Провадження № 1-кс/947/2913/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000994 від 10.09.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (у редакції від 04.10.2021 року), ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000994 від 10.09.2022 рокуза ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (у редакції від 04.10.2021 року), ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 26.02.2024 року, за обставин викладених у письмовому вигляді у клопотанні, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених:

-ч. 4 ст. 190 КК України (у редакції від 04.10.2021 року) за кваліфікуючими ознаками: придбання права на чуже майно, шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах;

-ч. 3 ст. 209 КК України за кваліфікуючими ознаками: володіння, розпорядження майном щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчинення правочину з таким майном, вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю одержано злочинним шляхом, вчинене в особливо великому розмірі;

-ч. 1 ст. 358 КК України за кваліфікуючими ознаками: підроблення офіційного документа, який видається підприємством, установою, організацією, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем;

-ч. 4 ст. 358 КК України за кваліфікуючими ознаками: використання завідомо підробленого документа.

Санкцією ч. 4 ст. 190 КК України (у редакції від 04.10.2021 року) та ч. 3 ст. 209 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскаціє майна.

Таким чином, майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 у разі визнання судом її винною у скоєнні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України (у редакції від 04.10.2021 року) та ч. 3 ст. 209 КК України може бути використано для забезпечення покарання у виді конфіскації майна.

Так, на думку сторони обвинувачення за час проведення досудового розслідування та судового розгляду справи ОСОБА_5 може вжити заходів щодо перереєстрації належного їй на праві приватної власності транспортного засобу марки Audi Q8, 2020 року випуску, сірого кольору з д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-номер: НОМЕР_2 з метою уникнення покарання у вигляді конфіскації майна.

Вказані обставини на думку органу досудового розслідування свідчать про те, що на даному етапі є доцільним накласти арешт на транспортний засіб підозрюваної ОСОБА_5 , що унеможливить подальше його відчуження та перереєстрацію.

За викладених обставин, слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна в рамках даного кримінального провадження.

Прокурор Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просив клопотання задовольнити та розглянути у його відсутність

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи положення ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду клопотання за відсутності власниці майна - ОСОБА_5 .

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання з долученими в його обґрунтування додатками, приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000994 від 10.09.2022 рокуза ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (у редакції від 04.10.2021 року), ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 26.02.2024 року, за обставин викладених у письмовому вигляді у клопотанні, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених:

-ч. 4 ст. 190 КК України (у редакції від 04.10.2021 року) за кваліфікуючими ознаками: придбання права на чуже майно, шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах;

-ч. 3 ст. 209 КК України за кваліфікуючими ознаками: володіння, розпорядження майном щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчинення правочину з таким майном, вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю одержано злочинним шляхом, вчинене в особливо великому розмірі;

-ч. 1 ст. 358 КК України за кваліфікуючими ознаками: підроблення офіційного документа, який видається підприємством, установою, організацією, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем;

-ч. 4 ст. 358 КК України за кваліфікуючими ознаками: використання завідомо підробленого документа.

Слідчий суддя враховує, що санкцією ч. 4 ст. 190 КК України (у редакції від 04.10.2021 року) та ч. 3 ст. 209 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

При цьому, відповідно до реєстраційної картки ТЗ ОСОБА_5 на праві приватної власності належить транспортний засіб марки Audi Q8, 2020 року випуску, сірого кольору з д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-номер: НОМЕР_2 .

Слідчий суддя вважає, що відносно вказаного транспортного засобу, який належить підозрюваній ОСОБА_5 наявна необхідність в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Слідчий суддя прийшов до висновку, що арешт майна у даному випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки підлягає оскарженню, відповідно до норм процесуального законодавства щодо оскарження рішень слідчого судді, та скасуванню у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання, беручи до уваги розумність та співрозмірність арешту майна, а також його наслідки, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання в частині накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 є обґрунтованим, належним чином вмотивованим, а відтак, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000994 від 10.09.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (у редакції від 04.10.2021 року), ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та здійснення будь-яких реєстраційних дій на автомобіль марки Audi Q8, 2020 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-номер: НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1