Справа № 740/7350/23
Провадження № 1-кп/740/129/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники судового провадження:

- прокурор ОСОБА_4 ,

- обвинувачений ОСОБА_5 ,

- захисник ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001203 від 02.09.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ніжині Чернігівської області, є громадянином України, зі слів - перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має середню освіту, до затримання працював на елеваторі Баришівської зернової компанії, не має місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, востаннє - вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13.09.2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на строк 5 місяців, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

установив:

01.09.2023 у ранковий час, більш точний час не встановлено, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи повторно та в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, який у подальшому продовжено, зокрема, з 05 год. 30 хв. 18.08.2023 строком на 90 діб, проник на територію господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке орендує ОСОБА_7 , де шляхом відкриття ззовні металопластикового вікна проник до приміщення будинку, який знаходиться на території вказаного будинковолодіння, звідки таємно викрав належні потерпілій ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 400 доларів США купюрами по 100 доларів США, що станом на 01.09.2023 еквівалентно 14 627,44 грн, а також 15 000,00 грн, з яких: 10 000,00 грн купюрами по 100 грн, 2000,00 грн купюрами по 200 грн та 3000,00 грн купюрами по 500,00 грн, ювелірний виріб (сережки) із золота 585 проби вартістю 6098,52 грн, пару сережок у виді кільця, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять.

Отримавши реальну змогу розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_5 зник з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 35 725,96 грн.

Указаними діями ОСОБА_5 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, не оспорював обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Надав показання, що 01 вересня 2023 року зранку він прогулювався вулицею Ліцейною у м. Ніжині, розташованою поблизу його місця проживання, і в нього раптово виник умисел на проникнення до будинковолодіння, в якому проживала ОСОБА_7 , і якої на той час удома не було, вона була на роботі. До будинку він проник через вікно, відкривши його, там знайшов гроші, а саме: 400 доларів і гривні (пачка) - не рахував скільки саме, а також золоті сережки. Сережки він здав у ломбард, а гроші - витратив на особисті потреби. За цей час його знайомі мали б повернути потерпілій частину грошей, але йому достеменно невідомо, чи вони це зробили. Він має намір відшкодувати шкоду потерпілій. Розкаявся у вчиненому, просив урахувати його стан здоров`я, захворювання, і не позбавляти волі, а призначити покарання у виді обмеження волі, щоб він мав можливість відшкодувати шкоду потерпілій.

Потерпіла ОСОБА_7 подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі.

Ураховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно та в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття.

Суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення обставину, що обтяжує покарання винного, - рецидив злочину з огляду на таке.

Згідно зі ст. 34 КК України та п. 15 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04.06.2010 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. Оскільки згідно з ч. 1 ст. 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості, то вчинення саме в цей період нового умисного злочину утворює з попереднім умисним злочином їх рецидив.

Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує (п. 19 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04.06.2010 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки»).

Установлено, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13.09.2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на строк 5 місяців. За таких обставин у діях ОСОБА_5 убачається повторність, а не рецидив.

Також при призначенні покарання суд ураховує відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що він не має місця реєстрації, офіційно непрацевлаштований, хоча працездатного віку, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, при цьому згідно з витягом з медичної карти амбулаторного хворого від 27.11.2023 - перебуває на диспансерному обліку Чернігівської міської медичної частини ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», раніше судимий за злочини проти власності.

Разом з цим суд ураховує досудову доповідь органу з питань пробації, згідно з якою: ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий; рівень небезпеки для суспільства - високий.

За сукупністю вищенаведених обставин, ураховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України в межах, установлених у санкції вказаної частини статті КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів. При цьому суд ураховує, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 частиною принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного караного діяння такого покарання, котре законодавець вважає пропорційним.

Підстав для застосуванням ст. 69 КК України судом не встановлено.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 слід обчислювати з часу фактичного затримання - 20 вересня 2023 року 16 год. 22 хв.

На підставі ст. 72 КК України слід зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20 вересня 2023 року до дня набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого слід залишити без змін до набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

Процесуальні витрати на залучення експертів становлять 2629,00 грн та підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а згідно зі ст. 174 КПК України - скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 вересня 2023 року.

Керуючись ст. 100, 122, 124, 174, ч. 3 ст. 349, ст. 369 - 371, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 20 вересня 2023 року до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальному розмірі 2629 (дві тисячі шістсот двадцять дев`ять) гривень.

Речові докази:

- мобільний телефон марки Xiaomi Redmi, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , із сім-картками мобільних операторів «Київстар» з номерами мобільного телефону № НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який поміщено до спеціального пакета № 7159584, - повернути ОСОБА_5 ;

-пару сережок у вигляді кілець з жовтого металу - залишити у володінні ОСОБА_7 ;

-змив ДНК з вікна, який поміщено до паперового конверта; врізний механізм замку, що поміщено до спецпакета № WAR1008101; сліди структури матеріалів, що перенесено на таблицю та поміщено до спецпакета № WAR1008216 ; сліди папілярних узорів, що після проведення експертизи запаковані до спецпакета № 5242362, - знищити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22.09.2023, на майно, а саме: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , із сім-картками мобільних операторів «Київстар» з номерами мобільного телефону № НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; пара сережок у вигляді кілець з жовтого металу.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1