Справа № 144/416/24
Провадження № 1-кп/144/52/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 року смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 20.02.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сатанів Монастирищенського району Черкаської області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в :

Судом встановлено, що 13.02.2024 року близько 18 год., ОСОБА_4 перебував в житловому будинку, що належить його дружині ОСОБА_5 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Під час розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла сварка, в ході якої, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 близько п`яти ударів кулаком правої руки в область тулуба, в область кінцівок та шиї, заподіявши у такий спосіб останній, згідно висновку експерта № 23 від 21.02.2024, тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці шиї зліва та справа, правого плеча, лівого передпліччя, правого стегна, саден в ділянці лівого та правого ліктьового суглобу, які за ступенем важкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

09.04.2024 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в приміщенні Теплицького районного суду Вінницької області (вул. І.Франка, 26 смт. Теплик) за їх взаємною ініціативою у порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення на таких умовах:

- обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України;

- сторони узгодили міру покарання ОСОБА_4 , а саме: за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто вісімсот п`ятдесят гривень.

Під час підготовчого судового розгляду потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та просить затвердити угоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду про примирення з потерпілою і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор вважає за можливе затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою та обвинуваченим, оскільки така угода не суперечить вимогам закону, кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, заслухавши пояснення сторін, доводи прокурора, суд виходить із наступного.

Статтею 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Можливість укладення угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим передбачена ст. 468 КПК України.

Така угода, згідно ст. 469 КПК України, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 цього Кодексу є проступком. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілій ОСОБА_5 зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Окрім того, у відповідності до вимог абзацу другого ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Дана обставина судом перевірена, угода про примирення укладена за ініціативою потерпілої ОСОБА_4 .

Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст. ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди судом не встановлено.

Узгоджена потерпілою і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.

Зокрема, враховано, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, за місцем реєстрації характеризується позитивно, не зловживає спиртними напоями.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому, є вчинення правопорушення щодо подружжя з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку, що укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про примирення слід затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання.

Майнової шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення не заподіяно.

Заходи кримінально-правового характеру не застосовувались.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 314, 368, 370, 374-376, 468, 469, 474, 475, 477 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 09 квітня 2024 року в приміщенні Теплицького районного суду Вінницької області (вул. І.Франка, 26 смт. Теплик,) між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000017 від 20.02.2024 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілою виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, не роз`яснення їй наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 статті 474 КПК України;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя