Провадження № 1-кс/734/445/24 Справа № 734/1670/24
У х в а л а

іменем України

18 червня 2024 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника адвоката ОСОБА_10 , яка діє в інтересах підзахисного обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_11 у судовій справі № 734/1670/24,-

в с т а н о в и в:

у провадженні Козелецького районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження № 0000434 від 07.09.2023 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.310 та ч.3 ст.307 КК України. Головуючою суддею у даній справі є суддя ОСОБА_11 .

18.06.2024 до канцелярії Козелецького районного суду надійшла заява від захисника адвоката ОСОБА_10 , яка діє в інтересах підзахисного обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_11 . Підставами для відводу захисник зазначає те, що суддя порушуючи ст.9 Кодексу суддівської етики запитала у підзахисного ОСОБА_7 де він знайшов адвоката ОСОБА_12 , наполягала на тому, щоб ОСОБА_7 за її відсутністю захищав адвокат ОСОБА_5 , що має ознаки порушення права на захист та обговорювала перебування неї на лікарняному. Крім цього, суддя під час призначення судових засідань ігнорує зайнятість її в інших судових засіданнях.

У судовому засіданні захисники та обвинувачені підтримали заяву про відвід судді.

Прокурор просив відмовити у задоволенні заяви, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою, зазначивши, що порушень права на захист під час судових засідань головуючою по справі допущено не було.

Заслухавши учасників, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Також в силу вимог ч.2 ст. 75 КПК України у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені у ст. 75 КПК України і їх перелік є вичерпним.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини у відповідній частині передбачає: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Однак у поданій заяві про відвід не наведено жодних з обставин, передбачених ст.75 КПК України, які б переконливо свідчили про наявність особистої заінтересованості судді ОСОБА_11 в результатах розгляду даного провадження чи інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості вказаного судді.

Підставою для заявленого відводу є на думку заявника порушення суддею ст.9 Кодексу суддівської етики та допущення порушення прав на захист обвинуваченого ОСОБА_7 . Однак суд не знайшов підтвердження таким доводам у судовому засіданні.

Суд наголошує на тому, що об`єктивна неупередженість перебуває поза межами особистої поведінки судді та означає відсутність підтверджених фактів, що можуть спричинити сумнів у неупередженості судді. Прояв внутрішнього переконання при розгляді інших питань, що передують відводу судді, не можуть вважатися упередженістю в цілях такого відводу. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Також, варто зауважити, що прийняття суддею процесуальних рішень по даному кримінальному провадженню не може розцінюватися як обставини, що створюють сумніви з приводу неупередженості судді, оскільки оцінка таким рішенням та діям повинна надаватися судом вищої інстанції.

Необґрунтовані задоволення відводів чи самовідводів у кримінальному провадженні є неприпустимим, оскільки може свідчити про ухилення від розгляду справи, що є порушенням правил суддівської етики, а також підриває авторитет суду та судової влади в цілому. Крім того, необґрунтовані заяви про відвід судді можуть розцінюватися як тиск на суд і зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження (ч. 4 ст. 81 КПК України).

Проаналізувавши зміст заяви захисника обвинуваченого та оцінивши його за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що викладені ним обставини будь-якими належними, допустимими та об`єктивними доказами не підтверджені та не узгоджуються із вимогами ст. 75 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 про відвід судді ОСОБА_11 .

Відповідно ст.ст. 81, 82 КПК України, питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 371, 372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви захисника адвоката ОСОБА_10 , яка діє в інтересах підзахисного обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_11 у судовій справі № 734/1670/24 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено оголошено 19 червня 2024 року о 12:30 годині.

Суддя