КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4490/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 червня 2024 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої, не маючої на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 червня 2024 року задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 09 січня 2024 року та продовжено підозрюваній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 04 серпня 2024 року включно, із забороною підозрюваній залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду залежно від стадії розгляду кримінального провадження.

Продовжено підозрюваній ОСОБА_9 строком на 60 днів, тобто до 04 серпня 2024 року включно, наступні обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, залежно від стадії розгляду кримінального провадження;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання.

Виконання ухвали покладено на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Контроль за виконанням ухвали покладено на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали слідчого судді про продовження застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, визначено до 04 серпня 2024 року включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, підозрювана ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, підозрювана посилається на те, що при розгляді справи було допущено ряд порушень КПК України та прав людини.

Зазначає, що її було викликано за годину до початку слухання неналежним чином та всупереч статтям КПК України.

Вказує на те, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необґрунтоване, а зазначені у клопотанні ризики не доведені. Слідча суддя не взяла до уваги те, що доказів на обґрунтування клопотання прокурор не навів, а лише зачитав статтю 177 КПК, що не є доказом згідно статті 84 КПК.

Зазначає, що під час слухання прокурор не надав жодного діючого документу на особу ОСОБА_6 . При цьому, закордонний паспорт на ОСОБА_10 втратив чинність у 2017 році, а паспорт громадянина України на ОСОБА_10 взагалі не був випущений після розлучення у січні 2023 року. Таким чином, на думку підозрюваної, припущення слідчого до переховування безпідставні.

Крім цього, підозрювана зазначає, що їй не було надано можливості ознайомитись з матеріалами справи.

Наголошує на тому, що інформація (докази), покладені в основу (взяті до уваги судом) в ухвалі від 06 червня 2024 року, є неналежними та недопустимими, не складають собою беззаперечну доказову базу і мають характер припущень, а статус осіб, вказаних в клопотанні, судом не встановлювався.

Також, ОСОБА_6 у апеляційній скарзі наголошує, що ані прокурор, ані слідчий ніяким чином не підтвердили та не надали суду підтверджень щодо наділення саме їх законним правом та повноваженнями подавати клопотання та виступати в суді від імені прокуратури та СУ ГУ СБУ.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваної ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, у провадженні Слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 09.01.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України. Відповідно до інформації, викладеної у Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідує, що громадянка України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка м. Києва, вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період (а.с.6).

07.03.2024 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період (а.с.25-29).

14.03.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва відносно підозрюваної ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання строком на 60 днів, тобто до 12.05.2024 року (а.с.35-40).

01.05.2024 року у відповідності до постанови заступника керівника Київської міської прокуратури продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 07.06.2024 року (а.с.41-44).

03.05.2024 року відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_10 в межах строку досудового розслідування строком на 1 місяць та 6 днів, тобто до 07.06.2024 року включно (а.с.45).

03.06.2024 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_10 до п`яти місяців, тобто до 07 серпня 2024 року.

30.05.2024 року до провадження слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 09.01.2024 року відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

У клопотанні прокурор зазначив, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянки України ОСОБА_6 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 05.12.2023 року, виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караного діяння, що полягає у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом поширення неправдивої інформації щодо незаконності проведення мобілізаційних заходів під час дії воєнного стану, неправомірності та незаконності дій представників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закликів до чинення супротиву діям військовослужбовців територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, що призводить до формування хибної думки у громадян України стосовно законності дій та повноважень територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, мобілізації та введення воєнного стану на території України.

На виконання свого умислу ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, зареєструвала обліковий запис у соціальній мережі «Тік Ток» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 на який підписано 88,3 тис. спостерігачів та яка має 852 тис. вподобань.

Так, 05.12.2023 року ОСОБА_6 діючи умисно, перебуваючи у м. Києві, точної адреси не встановлено досудовим розслідуванням, зі свого облікового запису у соціальній мережі «Тік Ток» під нікнеймом « ОСОБА_12 » опублікувала відеозапис під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_8 », за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 чим поширила матеріали, надавши можливість ознайомитись із ними необмеженій кількості осіб.

