/8496/24 щодо розгляду клопотання слідчого про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000487 від 25.11.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 (у редакції Закону України №2617-VІІІ від 22.11.2018), ч.1 ст.263, ч.1 ст.366, ч.3 ст.365-2, ч.2 ст.368-4, ч.3 ст.368-4, ч. 4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в:

03.06.2024 слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира із клопотанням про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000487 від 25.11.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 (у редакції Закону України №2617-VІІІ від 22.11.2018), ч.1 ст.263, ч.1 ст.366, ч.3 ст.365-2, ч.2 ст.368-4, ч.3 ст.368-4, ч. 4 ст.358 КК України.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 03.06.2024, клопотання про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000487 від 25.11.2022, передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_14

06.06.2024 захисник підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 подала заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_13 від розгляду клопотання про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. Заява про відвід мотивована тим, що, на переконання заявника, призначений слідчий суддя не може проводити розгляд клопотання, так як існують сумніви в його неупередженості до підозрюваного ОСОБА_3 , оскільки 16.08.2023 слідчим суддею Богунського районного суду м.Житомира, ОСОБА_13 постановлено ухвалу про задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_3 . При постановленні вказаного вище рішення у формі ухвали, слідчий суддя відхилив зауваження захисника щодо поданих доказів стороною обвинувачення, та у відповідності до ухвали зазначив, що протоколи за результатами негласних слідчих дій, матеріали цивільних справ з ухваленими по таких справах рішеннями, протоколи допиту свідків утворили системний підхід відомостей для обґрунтованої підозри. Захист не погоджувався і не погоджується з такою позицією слідчого судді, який діяв всупереч вимог чинного законодавства, оскільки слідчий суддя є суб`єктом оцінки доказів під час обрання/зміни/скасування запобіжних заходів. Отже, враховуючи те, що слідчий суддя під час ухвалення рішення від 16.08.2023, фактично виклав свою суб`єктивну думку щодо судових рішень та дослідив у судовому засіданні недопустимі докази, вважає, що вказані обставини свідчать про упередженість слідчого судді. Крім того, 12.01.2024 слідчий суддя ОСОБА_13 постановив ухвалу про продовження строку дії обов`язків підозрюваному та відмовив у клопотанні про повернення матеріалів клопотання. Однак, слідчий суддя ОСОБА_15 , з порушенням вимог ст. 113, ч. 7 ст. 194, 199 КПК України, прийняв до розгляду клопотання про продовження строку дії обов`язків, яке подане слідчому судді з порушенням встановленого процесуального строку. В межах даного кримінального провадження на стадії досудового розслідування уже два рази заявлявся відвід слідчому судді ОСОБА_13 . Крім того, 30.04.2024 втретє сторона захисту ОСОБА_3 заявила відвід слідчому судді ОСОБА_13 при розгляді заяви про відвід слідчого у кримінальному провадженні. Захисник вважає, що суддя ОСОБА_14 не об`єктивний у справах, які стосуються підозрюваного ОСОБА_3 , оскільки його рішення у справах прийняті виключно на догоду працівникам прокуратури. У заяві вказано, що, на думку підзахисного, слідчий суддя ОСОБА_14 умисно ігнорує вимоги закону, порушуючи його права, виносить неправосудні рішення, чим суттєво порушив право на захист підозрюваного.

У судовому засіданні заявник, захисник підозрюваного ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 заяву про відвід підтримала та просила задовольнити. Заявник зауважила, що слідчий суддя при розгляді клопотань не надає оцінки доводам інших учасників, окрім прокурора та слідчого, і це, а також необгрунтоване вирішення клопотань у кримінальному провадженні, вважає проявом упередженості, зокрема, щодо підозрюваного ОСОБА_3 .

Підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву про відвід підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні проти заяви заперечила, просить відмовити у її задоволенні. Вказує, що ухвали слідчого судді ОСОБА_13 були предметом оскарження в суді апеляційної інстанції та порушень закону при постановленні даних ухвал не встановлено. За переконанням прокурора, жодних порушень у діяльності слідчого судді ОСОБА_13 під час розгляду клопотань у даному кримінальному провадженні не вбачалось, тому заяву про відвід слідчого судді вважає затягуванням розгляду клопотання і відповідним способом захисту, проте, вважає її повністю безпідставною.

