Справа № 553/715/24
Провадження № 1-кп/553/697/2024
В И Р О К

Іменем України

15.03.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ленінського районного суду м. Полтави кримінальне провадження № 0000041 від 23.02.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, інвалідності не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 22.02.2024 близько о 13:00 год., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в прирічковому парку навпроти буд. 30 по проспекту Миру в м. Полтаві знайшов згорток із синьої ізоляційної стрічки в середині якого був полімерний пакет із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, яку ідентифікував як таку, внаслідок наявності досвіду вживання зазначеної психотропної речовини. ОСОБА_4 забрав згорток та поклав до внутрішньої лівої кишені куртки, з метою власного вживання без мети збуту, тим самим вчинив дії щодо незаконного придбання психотропної речовини без мети збуту.

У подальшому 22.02.2024 близько 14:08 год. на відкритій ділянці місцевості, що розташована поблизу багатоквартирного будинку за адресою: м. Полтава, проспект Миру, 32, добровільно видав працівниками поліції згорток із синьої ізоляційної стрічки в середині якого був полімерний пакет із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP масою 0,80757 г, що відповідно до Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України від 01.08.2000 № 188 (зі змінами), перевищує невеликі розміри.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання незаконно придбав та зберігав при собі в поліетиленовому пакеті особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,80757 г для власного вживання без мети збуту.

Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав у повному обсязі, підтвердив всі обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив, що 22.02.2024, близько 13:00 год, біля річки, навпроти буд. 30 по пр.Миру в м. Полтаві знайшов в снігу згорток із синьої стрічки в середині якого був пакет з речовиною. Зрозумів, що це психотропна речовина PVP, та поклав до внутрішньої лівої кишені куртки, з метою в подальшому власного вживання. Десь через годину, неподалік від багатоквартирного будинку по пр. Миру, 32 у м. Полтаві, добровільно вибав працівникам поліції вказаний згорток з речовиною. Виражає осуд своєї поведінки, зробив відповідні висновки, просить суд суворо його не карати.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що всі учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність та істинність їх позиції не викликає сумнівів. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються вирішенню долі речових доказів та судових витрат у кримінальному провадженні. Судом також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає повністю доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення та кваліфікує його дії:

- за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, відомості про особу винного, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікаря - психіатра та у лікаря - нарколога не перебуває, не одружений, інвалідності не має, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де характеризується задовільно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості скоєного правопорушення, відношення обвинуваченого до вчиненого, вищенаведені дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України та обрати вид покарання обмеження волі, що є необхідним й достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і відповідатиме вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Для призначення такого виду покарання відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 КК України перешкод немає.

Однак, з урахування даних про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, враховуючи конкретні обставини справи, відношення до вчиненого та прагнення обвинуваченого стати на шлях виправлення, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього обов`язків, та приймає рішення про звільнення його у відповідності зі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з встановлення мінімального іспитового строку, передбаченого ч. 4 ст. 75 КК України.

Об`єктивні обставини, які б давали підстави для висновку про неможливість виправлення обвинуваченого при призначенні йому покарання у вигляді обмеження волі з випробовуванням зі встановленням іспитового строку відсутні.

Застосування інституту звільнення від відбування покарання, має бути індивідуальним щодо кожної особи та на думку суду не зашкодить реалізації цілей покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого без ізоляції від суспільства та попередженню скоєння ним нових злочинів.

У той же час, з метою контролю за поведінкою засудженого, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 368-371, 373-374, 382 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 2271,84 (дві тисячі двісті сімдесят одну) гривню 84 копійки на відшкодування процесуальних витрат за проведення судової експертизи № КСЕ - 19/117-24/3301 від 26.02.2024.

Речовий доказ по справі: згорток із синьої ізоляційної стрічки з особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, який передано до камери зберігання речових доказів ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відповідно до квитанції №158 знищити.

Речовий доказ по справі: диск формату CD-R Axent із написом «ОМП ОСОБА_4 22.02.2024», який відповідно до постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 04.03.2024 зберігається в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий: суддя ОСОБА_1