21.03.2024 Справа № 363/6877/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Вишгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001778, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 вересня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Києва, громадянка України, українка, розлучена, має вищу освіту, тимчасово не працює, має на утриманні неповнолітнього сина 2007 року народження, проживає і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2023 року, приблизно о 15:30 водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «FORD ESCAPE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювала рух по проїжджій частині автодороги, що веде до СТ «Дніпро» у напрямку автодороги «Київ-Овруч» у Вишгородському районі Київської області. Наближаючись до перехрестя нерівнозначних доріг перетину з проїжджою частиною автодороги «Київ-Овруч», що є головною дорогою по відношенню до автодороги, що веде до СТ «Дніпро», водій ОСОБА_5 зупинила керований нею транспортній засіб перед виїздом на автодорогу «Київ-Овруч» поблизу бетонної опори ЛЕП №Л1/174 у Вишгородському районі Київської області. Далі водій ОСОБА_5 , діючи необережно проявляючи кримінальну протиправну недбалість, в порушення вимог п.п. 10.1 і 16.11 та вимог дорожнього знака п. 2.1 (дати дорогу) Розділу 33 Правил дорожнього руху України, які регламентують:

п. 2.1 - «Дати дорогу». Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під?їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності

таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі;

п.10.1 - Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п.16.11 - На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, маючи об`єктивну можливість спостерігати за рухом транспортних засобів по проїжджій частині автодороги «Київ-Овруч», які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, перебуваючи на другорядній дорозі, будучи неуважною, перед початком руху не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, відновила рух транспортного засобу і виїжджаючи на головну дорогу, не надала перевагу в русі автомобілю «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по вищевказаній головній дорозі у напрямку

с. Лютіж та допустила зіткнення передньою правою частиною керованого нею автомобіля «FORD ESCAPE», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з правою боковою частиною автомобіля «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Внаслідок зіткнення транспортних засобів автомобіль «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_5 , водій якого перебував в аварійній обстановці, в некерованому стані змістився на зустрічну смугу автодороги «Київ-Овруч» та здійснив зіткнення задньою правою частиною автомобіля «ВАЗ 2109» з лівою боковою частиною автомобіля «CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_6 , під керуванням водія ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався в зустрічному йому напрямку, після чого вказані автомобілі виїхали за межі автодороги та перекинулись.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_7 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебував на задньому пасажирському сидінні праворуч, від отриманих тілесних ушкоджень помер в КНП «Вишгородська ЦРЛ» ВМР 01.10.2023.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_10 спричиненні тілесні ушкодження: чисельні переломи ребер справа: 2-12 по лопаткової лінії, переломи ребер злів 1-7 по середньо-ключичній лінії; забій легень та м`яза серця; гемоперитонеум (700мл) наявність вільної, рідкої крові в черевної порожнині (клінічно); правобічний гемоторакс (80мл) - наявність вільної, рідкої крові в плевральній порожнині (клінічно); розриви печінки, селезінки, розрив правого купола діафрагми, множинні садна, крововиливи в м`які тканини та м`язи голови, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, які носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинному-слідчому зв`язку з настанням смерті останнього.

Поряд з цим, внаслідок даної дорожньо-транспортної події, пасажиру автомобіля «CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка знаходилась на задньому пасажирському сидінні праворуч, спричинені тілесні ушкодження у вигляді: а) перелома лівої малогомілкової кістки в проксимальній третині, б) забою м`яких тканин голови в скронево-тім?яній ділянці праворуч, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як для повного зрощування даних переломів потрібен строк понад 21 добу.

Допущені водієм ОСОБА_5 порушення вимог п.п. 10.1 і 16.11 та вимог дорожнього знака п. 2.1 (дати дорогу) Розділу 33 Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесного ушкодження та спричинення смерті потерпілого ОСОБА_10 .

Таким чином, своїми необережними діями, що виразилися в порушенні вимог Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачений частиною другою статті 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження та спричинили смерть потерпілого ОСОБА_10 .

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України визнала у повному обсязі, щиро розкаялася, фактичні обставини справи не оспорює.

Суд, враховуючи думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі частини третьої статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників процесу, судом вирішено допитати обвинувачену та потерпілих, дослідити обліково-характеризуючи матеріали щодо обвинуваченої, дослідити матеріали щодо речових доказів та щодо витрат на залучення експертів.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , не оспорюючи встановлених судом фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення за викладених вище обставин, розкаюючись у вчиненому показала суду, що 29 вересня