Слідчий ОСОБА_6 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви за її безпідставністю, вказує, що заяви про відвід слідчому судді ОСОБА_13 заявлялись неодноразово та були визнані необгрунтованими, при цьому, жодних нових обставин щодо упередженості слідчого судді не зазначається.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_13 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні вказав, що заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_13 підтримує у повному обсязі. Вважає, що ОСОБА_13 діє як слідчий суддя упереджено, на користь прокуратури та органу досудового розслідування і при цьому, самовідвід собі не заявляє. Тому, щоб запобігти вирішенню клопотання у справі слідчим суддею так, як просить слідчий, вважає, що заява про відвід має бути задоволена.

Підозрювана ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримала заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_13 .

Захисник підозрюваної ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 у судовому засіданні вказав, що підтверджує доводи, висловлені іншими учасниками, щодо упередженості слідчого судді ОСОБА_13 при розгляді клопотань учасників у кримінальному провадженні, на користь сторони обвинувачення, що вбачається також з рішень даного слідчого судді, які доступні для перегляду у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Вважає, що за такого прояву недовіри учасників слідчому судді ОСОБА_13 , що виявились у відповідних заявах про відвід йому, останній мав би заявити собі самовідвід.

Захисник підозрюваного ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_12 у судовому засіданні підтримав заяву та висловлені колегами захисниками доводи, просить заяву задовольнити.

Дослідивши заяву про відвід та матеріали справи, які такої заяви стосуються, заслухавши присутніх в засіданні учасників кримінального провадження, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, з огляду на таке.

Стаття 75 КПК України визначає обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно зі ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з ч.1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Як визначено у п.2.5 другого показнику «Об`єктивність» Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Нижче наведені приклади таких випадків: у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається; раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок; суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення у справі Веттштайна (Wettstein)).

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_4 , підставами для відводу слідчого судді ОСОБА_14 є те, що ним було постановлено ухвалу про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді застави, та при постановленні вказаної ухвали слідчий суддя не прийняв зауваження захисника щодо доказів, які були надані стороною обвинувачення, натомість слідчим суддею були оцінені вказані докази, що суперечить чинному законодавству, отже при постановленні ухвали слідчий суддя ОСОБА_14 виклав свою суб`єктивну думку та дослідив недопустимі докази, що свідчить про його упередженість. Також слідчий суддя ОСОБА_14 прийняв до розгляду клопотання про продовження строку дії обов`язків, яке було подано з порушенням вимог КПК України, та за результатами розгляду клопотання прийняв рішення про його задоволення. Заявник вважає, що рішення слідчий суддя ОСОБА_14 приймав «на догоду» прокурорам, та його рішення є неправосудними.

Нормами ч.3 ст.35 КПК України встановлено, що визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою та/або її окремою підсистемою (модулем) під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження на кожного суддю, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або судді-доповідача для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремої підсистеми (модуля), крім випадків, установлених законом.

Суд зауважує, що участь одного слідчого судді у розгляді кількох клопотань дізнавача, слідчого чи прокурора у межах одного кримінального провадження, відтак і за наявними матеріалами одного кримінального провадження та за їх оцінкою відповідно до змісту, мети і завдань заявлених клопотань, нормам КПК України не суперечить.

З приводу доводів заявника про те, що слідчий суддя ОСОБА_13 при вирішенні клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_16 запобіжного заходу у виді застави неправомірно здійснив оцінку наданих стороною обвинувачення доказів, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.3 ст.132 КПК України, яка визначає загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Положення про запобіжні заходи встановлені Главою 18 КПК України; статтею 177 КПК України визначено мету і підстави застосування запобіжних заходів - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Таким чином, дослідивши зміст наведених положень КПК України, суд виходить з того, що при вирішенні питання про обрання запобіжних заходів слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини обґрунтованості підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, яке здійснюється на підставі наданих стороною обвинувачення доказів. Слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу не вирішує питання про винуватість особи, а лише встановлює наявність достатніх підстав вважати, що наявні обставини або відомості, які підтверджують, що ця особа, можливо, вчинила злочин, що неможливо встановити без оцінки наданих стороною обвинувачення доказів. Тому доводи заявника про те, що слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу неправомірно здійснив оцінку наданих стороною обвинувачення доказів, є безпідставними.

