Номер провадження: 11-кп/813/1721/24
Справа № 522/8930/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в задоволенні відводу

18.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_5 про відвід колегії суддів від розгляду виділених матеріалів кримінального провадження №0000272 від 13.12.2022 рокуза апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22.05.2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велетенське, Білозерського району, Херсонської обл., громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч.1

ст.111-2 КК України,

встановив:

На розгляді Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження №0000272 від 13.12.2022 рокуза обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч.1 ст.111-2 КК України.

Ухвалою місцевого суду задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , строком до 22.07.2024 рок.

Прийняте рішення суд мотивував тяжкістю покарання, яке в майбутньому може загрожувати ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, а також продовженням існування ризиків, які стали підставою для застосування до обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями Одеського апеляційного суду від 28.05.2024 року, в провадження складу колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_2 , судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розподілені матеріали провадження за вказаною апеляційною скаргою (номер провадження апеляційного суду №11-кп/813/1721/24).

18.06.2024 року на електронну адресу апеляційного суду захисником надіслано заяву про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя ОСОБА_2 , судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Відвід мотивований наявністю у захисника сумніви щодо неупередженості складу колегії суддів, оскільки даний склад колегії суддів неодноразово приймали участь в розгляді апеляційних скарг сторони захисту на ухвали Приморського районного суду м. Одеси про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на стадії судового розгляду, які апеляційною інстанцією залишені без змін. Вказані обставини, на думку захисника, свідчать про сформованість позиції складу колегії суддів щодо необхідності тримання обвинуваченого під вартою.

У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки учасники судового провадження до апеляційного суду не з`явилися.

Заслухавши колегію суддів, перевіривши виділені матеріали провадження та заяву про відвід колегії суддів; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що безсторонність (неупередженість) суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Мироненко і Мартенко проти України»).

Проте між суб`єктивною та об єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення ЄСПЛ у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надає вимога об`єктивної безсторонності (рішення ЄСПЛ у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення ЄСПЛ у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Забезпечення достатніх гарантій виключення будь-яких обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді досягається, у тому числі, шляхом вирішення відводів.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява №33949/02).

Вирішення питань щодо відводів регулюється §6 Глави 3 КПК України (далі - КПК).

Статтею 75 КПК визначено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.

Випадки недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні закріплені в статті 76 КПК.

Заявлений захисником відвід суддям: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнається колегією суддів необґрунтованим, оскільки захисник не навів переконливих доводів, які б свідчили про наявність підстав для задоволення заявленого відводу в розумінні положень ст.ст. 75, 76 КПК.

Доводи захисника стосовно існування сумнівів у неупередженості колегії суддів, з посиланням на те, що судді раніше приймали участь у розгляді апеляційних скарг сторони захисту на ухвали Приморського районного суду м. Одеси про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на стадії судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, та апеляційною інстанцією за участю цих суддів ухвали залишені без змін, колегія суддів визнає необґрунтованими, з огляду на таке.

Як убачається з виділених матеріалів кримінального провадження, судді Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 приймали участь у розгляді апеляційних скарг сторони захисту на ухвали Приморського районного суду м. Одеси про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, а за результатами розгляду вказані рішення місцевого суду залишені без змін.

Аналіз положень ст.76 КПК вказує на те, що законодавець встановив заборону повторної участі судді в апеляційній інстанції, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, однак встановив виняткові випадки, а саме крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний перегляд суддями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ухвал Приморського районного суду м. Одеси про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому в даному кримінальному провадженні на стадії судового розгляду в суді першої інстанції, з огляду на положення ч.1 ст.76 КПК України (в діючій редакції), не виключає можливості участі суддів у цьому кримінальному провадженні під час перегляду чергової ухвали місцевого суду щодо застосування запобіжного заходу. Переконливих доводів щодо наявності підстав для відводу, передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України захисником не наведено, оскільки результати попередніх розглядів апеляційних скарг сторони захисту щодо застосування місцевим судом заходів забезпечення кримінального провадження, які, як вбачається із заяви про відвід, не влаштовують захисника, не може свідчити про існування у колегії суддів упередженості в даному кримінальному провадженні.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду в постановах від 04.05.2023 року (справа № 759/1333/20), від 28.02.2023 року (справа №404/771/20), від 08.11.2022 року (справа № 703/773/20), а також від 15.09.2022 року (справа №589/2773/17).

За наведених підстав, доводи сторони захисту про упередженість та сформовану думку щодо необхідності утримання обвинуваченого під вартою суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 376, 419 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Відмовити в задоволенні, заявленого захисником ОСОБА_5 відводу суддям: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від розгляду виділених матеріалів кримінального провадження №0000272 від 13.12.2022 рокуза апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22.05.2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4