Окрім цього, 17.12.2023 року ОСОБА_6 діючи умисно, перебуваючи у м. Києві, точної адреси не встановлено досудовим розслідуванням, зі свого облікового запису у соціальній мережі «Тік Ток» під нікнеймом « ОСОБА_12 » опублікувала відеозапис під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_9», за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим поширила матеріали, надавши можливість ознайомитись із ними необмеженій кількості осіб.

Надалі, 18.01.2024 року ОСОБА_6 діючи умисно, перебуваючи у м. Києві, точної адреси не встановлено досудовим розслідуванням, зі свого облікового запису у соціальній мережі «Тік Ток» під нікнеймом « ОСОБА_12 » опублікувала відеозапис під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_10 », за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 чим поширила матеріали, надавши можливість ознайомитись із ними необмеженій кількості осіб.

В подальшому, 11.02.2024 року ОСОБА_6 діючи умисно, перебуваючи у м. Києві, точної адреси не встановлено досудовим розслідуванням, зі свого облікового запису у соціальній мережі «Тік Ток» під нікнеймом « ОСОБА_12 » опублікувала відеозапис під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_11», за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим поширила матеріали, надавши можливість ознайомитись із ними необмеженій кількості осіб.

Прокурор посилався на те, що згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_6 від 06.03.2024 № 2695 встановлено, що недостовірна інформація, яка поширюється у Інтернет-ресурсах, у тому числі, за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 стосовно нібито відсутності повноважень у військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_7 , незаконності проведення мобілізаційних заходів, закликів до супротиву діям військовослужбовців, в тому числі з використанням спецзасобів (балончиків зі сльозоточивим газом тощо), перешкоджає законній діяльності органів військового управління шляхом формування у осіб призовного віку, які підлягають мобілізації, хибної думки про необов`язковість мобілізації, спонукати їх шукати шляхи та способи уникнути проходження військової служби, а також сприяє формуванню негативного сприйняття військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_7 та інших осіб, які забезпечують та безпосередньо здійснюють заходи з мобілізації.

Отже, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер власних намірів та дій, у т.ч. сформованих в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в Україні та глобального інформаційного простору, використання інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, умисно здійснила діяння, яке полягає у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом поширення неправдивої інформації щодо незаконності проведення мобілізаційних заходів під час дії воєнного стану, неправомірності та незаконності дій представників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закликів до чинення супротиву діям військовослужбовців територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, що призводить до формування хибної думки у громадян України стосовно законності дій та повноважень територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, мобілізації та введення воєнного стану на території України.

Враховуючи викладене, 07.03.2024 року органом досудового розслідування за погодженням із прокурором, в порядку ст. 278 КПК України, громадянці України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: листом щодо виявлених ознак кримінального правопорушення; рапортом про виявлене кримінальне правопорушення; протоколом огляду; відповіддю на запит; листом щодо виконання доручення з додатками; листом щодо виконання доручення з додатками; протоколом обшуку; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Прокурор зазначив, що вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Метою застосування до підозрюваної запобіжного заходу є забезпечення виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам, передбаченим у п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначені ризики обґрунтовуються тим, що підозрювана ОСОБА_6 вчинила інкримінований їй тяжкий злочин, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з цілодобовим домашнім арештом, є підстави вважати, що ОСОБА_6 може виїхати з України та переховуватися від органів досудового слідства та суду.

Крім того, враховуючи активне ведення бойових дій та збройної агресії Російської Федерації на території України, діяльність іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених і керованих та фінансованих Російською Федерацією, що зумовлює тимчасову не контрольованість окремих територій України, не виключається можливість переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування і суду на вказаних територіях.

Також зазначив, що на даний час не встановлено всіх речей (речових доказів) та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_6 , перебуваючи не під домашнім арештом може знищити або сховати вказані матеріальні об`єкти та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, ОСОБА_6 може видалити публікації зі своєї сторінки у соціальній мережі «Тік Ток» або надати іншим особам доступ до своєї сторінки у вищевказаній соціальній мережі для видалення або приховання публікацій.

