Справа № 405/2660/24
провадження № 1-кс/405/1070/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2024 м. Кропивницький

Cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 26.03.2024, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2024 до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 26.03.2024.

В обґрунтування скарги заявник зазначила, що 26.03.2024 за вх. 9567-24 вона звернулась до керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_4 із заявою в порядку статті 214 КПК України, в якій зазначила, що 07.10.2012 ОСОБА_5 скоїла насильницький грабіж ч. 2 ст. 186 КК України фотоапарат ОСОБА_3 . До кримінального провадження № 000034 від 29.11.2012, № 0000043 від 29.11.2012 ч.1 т. 186 КК України. Під час судового процесу по справі № 393/1157 було механічно, через кому, без проведення досудового слідства, а тому, без правильної належної юридично - правової кваліфікації, без будь яких змін ч. 1 ст. 186 КК України, приєднано акт тілесних ушкоджень на обох руках ОСОБА_3 , котрі нанесла ОСОБА_5 під час грабежу фотоапарату ОСОБА_3 07.10.2012. При юридично правовій кваліфікації кримінального провадження № 0000032 ч. 1 ст. 186 КК України не було кримінального провадження № 0001235 від 05.03.2014. Внаслідок чого було неправильно кваліфіковано протиправні дії ОСОБА_5 замість ч. 2 ст. 186 КК України. Тобто, досудовим слідством було укрито ч. 2 ст. 186 КК України, насильницький грабіж. Тому, кримінальне провадження № 0001235 не може бути кваліфіковано окремо ч. 1 ст. 125 КК України в кримінальному провадженні № 00001235. Частина 1 ст. 125 КК України, легкі тілесні ушкодження, які нанесла 07.10.2012 ОСОБА_5 ОСОБА_3 під час грабежу фотоапарату ОСОБА_3 , згідно КПК України охоплюються ч. 2 ст. 186 КК України і окремої кваліфікації не потребують. Посадові особи Кіровоградської обласної прокуратури відмовили їй у внесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення згідно заяви від 26.03.2024 в порядку ст. 214 КПК України. Просила визнати бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, які не внесли до ЄРДР кримінальне правопорушення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України згідно її заяви від 26.03.2024 та зобов`язати внести до ЄРДР кримінальне правопорушення ОСОБА_5 згідно її заяви від 26.03.2024 за ч.2 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 свою скаргу підтримала, просила її задовольнити, та додатково пояснила, що ОСОБА_6 була виконавцем злочину, ні Ленінським районним судом м. Кіровограда, ні Черкаським апеляційним судом не перевірялась правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , перевірявся тільки термін давності; фотоапарат був розміром з її долонею, тому ОСОБА_6 не могла схопитись за нього, оскільки він маленький; ОСОБА_6 її била, наносила удари; органами досудового розслідування зазначено, що у неї з Корявкіною склались неприязні відносини, але з Корявкіною у неї ніколи не було ніяких відносин; по схемі злочину, який був нею намальований та доданий у судовому засіданні, видно весь злочин.

Прокурор відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати скаргу у його відсутність та відмовити у її задоволенні, зазначив, що звернення ОСОБА_3 від 26.03.2024 (№9567-24) стосувалося незгоди з кваліфікацією кримінального правопорушення у кримінальному цровадженні № 0000043. За результатами розгляду вказаного звернення, відомості до ЄРДР не вносилися, а заявнику 29.03.2024 надано ґрунтовне роз`яснення.

Долинським ВП ГУНП в Кіровоградській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000043 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України, за фактом спричинення ОСОБА_3 07.10.2012 тілесних ушкоджень та відкритого викрадення належного їй майна. Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 15.00 год. 07.10.2012, ОСОБА_5 , перебуваючи біля АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, спричинила ОСОБА_3 тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та шляхом ривка, вихопила у неї фотоапарат марки «Canon A2300HD», яким заволоділа.

За результатами досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні 02.11.20l3 ОСОБА_5 повідомлено про підозру та 04.11.2013 обвинувальний акт відносно останньої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України направлено до суду для розгляду по суті.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.06.2019, залишеною без змін ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14.01.2020 ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження № 0000043 закрито.

Ухвалою Верховного суду від 22.04.2020 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 , поданою на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.06.2019 та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 14.01.2020 відмовлено.

Встановлено, що Черкаським апеляційним судом в рамках перегляду рішення суду І інстанції перевірялися доводи ОСОБА_3 щодо неправильної кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст. 186 КК України та необхідності кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 186 КК України.

Вказані доводи судом апеляційної інстанції визнано необґрунтованими.

Вважає, що зазначені у зверненні ОСОБА_3 від 26.03.2024 доводи щодо неправильності кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 186 КК України спростовані рішенням суду, яке набрало законної сили.

