Справа № 357/7327/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту в кримінальному провадженні № 0001592 від 28.04.2024, за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села П`ятигори Тетіївського району Київської області, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, розлученого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

Старший слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , за погодженням прокурора, звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001592 від 28.04.2024, за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 , маючи незняту та непогашену у визначеному законом порядку судимість за вироком Тетіївського районного суду Київської області від 04.10.2023, яким його засуджено за ч.1 ст. 246 КК України із застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України до покарання виді позбавлення волі строком 5 років з іспитовим на строком роки, на шлях виправлення та перевиховання не став, а під час іспитового строку вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

18.04.2024, близько 11 год., в с. Денихівка Білоцерківського району Київської області ОСОБА_4 в умовах воєнного стану, маючи намір на вчинення крадіжки, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, прийшов до огородженої території свинотоварної ферми Денихівського відділку ДП «ДГ «Шевченківське» ІБКІЦБ НААН», що знаходиться по вул. Польова, 1, де таємно від оточуючих, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через дірку у даху клітки незаконно проник на територію непрацюючого літнього табору, звідки здійснив крадіжку 5 металевих хвірток з вмонтованими коритами та 2 металевих хвірток загальною масою 216 кг металобрухту чорних металів вартістю 1242 гривні, які належать ДП «ДГ «Шевченківське» ІБКІЦБ НААН».

У подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив підприємству ДП «ДГ Шевченківське» ІБКІЦБ НААН» майнову шкоду на суму 1242 гривні.

22.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, зазначений злочин, відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. I85 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 з вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , без застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, ніж цілодобовий домашній арешт, та враховуючи особу підозрюваного, є обґрунтована необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Позиція учасників судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вважав його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечував.

Мотиви, із яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів клопотання, слідчим відділом Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001592 від 28.04.2024, за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

22.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Слідчий суддя погоджується із доводами слідчого, що повідомлена ОСОБА_4 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2001 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно з яким «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N182).

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язує підозрюваного з певним злочином, на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні доказами та дослідженими під час судового розгляду клопотання, а саме: витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань; заявою керуючого ДП «ДГ Шевченківське» ОСОБА_6 від 28.04.2024; протоколом огляду місця події від 28.04.2024; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 від 17.05.2024, ОСОБА_8 від 28.04.2024, ОСОБА_9 від 29.04.2024, ОСОБА_6 від 29.04.2024; протоколом отримання речей від 28.04.2024; висновком експерта судової товарознавчої експертизи № 1801 від 17.05.2024; протоколом проведення слідчого експерименту від 22.05.2024 за участі підозрюваного ОСОБА_4 , які в своїй сукупності підтверджують можливу причетність саме ОСОБА_4 до скоєння вищезазначеного злочину.

На думку слідчого судді, вказаних обставин, для підтвердження обґрунтованості підозри достатньо, задля переконання стороннього спостерігача у тому, що підозрюваним могло бути вчинено кримінальне правопорушення.

За змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених КПК України, строк, на який їх покладено.

Прокурором в судовому засіданні було доведено та підтверджено зібраними по кримінальному провадженню доказами, долученими до клопотання, наявність обґрунтованої підозри у скоєнні кримінального правопорушення ОСОБА_4 , а також наявність ризиків, визначених пп. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який, у разі доведення його винуватості, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих для підозрюваного наслідків може спонукати підозрюваного змінити місце постійного проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Слід врахувати, що при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги поряд з іншими обставинами і загроза відносно суворого покарання. Зокрема, у параграфі рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» № 31315/96 від 25.04.2000 Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських суддів, що у свою чергу прийняли рішення про тримання особи під вартою, з огляду в тому числі на те, що підозрюваному загрожувало відносно суворе покарання.

Крім цього, ризик втечі має оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (позиція Європейського Суду з прав людини у справі «Бекчиєв проти Молдови»).

З матеріалів судового провадження встановлено, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, розлучений, не має місця реєстрації, проживає в будинку колишньої дружини, за місцем проживання характеризується негативно, схильний до вчинення правопорушень, підтримує стосунки з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя, перебуває на обліку в Білоцерківському РВ № 4 філі ДУ «Центр пробації» у м.Києві та Київській області з 06.11.2023 на підставі вироку Тетіївського районного суду Київської області від 04.10.2023, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, виключений з військового обліку як такий, що був раніше засуджений за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, систематично вчиняє адміністративні правопорушення, відтак відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, тяжкість та обставини злочину, у скоєнні якого він підозрюється, можуть також стати підставами для переховування його від органів досудового розслідування та суду.

При наданні ступеню ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконного впливу на свідка у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з того, що з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини ОСОБА_4 може впливати на свідка ОСОБА_9 , яка придбала в нього викрадені речі.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, розлучений, не має місця реєстрації, за місцем проживання характеризується негативно, систематично вчиняє адміністративні правопорушення. Згідно з даними УІАП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 раніше судимий: 31.07.2008 Тетіївським районним судом Київської області за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком два роки; 25.09.2009 Тетіївським районним судом Київської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком шість років, звільнений 04.03.204 з Черкаської ВК (№62) за ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 24.02.2014 на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 10 днів; 21.08.2014 Тетіївським районним судом Київської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років сім місяців, звільнений 19.02.2020 з Білоцерківської ВК (№35) по відбуттю строку покарання; 24.06.2021 Тетіївським районним судом Київської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком один рік; 09.05.2023 Тетіївським районним судом Київської області за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки; 04.10.2023 Тетіївським районним судом Київської області за ч.1 ст.246, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком три роки. Отже, будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, наразі підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину під час іспитового строку, що створює ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

За таких обставин, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам з боку останнього переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи особу підозрюваного, який непрацевлаштований, розлучений, не має на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей, тобто не обтяжений сімейними обов`язками, раніше неодноразово судимий, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосування засобів електронного контролю, з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, що на переконання слідчого судді є достатнім для досягнення мети застосування запобіжного заходу та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Застосовуючи такий запобіжний захід як домашній арешт, слідчий суддя враховує, що у розпорядженні слідчого по даному провадженню є достатні дані, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення та докази щодо причетності до його вчинення підозрюваного ОСОБА_4 із кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 193-194, 196, КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту в кримінальному провадженні № 0001592 від 28.04.2024, за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши підозрюваному цілодобово строком до 22 липня 2024 року залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги та прослідування до укриття цивільного захисту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі процесуальні обов`язки:

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

?утриматись від спілкування із свідком ОСОБА_9 ;

?не відлучатись із АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту доручити Білоцерківському РУП ГУ НП в Київській області.

Орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного повинен негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_4 , щодо якого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Визначити строк дії ухвали до 22 липня 2024 року включно.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу негайно вручити учасникам процесу після її проголошення.

Відповідно до ст.205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1