На даний час не встановлені усі спільники ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким остання може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставин, які стали відомі їй в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

Злочинна діяльність ОСОБА_6 в умовах воєнного стану та триваючої збройної агресії рф була спрямована на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, у зв`язку з цим ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому вона підозрюється.

Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , яка підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, метою продовження застосованого до підозрюваної запобіжного заходу є забезпечення виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також зважаючи на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що продовжують існувати, запобігання спробам підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, прокурор просив продовжити підозрюваній строк дії заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Враховуючи характер кримінальних правопорушень, які пов`язані із злочинами проти основ національної безпеки України та проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, майновий стан підозрюваної та інші обставини, визначені ст. 178 КПК України, орган досудового розслідування вважав, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту надасть можливість запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні. При цьому, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання зазначеним ризикам і не забезпечить дієвість кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 червня 2024 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 09 січня 2024року та продовжено підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 04 серпня 2024 року включно, із забороною підозрюваній залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду залежно від стадії розгляду кримінального провадження.

Продовжено підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 04 серпня 2024 року включно, наступні обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України: не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, залежно від стадії розгляду кримінального провадження; прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов'язків, покладених судом, визначено до 04 серпня 2024 року включно.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ухвалу про продовження підозрюваній ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту постановлено слідчим суддею з дотриманням кримінального процесуального законодавства, при прийнятті вказаного рішення слідчий суддя дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, що підтверджується фактичними даними, наданими суду та наведеними в ухвалі слідчого судді.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального правопорушення, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винуватою у інкримінованому кримінальному правопорушенні, з огляду на характер та конкретні ознаки злочину, у вчиненні якого вона підозрюється.

Матеріали справи містять достатньо даних для висновку про продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні та стороною захисту не надані.

Зокрема, слідчим суддею обгрунтовано зазначено, що з врахуванням тієї обставини, що в умовах воєнного стану та триваючої збройної агресії рф, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відповідно до позиції сторони обвинувачення, викладеної у клопотанні прокурора, було спрямоване на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, а тому продовжує існувати ризик того, що підозрювана на умовах більш м`якого запобіжного заходу зможе вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому вона підозрюється.

З урахуванням наведених обставин у їх сукупності, враховуючи дані про особу підозрюваної, а також те, що суду не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж домашній арешт, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні прокурора, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту та дії процесуальних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_6 . Підстав вважати його занадто суворим для підозрюваної колегія суддів не вбачає.

Доводи поданої апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій, доведеність її винуватості, у тому числі правильність кваліфікації її дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З наведених підстав, доводи підозрюваної в апеляційній скарзі про неналежність та недопустимість зібраних у справі доказів є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Посилання підозрюваної в апеляційній скарзі на те, що органом досудового розслідування не доведено продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характер та обставини інкримінованих їй дій, дані про особу підозрюваної у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено продовження існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають значення для кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у справі належних доказів, які б підтверджували, що встановлені слідчим суддею ризики переховування підозрюваної від органів досудового розслідування, знищення, схову або спотворення речей та документів, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, на день розгляду слідчим суддею клопотання втратили свою актуальність.

При цьому, доводи підозрюваної про її належну процесуальну поведінку, самі по собі не забезпечують впевненості у її подальшій належній процесуальній поведінці, у випадку застосування щодо неї більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, є безпідставними, оскільки ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 196, 372 КПК України, та містить обґрунтування і мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.

Відхиляються колегією суддів і доводи скарги підозрюваної про те, що ані прокурор, ані слідчий ніяким чином не підтвердили та не надали суду підтверджень щодо наділення саме їх законним правом та повноваженнями подавати клопотання та виступати в суді від імені прокуратури та СУ ГУ СБУ.

Так, з матеріалів справи вбачається, що прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , який 28 травня 2024 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, згідно постанови про визначення групи прокурорів від 09 січня 2024 року (а.с.12-13) входить до групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000025, що спростовує доводи апеляційної скарги підозрюваної про відсутність у нього повноважень на звернення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

постановила:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 червня 2024 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4