Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1250/24
Провадження № 1-кс/723/1905/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч. 1 ст. 121 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Банилів Підгірний Сторожинецького району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, дітей на утриманні не має, освіта середня, не працюючого, раніше не судимого

встановив:

Слідчий СВ ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 (надалі по тексту слідчий), звернувся в суд з клопотанням, погодженим з начальником Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 (надалі по тексту - прокурор), про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР) за № 0000176 від 31.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

Зазначав, що підозрюваний ОСОБА_4 30 березня 2024 року біля 19 години перебуваючи в приміщенні житлового будинку за місцем свого проживання, що розсташований в АДРЕСА_1 будучи в стані алкогольного сп`яніння на грунті довготривалих неприязних відносин із ОСОБА_8 , який проживає там же, переслідуючи мету направлену на умисне протиправне заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, цілеспрямовано з достатньою силою наніс ОСОБА_8 не менше трьох ударів кулаком правої руки в область голови, від чого той впав на ліжко. В подальшому ОСОБА_4 взяв до рук дерев`яну качалку, якою із достатньою силою наніс ОСОБА_8 , що перебував в горизонтальному положенні, лежачи на ліжку, не менше п`яти ударів в область голови та тулуба, де розміщені життєво важливі органи.. Внаслідок цього потерпілому було нанесено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, скальпованої рани черепа, рваної рани правого вуха, закритого перелому дев`ятого ребра зправа, множинних гематом і саден обличчя, перелому кісток носа, забою грудної клітки, перелому основи склепіння черепа, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Ініціатори клопотання стверджують, що підставою для його внесення є наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.121 КК України про, що зібрано достатньо доказів і він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не дасть реальної змоги запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав, посилаючись на викладені в клопотанні обставини і докази.

Підозрюваний ОСОБА_4 , в ході судового розгляду, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав, зазначивши, що він захищав свою сім`ю від нападок вітчима так як ОСОБА_8 постійно ображав його маму про що він узнав перебуваючи за межами України та побачив тоді коли повернувся в грудні місяці 2023 року додому. З моменту повернення між ним та вітчимом були неприязні відносини, а в той день він не витримав і побив вітчима. Удари качалкою наносив будучи емоційно збудженим. Просив застосувати до нього домашній арешт.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 подав письмове заперечення протии клопотання, в якому зазначив про відсутність взагалі ризиків та необгрунтованість клопотання. Заперечення підтримав в судовому засіданні та просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити:- чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 31 березня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстровим номером 0000176 внесено запис про кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

31 березня 2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та затримано за вказаною підозрою на підставі п.2 ч.1 ст. 208 КПК України.

Встановлюючи обґрунтованість підозри, слідчому судді не обов`язково аналізувати докази які підтверджують цю підозру, оскільки виходячи із п. 175 рішення від 21.04.2011 року, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини вважає, що мають існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що злочин міг бути вчинений саме підозрюваним.

Виходячи із наданих суду матеріалів досудового розслідування, а саме: -протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 31.03.2024 року згідно якого ОСОБА_8 повідомив органами правопорядку про побиття його ОСОБА_4 ; -протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 , згідно якого потерпілий показав, що ОСОБА_4 його побив; -протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , яка повідомила, що є матір`ю підозрюваного і він сам їй повідомив що побив вітчима та свідка ОСОБА_10 яка бачила результат побиття потерпілого оскільки їй про це повідомила дружина потерпілого, яка і запросила її для надання допомоги ОСОБА_8 , який являється її братом; -протоколу допиту підозрюваного щодо обставин конфлікту і побиття ним ОСОБА_8 , які були підтверджені в судовому засіданні - слідчий суддя вбачає обґрунтованою повідомлену ОСОБА_4 підозру від 31 березня 2024 року, у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що безпосередньо в судовому засіданні прокурор зазначив і посилався на наявність трьох ризиків передбачених пунктами 1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд знаходить підтвердженим зазначений слідчим та прокурором ризик щодо можливості незаконного впливу підозрюваним на потерпілого та свідків, які перебувають із підозрюваним в сусідських та родинних відносинах. Беззаперечно, що його мама ОСОБА_9 давши правдиві, викривальні показання не несе відповідальності за відмову давання показань, а тому може піддатися під вплив підозрюваного, який з метою уникнення кримінальної відповідальності може на неї незаконно впливати. Так само це стосується і односельчанки ОСОБА_10 , сестри потерпілого, яка проживає в одному селі із підозрюваним, потерпілим та свідком.

