Справа №522/1332/23
Провадження №1-кп/522/1156/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі об`єднанні кримінальні провадження, які зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000003 від 05.01.2023 року, №0000178 від 02.03.2023 року, №0000043 від 20.01.2023 року, №0000540 від 11.07.2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кілія Одеської області, з середньою освітою, не одруженого, офіційно працевлаштованого на посаді слюсаря-сантехніка 3-го розряду виробничої ділянки №3 Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

05.08.2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до місця проживання потерпілого ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , куди він його запросив за оголошенням як майстра з обслуговування та ремонту сантехнічного обладнання для ремонту крану.

У подальшому, після проведення огляду крану потерпілого ОСОБА_6 , у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами, які належать ОСОБА_6 .

Як спосіб реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 обрав шахрайство шляхом обману, через повідомлення потерпілому неправдивих відомостей, а саме, що треба повністю замінити кран та запропонував здійснити купівлю крану за заниженими цінами, не маючи на меті та можливості здійснити це.

У свою чергу, потерпілий ОСОБА_6 , будучи введеним в оману та будучи впевненим у тому, що ОСОБА_3 є добропорядним майстром по установці та ремонту сантехнічного обладнання, та не розуміючи його злочинного наміру, погодився на його пропозицію.

Отже, згідно домовленості, 05 серпня 2022 року потерпілий ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 передав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 1240 гривень.

У свою чергу, ОСОБА_3 , досягнувши своєї злочинної мети, в подальшому перерахував грошові кошти в сумі 1240 гривень, на рахунок букмекерської компанії «Parimatch», так і не здійснивши ремонт вище зазначеного крану, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім того, на початку листопада 2022 року ОСОБА_3 прибув до місця проживання потерпілої ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , куди вона його запросила як майстра з обслуговування та ремонту газового та сантехнічного обладнання, за рекомендацією своєї знайомої на ім`я ОСОБА_8 , для проведення профілактичного огляду газової установки.

У подальшому, після проведення огляду газового обладнання потерпілої ОСОБА_7 , у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами, які належать ОСОБА_7 .

Як спосіб реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 обрав шахрайство шляхом обману, через повідомлення потерпілій неправдивих відомостей, а саме: 12 листопада 2022 року у телефонній розмові з ОСОБА_7 запевнив останню у можливості та запропонував здійснити купівлю газового котла за заниженими цінами, не маючи на меті та можливості здійснити це.

У свою чергу, потерпіла ОСОБА_7 , будучи введеною в оману та будучи впевненою у тому, що ОСОБА_3 є добропорядним майстром по установці та ремонту газового обладнання, та не розуміючи його злочинного наміру, погодилася на його пропозицію.

Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що для здійснення начебто розрахунку за газове обладнання, ОСОБА_7 має переказати грошові кошти шляхом перерахунку на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «СенсБанк» на ім`я ОСОБА_3 . На вказану пропозицію потерпіла ОСОБА_7 також погодилась.

Отже, згідно домовленості, 12 листопада 2022 року потерпіла ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , з належного останній банківського рахунку банку «ПриватБанк» - № НОМЕР_2 здійснила переказ грошових коштів в сумі 2000 гривень на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в АТ «Альфа Банк» на ім`я ОСОБА_3 .

У свою чергу, ОСОБА_3 , досягнувши своєї злочинної мети, в подальшому перерахував грошові кошти в сумі 2000 гривень, які знаходились на розрахунковому рахунку № НОМЕР_3 , відкритому в АТ «Альфа Банк» на його ім`я, на рахунок букмекерської компанії «Parimatch», так і не здійснивши передачу вище зазначеного обладнання, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 27 грудня 2022 року ОСОБА_3 прибув до місця проживання потерпілої ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , куди запросила його остання за оголошенням як майстра з обслуговування та ремонту сантехнічного обладнання для ремонту крану.

У подальшому, після проведення огляду крану у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами, які належать потерпілій ОСОБА_9 .

Як спосіб реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 обрав шахрайство шляхом обману, через повідомлення потерпілій неправдивих відомостей, а саме, що треба повністю замінити кран та запропонував здійснити купівлю крану за заниженими цінами, не маючи на меті та можливості здійснити це.

У свою чергу, ОСОБА_9 , будучи введеною в оману та будучи впевненою у тому, що ОСОБА_3 є добропорядним майстром по установці та ремонту сантехнічного обладнання, та не розуміючи його злочинного наміру, погодилась на його пропозицію.