Крім того, до заяви надав висновок про обґрунтованість припинення провадження з розгляду звернень ОСОБА_3 від 08.11.2023, підписаний прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 , затверджений керівником Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_9 , відповідно до якого, припинено розгляд звернень ОСОБА_3 в частині неналежного, як на її думку, стану досудового розслідування, процесуального керівництва та законності судових рішень у кримінальному провадженні № 0000043 від 29.11.2012 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали, долучені до скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчим суддею встановлено, що 26.03.2024 за вх. 9567-24 заявник звернулась до керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_4 із заявою в порядку статті 214 КПК України про внесення до ЄРДР відомосте про те, що 07.10.2012 ОСОБА_5 скоїла насильницький грабіж ч. 2 ст. 186 КК України фотоапарат ОСОБА_3 . До кримінального провадження № 000034 від 29.11.2012, № 0000043 від 29.11.2012 ч.1 т. 186 КК України. Під час судового процесу по справі № 393/1157 було механічно, через кому, без проведення досудового слідства, а тому, без правильної належної юридично - правової кваліфікації, без будь яких змін ч. 1 ст. 186 КК України, приєднано акт тілесних ушкоджень на обох руках ОСОБА_3 , котрі нанесла ОСОБА_5 під час грабежу фотоапарату ОСОБА_3 07.10.2012. При юридично правовій кваліфікації кримінального провадження № 0000032 ч. 1 ст. 186 КК України не було кримінального провадження № 0001235 від 05.03.2014. Внаслідок чого було неправильно кваліфіковано протиправні дії ОСОБА_5 замість ч. 2 ст. 186 КК України. Тобто, досудовим слідством було укрито ч. 2 ст. 186 КК України, насильницький грабіж. Тому, кримінальне провадження № 0001235 не може бути кваліфіковано окремо ч. 1 ст. 125 КК України в кримінальному провадженні № 00001235. Частина 1 ст. 125 КК України, легкі тілесні ушкодження, які нанесла 07.10.2012 ОСОБА_5 ОСОБА_3 під час грабежу фотоапарату ОСОБА_3 , згідно КПК України охоплюються ч. 2 ст. 186 КК України і окремої кваліфікації не потребують.

29.03.2024 заявнику ОСОБА_3 першим заступником керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_10 була надана відповідь, в якій повідомлено, що її звернення від 26.03.2024 (№9567-24) щодо незгоди з кваліфікацією кримінального правопорушення у кримінальному цровадженні № 0000043 розглянуто.

Встановлено, що Долинським ВП ГУНП в Кіровоградській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000043 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України, за фактом спричинення ОСОБА_3 07.10.2012 тілесних ушкоджень та відкритого викрадення належного їй майна. Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 15.00 год. 07.10.2012, ОСОБА_5 , перебуваючи біля АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, спричинила ОСОБА_3 тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та шляхом ривка, вихопила у неї фотоапарат марки «Canon A2300HD», яким заволоділа, чим спричинила ОСОБА_3 матеріальних збитків на суму 850 грн.

За результатами досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні 02.11.2013 ОСОБА_5 повідомлено про підозру та 04.11.2013 обвинувальний акт відносно останньої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України направлено до суду для розгляду по суті.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.06.2019, залишеною без змін ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14.01.2020 ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження № 0000043 закрито.

Ухвалою Верховного сулу від 22.04.2020 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 , поданою на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.06.2019 та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 14.01.2020 відмовлено.

Встановлено, що Черкаським апеляційним судом в рамках перегляду рішення суду І інстанції перевірялися доводи ОСОБА_3 щодо неправильної кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст. 186 КК України та необхідності кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 186 КК України.

Вказані доводи судом апеляційної інстанції визнано необґрунтованими.

Тому, зазначені у зверненні ОСОБА_3 від 26.03.2024 доводи щодо неправильності кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 186 КК України спростовані рішенням суду, яке набрало законної сили.

Оскільки у зверненні ОСОБА_3 не міститься достатніх об`єктивних даних про вчинення кримінального правопорушення, підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора 30.06.2020 № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

За ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Таким чином, положення ст. 214 КПК України, перебувають у тісному взаємозв`язку з ч. 1 ст.2 та ст. 11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою не будь-яких дій, а суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки конкретного складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до ЄРДР.

Так, відповідно до вимог ч.1 та п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані (а не суто гіпотетичні, надумані чи уявні), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому, навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце та наявний склад кримінального правопорушення, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

У пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі № 761/20985/18 висловлено правову позицію, згідно з якою «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...».

У постанові ККС ВС від 30.09.2021 у справі № 556/450/18 зазначено, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана з одного боку забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним, з точки зору використання державних ресурсів.

Проаналізувавши заяву ОСОБА_3 від 26.03.2024, з`ясувавши обставини та надавши оцінку доказам, слідчий суддя приходить до висновку, що за своїм змістом та суттю заява ОСОБА_3 не є повідомленням про злочин, оскільки не містить викладу обставин, які б могли свідчити про вчинення дій, які мають ознаки кримінального правопорушення.

Як вбачається з заяви від 26.03.2024, її зміст зводиться до незгоди заявника з фактичними обставинами кримінального провадження № 0000043, за результатами розгляду якого була постановлена ухвала Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.06.2019, яка була залишена без змін ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14.01.2020, якою ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження № 0000043 закрито.

Як видно з ухвали Черкаського апеляційного суду від 14.01.2020, доводам ОСОБА_3 щодо неправильної кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст. 186 КК України та необхідності кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 186 КК України, було надано оцінку та зазначено, що доводи апеляції ОСОБА_3 про те, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав неправильної кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 186 КК України, так як ОСОБА_6 скоїла насильницький грабіж та її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, є необґрунтованими.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що доводи заявника ОСОБА_3 ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин, та заява не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, які б вказували на наявність факту кримінального правопорушення.

Таким чином, на підставі викладеного, а також проаналізувавши наведені у скарзі доводи, оцінивши наявні матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 303, 305 - 307, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 26.03.2024 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11