Справа №932/4242/24
Номер провадження №1-кс/932/1400/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу заявника ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження №0000181 від 13.03.2024, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга в якій заявник просив слідчого суддю скасувати постанову дізнавача від 30.03.2024 про закриття кримінального провадження №0000181 від 13.03.2024.

Заявник у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Розглянувши скаргу, дослідивши надані до скарги додатки, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СД ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000181 від 13.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст. 125 КК України.

Постановою дізнавача СД ВП№7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 30 березня 2024 року закрито кримінальне провадження, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Водночас вказаний висновок вважаю передчасним, з огляду на таке.

Відповідно до ст.2 КПК України установлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст.91КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Під час розгляду скарги слідчий суддя враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, з`ясовується питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Однією із форм закінчення досудового розслідування, виходячи з вимог ч.1 ст.283 КПК України, є його припинення шляхом закриття провадження.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Аналіз зазначених норм КПК в їх сукупності, дає підстави зробити висновок, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження повинне ґрунтуватися на всебічному та повному з`ясуванні всіх обставин справи, бути вмотивованим і в ньому повинно бути відображено, чому визнано, що подія, про яку повідомлялось заявником не мала місце чи що в ній відсутні ознаки складу злочину, а також наведені конкретні обставини, які виключають провадження по справі.

Постанова про закриття кримінального провадження згідно зі ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

Дізнавач зазначає, що в ході досудового розслідування не було надано або знайдено достатніх доказів для доведення винуватості особи та вичерпана можливість їх отримати. Проте постанова не містить переліку слідчих чи процесуальних дій здійснених ним для отримання таких доказів. При цьому слідчий виходить із того, що ОСОБА_3 не зміг надати точного механізму спричинення тілесних ушкоджень, повідомити хто саме наносив тілесні ушкодження також з камер відеоспостереження розташованих поблизу місця події встановити інформацію не вдалось, як і встановити свідків з очевидцями.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч.1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч.2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього отримання нових доказів та їх дослідження і оцінки дізнавачем.

Дізнавачем по суті справи не наведено жодних слідчих дій, а в обґрунтуванні постанови обмежився тільки тим, що не вдалось становити.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання щодо задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу заявника - задовільнити.

Скасувати постанову дізнавача СД ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30 березня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000181 від 13.03.2024.

Ухвала не може бути оскаржена та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвалу проголошено 20.05.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1