27.06.2024 Справа № 756/7797/24
Номер справи 756/7797/24
Номер провадження 1-кс/756/1605/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна - ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва клопотання представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 22 листопада 2023 року у кримінальному провадженні №0003227 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21 травня 2020 року за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 365-2 КК України,

УСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах власника майна ОСОБА_4 , 20 червня 2024 року звернулася до слідчого суді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 22 листопада 2023 року в частині скасування арешту транспортного засобу марки «TOYOTA CAMRY» чорного кольору 2017 року випуску (д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 ) в кримінальному провадженні №0003227 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21 травня 2020 року.

В обґрунтування клопотання адвокат зазначає, що арешт на вказане майно накладено необґрунтовано, без достатніх правових підстав, порушує право власності ОСОБА_4 на вільне розпорядження майном та його відчуження. Вона не має процесуального статусу в цьому кримінальному провадженні, жодних процесуальних дій не вчинялось, що на її переконання є підставою для скасування арешту майна.

За заявою прокурора розгляд клопотання з 24 червня 2024 року відкладений на 26 червня 2024 року.

В судовому засіданні представник власника майна підтримала клопотання, наполягала на його задоволенні. Пояснила, що власник ОСОБА_4 , має намір повернутися до України та здійснити відчуження належного їй автомобіля.

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. На адресу суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Заперечує проти задоволення клопотання, надав ухвалу суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду ухвали слідчого судді від 22 листопада 2023 року про накладення арешту на майно. Також вважає, що власник майна зловживає своїми процесуальними правами, вдруге впродовж місяця звертається з аналогічним клопотанням. Долучив копію ухвали від 30 травня 2024 року.

Вислухавши думку представника власника майна, дослідивши клопотання та додані в його обґрунтування додатки, долучені прокурором процесуальні документи, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення поданого клопотання, виходячи з наступного.

Оболонським УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003227 від 21 травня 2020 року за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 365-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 22 листопада 2023 року (справа №756/14878/23), яка залишена без змін судом апеляційної інстанції 10 січня 2024 року, накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення 10 листопада 2023 року обшуку транспортного засобу марки «TOYOTA CAMRY» (д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження та відчуження будь-кому і будь-яким чином.

Ухвалою слідчого судді від 30 травня 2024 року представнику власника майна ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні клопотання про скасування арешту майна накладеного ухвалою суду від 22 листопада 2023 року.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

У відповідності до ч.ч. 1,2,3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином з вказаної норми закону вбачаються дві підстави для скасування вже накладеного арешту на майно в рамках проведення досудового розслідування, а саме: якщо відпала потреба в застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження або арешт було накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У поданому клопотанні ОСОБА_3 посилається на незаконність прийняття ухвали про накладання арешту на вилучене під час обшуку майно.

Проте, слідчий суддя вважає, що правомірність накладеного арешту ухвалою слідчого судді від 22 листопада 2023 року була предметом апеляційного перегляду за наслідками якого, ухвала залишена без змін, що доводить її законність.

Ккрім того, як вбачається з мотивувальної частини ухвали від 22 листопада 2023 року, накладаючи арешт на майно, слідчий суддя керувався вимогами ст. 173 КПК України та дійшов висновку, що такий захід забезпечення кримінального провадження необхідний з метою збереження речових доказів та запобігання можливості його відчуження, оскільки наявні обґрунтовані підстави вважати, що дане майно має значення для встановлення обставин під час досудового розслідування та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

При накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Правові підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження не зменшилися та не відпали.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи, що досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню ще триває, слідчий суддя приходить до висновку, що на теперішній час потреба в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна не відпала.

Слідчим суддею встановлено, що втручання у право власності обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та у відповідності до принципу верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час дотримано «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства й вимогами захисту основоположних прав власника майна та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

Також слідчий суддя звертає увагу, що за твердженням представника власника майна ОСОБА_4 перебуває за межами України, жодним чином право користування належним їй на праві власності майном не обмежується, що мінімізує втручання в особисті майнові права.

Таким чином, за наслідками судового розгляду слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено, що на даний час відпала потреба в продовженні дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт, шляхом заборони відчуження та розпорядження, тому в задоволенні поданого клопотання про скасування накладеного арешту слід відмовити.

Керуючись статтями 7, 9, 170-174, 309, 376, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити представнику власника майна ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про скасування арешту майна накладеного ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 22 листопада 2023 року у кримінальному провадженні №0003227 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21 травня 2020 року за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 365-2 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 27 червня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1