Так, 27 грудня 2022 року ОСОБА_9 , згідно домовленості, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_5 , передала ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 1200 гривень за купівлю та ремонт крану.

У свою чергу, ОСОБА_3 , досягнувши своєї злочинної мети, в подальшому перерахував грошові кошти в сумі 1200 гривень на рахунок букмекерської компанії «Parimatch», так і не здійснивши ремонт вище зазначеного крану, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 09 січня 2023 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_6 , куди запросила його власниця квартири ОСОБА_10 як майстра з обслуговування та ремонту сантехнічного обладнання для заміни радіатора опалення, маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи ціль незаконного збагачення діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, повторно, після проведення огляду радіатора опалення, повідомив ОСОБА_10 про необхідність його повної заміни, у зв`язку з чим уклав з потерпілою усний договір, попередньо визначивши умови, об`єм та вартість послуг.

Згідно умов усного договору, ОСОБА_3 , як виконавець, зобов`язався у строк до 11 січня 2023 року здійснити купівлю радіатору опалення, доставити та встановити його у приміщенні квартири АДРЕСА_7 , а ОСОБА_10 , як замовник, зобов`язалася надати ОСОБА_3 загальну вартість за покупку радіатору опалення та обладнання до нього у сумі 3000 гривень.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 3000 гривень.

В подальшому, ОСОБА_3 , фактично не маючи наміру надавати ОСОБА_10 вищезазначені послуги, разом з грошовими коштами з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ними на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальні шкоду на загальну суму 3000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на початку червня 2023 року прибув до місця проживання потерпілої ОСОБА_11 , розташованого за адресою: АДРЕСА_8 , куди вона його запросила для ремонту водостічної труби, при цьому представився потерпілій майстром з обслуговування та ремонту сантехнічного обладнання.

Після проведення огляду водостічної труби за вказаною адресою, ОСОБА_3 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння шляхом обману грошовими коштами, які належать потерпілій, заздалегідь не збираючись виконувати послуги з ремонту зазначеного обладнання та вводячи в оману ОСОБА_11 , повідомив їй про необхідність передачі грошових коштів в сумі 1000 гривень на оплату його послуг.

05 червня 2023 року, більш точний час не встановлено, потерпіла ОСОБА_11 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_8 , передала ОСОБА_3 у якості оплати його послуг грошові кошти в сумі 1000 гривень.

В подальшому, ОСОБА_3 з отриманими від потерпілої грошовими коштами зник, розпорядившись ними на власний розсуд, а саме поклавши їх на рахунок букмекерської компанії «Parimatch», при цьому до даного часу не здійснивши жодних дій з ремонту водостічної труби, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальний збиток на суму 1000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, наприкінці січня 2023 року ОСОБА_3 прибув до місця проживання потерпілої ОСОБА_12 , розташованого за адресою: АДРЕСА_9 , куди вона його запросила для відключення зазначеної квартири від центрального опалення ТЕЦ, при цьому представився потерпілій майстром з обслуговування та ремонту сантехнічного обладнання.

Після проведення огляду системи опалення за вказаною адресою, ОСОБА_3 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння шляхом обману грошовими коштами, які належать потерпілій, заздалегідь не збираючись виконувати послуги з обслуговування зазначеного обладнання та вводячи в оману потерпілу, повідомив їй про необхідність передачі грошових коштів в сумі 20000 гривень на оплату його послуг, а також оформлення дозвільних документів.

29 січня 2023 року, більш точного часу не встановлено, потерпіла ОСОБА_12 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_9 , передала ОСОБА_3 у якості оплати його послуг грошові кошти в сумі 20000 гривень.

В подальшому, ОСОБА_3 з отриманими від потерпілої грошовими коштами зник, розпорядившись ними на власний розсуд, а саме поклавши їх на рахунок букмекерської компанії «Parimatch», при цьому до даного часу не здійснивши жодних дій з обслуговування опалювальної системи, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальний збиток на суму 20000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, на початку січня 2023 року ОСОБА_3 прибув до місця проживання потерпілої ОСОБА_13 , розташованого за адресою: АДРЕСА_10 , куди вона його запросила для відключення зазначеної квартири від центрального опалення ТЕЦ, при цьому представився потерпілій майстром з обслуговування та ремонту сантехнічного обладнання.

Після проведення огляду системи опалення за вказаною адресою, ОСОБА_3 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння шляхом обману грошовими коштами, які належать потерпілій, заздалегідь не збираючись виконувати послуги з обслуговування зазначеного обладнання та вводячи в оману потерпілу, повідомив їй про необхідність передачі грошових коштів в сумі 20000 гривень на оплату його послуг, а також оформлення дозвільних документів.