Відповідно до норм ч. 10 ст. 290 КПК України, сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів. Клопотання розглядається слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, не пізніше п`яти днів з дня його надходження до суду з повідомленням сторін кримінального провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час проведення судового засідання, не перешкоджає розглядові клопотання.

Відтак, вважати слідчого суддю упередженим щодо вирішення клопотання слідчого про встановлення строку ознайомлення з матеріалами кримінального провадження внаслідок розгляду ним та оцінки питання обґрунтованості попередньо заявленого у цьому кримінальному провадженні стосовно підозрюваного клопотання про застосування запобіжного заходу - підстав не вбачається.

З доводів заявника, а також, підозрюваного, вбачається, що вони вважають необ`єктивними та упередженими рішення слідчого судді і постановлені слідчим суддею ухвали за наслідками розгляду клопотаннь про застосування запобіжного заходу та про продовження строку дії обов`язків підозрюваного.

Слід зазначити, що у випадку незгоди з певними рішеннями слідчого судді учасник провадження вправі оскаржити таке рішення в апеляційному порядку, що у даному випадку мало місце, як вбачається з пояснень учасників.

Проте, сама по собі незгода заявника з конкретним процесуальним рішенням слідчого судді не може свідчити про упередженість й необ`єктивність судді та бути підставою для відводу.

Подібні висновки на кшталт того, що незгода з процесуальними рішеннями судді не може свідчити про упередженість й необ`єктивність судді та бути підставою для відводу, були відображені і в ряді рішень Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 23.01.2020 по справі №335/3479/13-к, ухвалі від 18.02.2020 по справі №202/4467/14-к.

Доводи захисника та підозрюваного про те, що при постановленні ухвал про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу та продовження дії покладених на нього обов`язків слідчим суддею ОСОБА_14 не були враховані аргументи захисту, та про те, що постановлені ним рішення є неправосудними та прийняті виключно «на догоду» працівникам прокуратури, є виключно суб`єктивними міркуваннями заявника та її підзахисного, що не свідчать про реальну упередженість, необ`єктивність та небезсторонність слідчого судді, і, як наслідок, не тягнуть за собою усунення останнього від розгляду клопотання у даній справі.

Наявність підстав, за яких можуть виникнути сумніви в неупередженості, об`єктивності та безсторонності слідчого судді ОСОБА_13 , будь-якими доказами не підтверджено та судом не встановлено.

Водночас, із встановлених судом обставин не вбачається здійснення слідчим суддею ОСОБА_14 певних дій чи висловлювань, які свідчили б про його необ`єктивність чи упередженість по відношенню до сторони захисту. Той факт, що заявник та інші захисники, підозрювані, внаслідок суб`єктивних міркувань сумніваються в неупередженості слідчого судді, не свідчить про реальну упередженість та необ`єктивність останнього, тому не є підставою для його усунення від розгляду клопотання.

При цьому, у заяві про відвід не наведено будь-яких інших об`єктивних відомостей про прояв з боку слідчого судді упередженого ставлення до підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника чи інших учасників, не встановлено будь-яких зовнішніх проявів такого ставлення чи зафіксовано таку його поведінку, які можна було б трактувати як упереджені.

З урахуванням викладеного, оцінивши доводи заяви ОСОБА_4 , беручи до уваги положення п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суд доходить висновку, що заявлений відвід є безпідставним, заявник не навів доводів, які могли б бути підставою для сумніву у безсторонності, неупередженості та об`єктивності слідчого судді, а тому заява про відвід слідчого судді ОСОБА_14 у даній справі задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 75-83, 376 КПК України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_13 у справі №295/8496/24 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1