Безсумнівно такий вплив можливий і на потерпілого, який є вітчимом підозрюваного оскільки співмешкає з його матір`ю та проживає із підозрюваним в одному будинку, із яким підозрюваний вживав в той день спиртні напої і між ними постійно на протязі останніх трьох місяців виникали конфлікти, а тому на нього можливий як вербальний так і фізичний вплив за умови подальшого спільного проживання, з метою виправдання злочинних дій підозрюваного.

Виходячи з цього та зважаючи на неприязні відносини між потерпілим та підозрюваним, останній може вчинити щодо потерпілого інші фізичні дії, що є ризиком вчинення іншого кримінального правопорушення, а також продовження вже вчиненного кримінального правопорушення, зважаючи на встановлену судом емоційність підозрюваного та можливості побиття людини під впливом емоцій.

Що стосується ризику, щодо можливості переховування від органів досудового розслідування та/або суду, то вказаний ризик на думку слідчого судді не є підтвердженим, оскільки мотивований він тяжкістю покарання без зазначення будь-яких релевантних обставин, які б підтверджували цей ризик, що заборонено практикою Європейського суду з прав людини.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 чи іншого, більш м`якого, запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Виходячи з обставин вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, в якому обгрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , а саме наявність прямого умислу на його скоєння та з огляду на суспільну репутацію підозрюваного, який не одружений і не має дітей, що могло би бути стримуючим фактором до запобігання підтверджених ризиків, слідчий судя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про обґрунтованість клопотання. Існування всіх вказаних обставин в сукупності, свідчить про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку суду, є неможливим з огляду на наступне.

Як було встановлено судом, підозрюваний проживає в житловому будинку, який складається з двох кімнат, коридора та кухні. На вказаній житловій площі проживає підозрюваний, його мама, його тринадцятирічна сестра та вітчим співмешканець мами.

Застосовуючи такий запобіжний захід, як домашній арешт, як єдиний про який попросив слідчого суддю підозрюваний, слідчий суддя знаходить, що він не забезпечить ризики встановлені судом, а саме незаконний вплив на свідків та потерпілого, оскільки в такому разі всі вказані особи та підозрюваний будуть проживати в одному помешканні і можливість здійснення впливу збільшиться в рази.

Крім цього ризик можливості вчинення нового злочину зі сторони підозрюваного також збільшиться з підстав зазначених при мотивації ризику, що в цілому неможливо допустити, оскільки вказане не буде сприяти принципу законності.

При цьому слідчий суддя враховує вік підозрюваного, відсутність судимостей, тяжкість покарання за злочин передбачений ч.1 ст. 121 КК України, сімейний стан та знаходить, що наявний суспільний інтерес в даному випадку, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості ОСОБА_4 , принаймні на період до закінчення досудового розслідування. Застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті, яка встановлює право слідчого судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини.

Зважаючи на вказані норми, слідчий суддя не визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, оскільки розглядуване клопотання стосується злочину, який спричинив нанесення тяжких тілесних ушкоджень людині, яка сама, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні, згідно ст.3 Конституції України, найвищою соціальною цінністю.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182-184, 194-197, 206, 395, 492 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів в Державній установі "Чернівецький слідчий ізолятор".

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали та строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання, а саме з 01 години 40 хвилин 31 березня 2024 року до такої ж години 29 травня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_11