2023 року, керуючи автомобілем, під`їхала до «Т-подібного» перехрестя, зупинилася, пропустила інші автомобілі та перед виїздом на головну дорогу, подивилася ліворуч, автомобілів не було, а потім праворуч, вона побачила автомобіль «Лачеті», у якій їхала потерпіла ОСОБА_11 , та бус жовтого кольору. Вирішила перелаштуватися, вони були на великій відстані, приблизно 200 метрів, і як розпочала рух, посеред дороги відбувся удар. Вона нічого не бачила, бо спрацювали подушки безпеки. Коли вийшла із автомобіля, побачила перевернутий автомобіль «Лачеті», підійшла до автомобіля, щоб допомогти, але там уже були люди, які допомагали. Потім вона повернулася до свого автомобіля, щоб викликати поліцію та швидку допомогу. Після приїзду поліції надала всю необхідну інформацію, визнає, що допустила порушення, оскільки не подивилася ще раз ліворуч, де був автомобіль. Вказує, що якби подивилася ще раз ліворуч і побачила б автомобіль, вона не рушила б з місця. Дуже шкодує, що завдала шкоду людям, жалкує, щиро кається. Зазначила, що ніколи не перевищувала швидкість, спокійно керує автомобілем, не допускає порушень, посвідчення водія отримала 2007 року та має водійський стаж 16 років з незначними перервами. З потерпілими підтримувала зв`язок після пригоди, зустрічалася з ними щоб відшкодувати шкоду. Просила суд призначити покарання не позбавляючи її волі, оскільки має дитину, яку немає кому залишити.

Потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що не була учасником дорожньо-транспортної пригоди, у якій загинув її батько. Визнаю щире каяття обвинуваченої та просить її не позбавляти волі. Обвинувачена відшкодувала заподіяну шкоду без будь-якого впливу та тиску у достатньому розмірі, претензій до обвинуваченої не має.

Потерпіла ОСОБА_7 показала суду, що 29 вересня 2023 року вона рухалася у таксі. Момент зіткнення вона не бачила і не знає, як це відбулося, оскільки писала смс-повідомлення в телефоні. Вона лише відчула реакцію водія, що має щось статися. Після того, як прийшла до тями, бо втратила свідомість, відчула, як її витягують із перевернутого автомобіля і зрозуміла, що трапилось. Щодо обвинуваченої зазначила, що після ДТП в п`ятницю, у вівторок обвинувачена прийшла до неї в лікарню з адвокатом, йшла на співпрацю, запитала про її стан та що потребує і протягом усього часу вона була на зв`язку. Обвинувачену не звинувачує, претензій не має, оскільки усвідомлює, що вона не хотіла умисно заподіяти шкоду. Просить суд застосувати до обвинуваченої мінімальне покарання, врахувати, що у обвинуваченої мама «на руках» та малолітня дитина, вона відшкодувала шкоду без будь-якого тиску та впливу у повному обсязі.

Суд визнає доведеною винуватість ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження та спричинили смерть потерпілого ОСОБА_10 .

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 вірно кваліфіковані органом досудового розслідування.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд з урахуванням положень статей 50, 65-67 КК України, роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від

24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», пункту 20 Пленуму Верховного Суду України в постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», бере до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, форму вини, характер та мотиви допущеного порушення, її ставлення до цього порушення та поведінку після вчинення злочину, особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, суд враховує положення статті 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції частини другої статті 286 КК України, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, який у відповідності до статті 12 КК України кваліфікуються як тяжкий злочин, вчинений з необережності при цьому, настали тяжкі наслідки смерть особи, а іншій особі заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Дані щодо особи обвинуваченої ОСОБА_5 : має вищу освіту, розлучена, має на утриманні неповнолітнього сина 2007 року народження, проживає з мамою, яка хворіє та сама періодично проходить лікування, позитивну характеристику за місцем проживання та роботи, де раніше працювала, до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відшкодувала шкоду заподіяну потерпілим.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій, відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, розлучена та має на утриманні дитину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди потерпілим, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, а також зважаючи на думку потерпілих, які просили суд не позбавляти волі обвинувачену, суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, зі застосуванням положень статей 75, 76 КК України, оскільки її виправлення можливе без ізоляції від суспільства, що відповідає загальним вимогам призначення покарання.

Разом з тим, беручи до уваги те, що дії обвинуваченої призвели до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, так як вона порушила вимоги Правил дорожнього руху України, проявила неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, враховуючи, що додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами, суд вважає за необхідне застосувати поряд з основним покаранням додаткове покарання передбачене санкцією частини другої статті 286 КК України у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, буде цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винної.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз від 15, 17, 20 та 23 листопада 2023 року підлягають стягненню з обвинуваченої згідно із статтею 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлено, запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись статтями 100, 122, 124, 349, 368370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на

3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом

2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 76 КК України, зокрема: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 14818 (чотирнадцять тисяч вісімсот вісімнадцять) гривень 00 копійок витрат за проведення судових експертиз.

Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 04 жовтня 2023 року, а саме на автомобіль марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , є ОСОБА_12 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1