Справа № 750/4550/24
Провадження № 1-кп/750/332/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000205 від 22.02.2024, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, із середньою освітою, який не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, інвалідності немає, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 діючи в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», 15.02.2024 близько 13 години 00 хвилин заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, своїй бабусі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою спільно не проживає, перебуваючи за місцем мешкання останньої, а саме: АДРЕСА_2 .

Так, 15.02.2024 близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , з мотивів неприязних відносин до своєї бабусі ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у виді заподіяння шкоди здоров`ю і бажаючи їх настання, перебуваючи у положенні стоячи в одній з кімнат квартири, наніс не менше 5 ударів руками, гребінцем в область голови та тулуба, та ударів ногами в область ніг ОСОБА_4 , яка сиділа на дивані. В результаті вказаного потерпілій згідно висновку експерта №229 від 21.03.2024 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: підшкірної гематоми зовнішньої поверхні лівої гомілки з наявною флюктуацією, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у вигляді підшкірних гематом з забоєм м`яких тканин голови, обох передпліч, правої гомілки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII під домашнім насильством розуміється діяння (дії або бездіяльність) фізичного насильства, що вчиняються в сім`ї, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п.b ст. 3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні. Отже, своїми умисними діями ОСОБА_5 відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вчинив домашнє насильство у формі фізичного насильства.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України визнав повністю в межах пред`явленого обвинувачення, підтвердив викладене в обвинувальному акті щодо вчинення ним даного кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не заперечують проти такого порядку дослідження доказів, правильно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються обставини справи, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, суд дійшов висновку, що інкриміноване ОСОБА_5 діяння повністю доведено і правильно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.2 ст.125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України, обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності притягувався, його вік, що він неодружений, на утримані неповнолітніх та малолітніх дітей не має, його стан здоров`я, згідно наявних даних, що він доставлявся до кабінету медичних оглядів на стан сп`яніння в диспансерне наркологічне відділення ЧОПНЛ, виписка із амбулаторної карти № 1313/301 від 23.08.2019р., встановлено діагноз: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Гостра інтоксикація неускладнена; звертався за медичною допомогою до лікаря-психіатра з 04.07.2008р. з приводу безсоння не уточненого ґенезу; інвалідності не має, суд враховує наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, думку потерпілої щодо виду та міри можливого покарання, у зв`язку із чим суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі.

З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне при призначенні покарання керуватися приписами ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Суд вважає, що покарання без фактичної ізоляції обвинуваченого від суспільства є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень, а відтак є доцільним прийняття рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

Судові витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1