10 січня 2023 року, більш точного часу не встановлено, потерпіла ОСОБА_13 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_10 , передала ОСОБА_3 у якості оплати його послуг грошові кошти в сумі 20000 гривень.

В подальшому, ОСОБА_3 з отриманими від потерпілої грошовими коштами зник, розпорядившись ними на власний розсуд, а саме поклавши їх на рахунок букмекерської компанії «Parimatch», при цьому до даного часу не здійснивши жодних дій з обслуговування опалювальної системи, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріальний збиток на суму 20000 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що він дійсно вчинив інкриміновані йому проступок та злочини при обставинах викладених в обвинувальних актах, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєних ним злочинів, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: дати, час, місця вчинення інкримінованих йому злочинів, майно яким він заволодів, правову кваліфікацію своїх діянь. У скоєному щиро кається, злочини вчинив у зв`язку з тяжких матеріальним становищем, та просив суворо його не карати.

Потерпілі у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про слухання справи за їх відсутності, цивільні позови не надавали.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, та у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням матеріалів, характеризуючих його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії: за ч. 1 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство); за ч. 2 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному та часткове добровільне відшкодування шкоди потерпілому.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачені ст.67 КК України, не встановлені.

При визначенні мотивів призначення покарання суд керується наступним.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (які відповідно до ст. 12 КК України є проступком та нетяжким злочином), особу винного, який раніше не судимий та обставини, що пом`якшують покарання.

Пунктом 3 частини 1 статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Інкриміновані ОСОБА_3 правопорушення відносяться до проступку та нетяжких злочинів згідно зі ст.12 КК України. Кримінальні правопорушення було вчинено з прямим умислом та корисливим мотивом. Матеріальну шкоду обвинувачений ОСОБА_3 добровільно частково відшкодував потерпілим.

Крім того, згідно з досудовою доповіддю відносно ОСОБА_3 існує середній ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, які згідно з ст. 12 КК України відносять до проступку та нетяжких злочинів; особу винного, а саме те, що він раніше не судимий; його вік 38 років та соціальне положення не одружений; згідно з довідкою №1078 від 28.11.2023 року працює на посаді слюсаря-сантехніка 3-го розряду виробничої ділянки №3 Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» та позитивно характеризується за місцем роботи; характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкцій ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України у вигляді виправних робіт.

Призначаючи покарання суд керується вимогами ч. 2 ст. 65 КК України, якою встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 298/95/16-к провадження N 51-2501км18). Під час судових дебатів сторона обвинувачення не висловила думки щодо визначення відсотків, які необхідно відраховувати в дохід держави. Призначаючи вказане покарання, суд повинен відповідно до вимог ч. 1 ст. 57 КК встановити відповідні відсотки для відрахування в дохід держави, але у зв`язку з викладеною вище правовою позицією ВС, суд не може встановити зазначені відсотки в іншому розмірі, ніж у мінімальних межах, передбачених ч. 1 ст. 57 КК.

З урахуванням вищенаведеного, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе та вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання у наступному вигляді: за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року виправних робіт з відбуванням за місцем роботи та відрахуванням в дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми його заробітку; за ч. 2 ст.190 КК України у виді 2 (двох) років виправних робіт з відбуванням за місцем роботи та відрахуванням в дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми його заробітку. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді 2 (двох) років виправних робіт з відбуванням за місцем роботи та відрахуванням в дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми його заробітку.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також його соціальної реабілітації.

Крім того, дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Також суд вбачає за необхідне запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлялися.

Відомостей про процесуальні витрати суду не надано.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 367-368, 370-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді 1 (одного) року виправних робіт з відбуванням за місцем роботи та відрахуванням в дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми його заробітку;

-за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді 2 (двох) років виправних робіт з відбуванням за місцем роботи та відрахуванням в дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми його заробітку.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 2 (двох) років виправних робіт з відбуванням за місцем роботи та відрахуванням в дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми його заробітку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: банківську карту банку «Альфа Банк» № НОМЕР_3 , кольору «голд», відкриту на ім`я ОСОБА_14 ; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7A», моделі M1903C3EG, IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , з контактним номером мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_6 , - вважати переданими власнику.

Речовий доказ: виписку за рахунком № НОМЕР_7 за період 12.11.2022-12.11.2022,клієнтом на ім`я ОСОБА_3 , банку «Sense Bank» (Альфа Банк), - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1