Справа № 367/2649/23
Провадження №1-в/367/93/2024
УХВАЛА

Іменем України

10 квітня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду подання фахівця Бучанського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт засудженому ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року фахівець Бучанського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт засудженому ОСОБА_4 , в якому просила розглянути питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт стосовно засудженому ОСОБА_4 .

Вимоги подання мотивовані тим, що 06 липня 2023 року на виконання до органу пробації надійшов вирок Ірпінського міського суду Київської області від 03.05.2023 року стосовно засудженого ОСОБА_4 .

Вказується, що уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженого підтверджуючого документу про сплату штрафу. Однак, 25.03.2024 засуджений ОСОБА_4 з`явився до Бучанського РВ № 2 та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що на даний час доглядає за хворим братом, який не може самостійно пересуватися, працює час від часу не офіційно, тому стабільного заробітку не має. У зв`язку з скрутним матеріальним становищем сплатити штраф призначений судом він не має фінансової можливості, тому просить замінити йому несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що вказане подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Згідно з ст. 53 КК України штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і межах, встановлених в Особливій частині цього Кодексу. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. З урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф з розстрочкою виплати певними частинами строком до трьох років. У разі неможливості сплати штрафу суд може замінити несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку: десять годин громадських робіт за один встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за чотири встановлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Встановлено, що вироком Ірпінського міського суду Київської області від 03.05.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

При вирішенні питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт на підставі ч. 4 ст. 26 КВК України стосовно засудженого ОСОБА_4 суд враховує, що відповідно ст. 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день. Громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

У матеріалах справи відсутні відомості, які дають можливість суду встановити наявність чи відсутність обмежень при призначенні покарання у виді громадських робіт, визначених ч. 3 ст. 56 КК України, а саме обставин, які перешкоджають заміні покарання у виді штрафу на громадські роботи, як стосовно й інших видів покарань.

З метою виконання вироку суду та невідворотності покарання за вчинення кримінального правопорушення законодавцем передбачено, що у разі неможливості сплатити штраф з певних об`єктивних причин, штраф повинен бути замінений на інше покарання.

При цьому, відповідно до ст. 22, 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Також слід відмітити, що ст. 8 КВК України регламентує, що засуджені мають право на отримання інформації про свої права і обов`язки, порядок та умови виконання та відбування призначеного судом покарання, а тому з цією метою адміністрація установи чи органу, який виконує покарання, зобов`язана надати засудженим зазначену інформацію, а також ознайомлювати їх із змінами порядку і умов відбування покарань.

Крім того, судом встановлено, що до подання органом пробації не надано особової справи засудженого ОСОБА_4 .

З матеріалів, долучених до подання вбачається, що при виконанні вироку суду уповноваженою особою органу пробації не вжито належних, необхідних, і достатніх заходів для встановлення та з`ясування питання щодо можливості заміни засудженому покарання з штрафу на громадські роботи.

ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» 18 червня 2015 року указує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження.

Тобто, вказуючи у зверненні про певного роду факти, заявник має довести, що вони дійсно мали місце.

З цього питання підлягає встановленню те, чи дійсно особа була засуджена до покарання у виді штрафу та не сплатила його, а також чи бажає дана особа розстрочити призначене йому покарання у виді штрафу. Реальними лише є припущення з даного питання, зокрема, чи бажає дана особа розстрочити призначене йому покарання у виді штрафу залишилось не з`ясованим.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 26 КВК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання провідного інспектора Бучанського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київської області на підставі ч.3 ст. 26 КВК України відносно ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1