У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/3204/24

провадження № 1-кс/0285/819/24

14 червня 2024 року м. Звягель

Слідча суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_3

про арешт тимчасово вилученого майна

по матеріалам досудового розслідування, внесеного 12.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000200,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор 13.06.2024 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця події від 11.06.2024, а саме:

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане 09.09.2003 Новоград-Волинським МРЕВ Житомирської області на ім`я ОСОБА_4 та транспортний засіб марки КАМАЗ 5511, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1987 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 (далі по тексту Камаз), позбавивши власника, будь-яких осіб, які відповідно до чинного законодавства мають право можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, зазначених прав на нього.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 11.06.2024 близько 13:44 год поблизу магазину «Корма» по АДРЕСА_1 працівниками поліції (екіпаж 0849) зупинено Камаз під керуванням водія ОСОБА_4 , на рамі автомобіля якого був відсутній номер кузова. Цього ж дня проведено огляд місця події, під час якого було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та сам транспортний засіб.

По даному факту 12.06.2024 внесено відомості до ЄРДР.

Оскільки вилучене майно є безпосереднім об`єктом можливих кримінально протиправних дій та є речовими доказами, з метою його збереження та проведення судової експертизи у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Сторони провадження про дату розгляду справи повідомлені в порядку, визначеному КПК.

Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст.170 КПК), і допускається лише, коли сторона обвинувачення доведе існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для його застосування; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, і може бути виконане завдання, для виконання якого воно подано. До останнього, зокрема, відноситься: збереження речових доказів, спеціальна конфіскація та конфіскації як виду покарання, відшкодування шкоди (цивільний позов).

Встановлено, що в провадженні поліції перебувають матеріали кримінального провадження від 12.06.2024 за фактом знищення номера кузова транспортного засобу.

Ініціатор клопотання, звертаючись до суду зазначив, що метою арешту є забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні та проведення судових експертиз.

Згідно протоколу огляду місця події від 11.06.2024 у період часу з 14:31 год по 15:20 год, в ході огляду місця події на території проїзної частини дороги, поблизу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований по АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено Камаз та свідоцтво на нього .Постановою слідчого від 12.06.2024 останні визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане 09.09.2003 Новоград-Волинським МРЕВ Житомирської області, власником Камазу є ОСОБА_4

Втручання у власність (користування) фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Таке втручання є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого державам надається право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Спеціальні підстави законного обмеження особи в реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження, як легітимної мети відповідного втручання в право мирного володіння майном.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Подане клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України та в ньому обґрунтовано зазначено про необхідність арешту майна, суттєвих шкідливих наслідків застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження для осіб, яких він стосується, не вбачається. Надані матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Наявні підстави вважати, що вилучене майно може зберегти на собі та містить сліди кримінального правопорушення та може бути в подальшому використане, як доказ вчинення злочину.

З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню. В даному випадку дотримано вимоги правомірності втручання у право власності, воно є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України.

Керуючись статтями 98, 170-173, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця події 11.06.2024, а саме:

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане 09.09.2003 Новоград-Волинським МРЕВ Житомирської області, на ім`я ОСОБА_4

та транспортний засіб марки КАМАЗ 5511, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1987 року випуску, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_4 ,

та позбавити власників, будь-яких осіб, які відповідно до чинного законодавства мають право можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, зазначених прав на нього.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором та може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на неї протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1