Справа № 524/5211/24
Провадження № 1-кс/524/1813/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000088 від 12.03.2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за № 0000088 від 12.03.2024 року, яке погоджене з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 12.03.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, за фактом незаконного придбання, перевезення та зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP, та незаконного придбання, перевезення та зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP, вчиненого повторно.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 29.04.2024 року, ОСОБА_6 , точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, в денний час доби, діючи з протиправним, корисливим умислом, спрямованим на незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних речовин і бажаючи їх настання, незаконно придбав, у невстановленої особи, у невстановленому місці, особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яку останній придбав та зберігав при собі з метою подальшого збуту за грошову винагороду. Реалізуючи свій злочинний намір на незаконний збут психотропної речовини - PVP, ОСОБА_7 , 29.04.2024 у проміжок часу з 11 год. 58 хв. по 13 год. 50 хв. знаходячись поблизу поруч із приміщенням гаражу, за місцем свого проживання, що розташоване по АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно збув (продав) громадянину ОСОБА_8 (анкетні дані якого змінено відповідно до закону) за 700 гривень, які попередньо були перераховані на банківську картку АТ «А-Банк» N? НОМЕР_1 , напівпрозору полімерну ємність, в середині якої міститься кристалічна речовина фіолетового кольору, яка згідно висновку експерта N? CE-19/117-24/7326-НЗПРАП від 02.05.2024, містить PVP, що віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг якої заборонено, маса якого у складі наданої на дослідження речовини становить 0,226 г.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту та збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

13.05.2024 року ОСОБА_6 , точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, в денний час доби, діючи з протиправним, корисливим умислом, повторно, спрямованим на незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних речовин і бажаючи їх настання, незаконно придбав, у невстановленої особи, у невстановленому місці, особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яку останній придбав та зберігав при собі з метою подальшого збуту за грошову винагороду. Реалізуючи свій злочинний намір на незаконний збут психотропної речовини - PVP, ОСОБА_6 , 13.05.2024 у проміжок часу з 11 год. 27 хв. по 16 год.35 хв. знаходячись поблизу поруч із приміщенням гаражу, за місцем свого проживання, що розташоване по АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, незаконно збув (продав) громадянину ОСОБА_8 (анкетні дані якого змінено відповідно до закону) за 700 гривень, які попередньо були перераховані на банківську картку АТ «А-Банк» N? НОМЕР_1 , паперовий згорток, в середині якого міститься кристалічна речовина білого кольору, яка згідно висновку експерта N? СЕ-19/117-24/8226-ЗПРАП від 14.05.2024, містить PVP, що віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг якої заборонено, маса якого у складі наданої на дослідження речовини становить 0,1508 г.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту та збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP, вчиненому повторно, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

13.05.2024 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14.05.2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мопед марки Honda Cub 1999 року випуску, сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 НОМЕР_4 , обґрунтовуючи тим, що санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, а тому з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, необхідно накласти арешт на вищевказане майно.

Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить мопед марки Honda Cub 1999 року випуску, сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 ).

Слідчий ОСОБА_4 та представник власника майна адвокат ОСОБА_9 до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Слідчим надана заява про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримує та просить задовольнити. Представником власника майна адвокатом ОСОБА_9 надала до суду заяву про розгляд клопотання без його участі та участі ОСОБА_6 , проти задовлення клопотання слідчого заперечує, просить відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Частиною 2 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують його доводи, слідчий суддя приходить до наступного.

Органом досудового розслідування за матеріалами правоохоронних органів здійснюється досудове розслідування за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст.307 КК України за фактом незаконного придбання, перевезення та зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP, та незаконного придбання, перевезення та зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP, вчиненого повторно.

Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить мопед марки Honda Cub 1999 року випуску, сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 ).

Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених у ст. 98 КПК України. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 ст.64-2 КПК України встановлено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Відповідно п. 1, 2 ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі, зокрема, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 28 вересня 1982 року будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватись «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути « необхідним у демократичному суспільстві».

Слідчий суддя враховує, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а також відчуження та розпорядження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За вказаних обставин слідчий суддя вважає наявними передбачені ст. 170 КК України підстави для накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчого, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики відчуження цього майна.

Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що досудове розслідування на даний час не завершено, слідчий суддя у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого про арешт майна на об`єкт рухомого майна, а саме: на мопед марки Honda Cub 1999 року випуску, сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 НОМЕР_4 , які на праві власності належать ОСОБА_6 з позбавленням права відчуження та розпорядження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1, 3, 7, 22, 16, 131,132, 167, 170-175,309,369-372,532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000088 від 12.03.2024 року, задовольнити частково.

Накласти арешт на об`єкт рухомого майна, а саме: на мопед марки Honda Cub 1999 року випуску, сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 НОМЕР_4 , власником яких є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позбавленням права відчуження та розпорядження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

В іншій частині відмовити.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1