Справа № 0907/7945/2012
Провадження № 11/4808/2/24
Категорія ч.2 ст.190 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

27 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія су ддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

виправданого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

провівши у відкритому судовому засіданні попередній розгляд справи за апеляціями прокурора Надвірнянської окружної прокуратури ОСОБА_10 та виправданого ОСОБА_7 на вирок Надвірнянського районного суду від 24 січня 2024 року та апеляцією виправданого ОСОБА_7 на постанови Надвірнянського районного суду від 23 лютого 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Надвірнянського районного суду від 24 січня 2024 року ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст. 358 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 №2341-ІІІ).

Відмовлено у задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_7 щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 250000,00 гривень, відмовити.

Речові докази: договір позики від 15.01.1997 (т. 1 арк. спр. 102-103), дві автобіографії, листок бесіди з офіцером, який підлягає звільненню в запас, рапорт ОСОБА_8 (т. 1 арк. спр. 120-123), документи виконавчого провадження (т.1 арк. спр. 162, 163, 172-174) - залишено у матеріалах кримінальної справи №0709/7945/2012.

Постановою Надвірнянського районного суду від 23 лютого 2024 року частково задоволено зауваження підсудного ОСОБА_7 на протокол судових засідань, посвідчено правильність зауважень до протоколу на арк. спр. 250 т.14, а саме: що у останньому слові підсудний просив винести окрему постанову в порядку ст. 23-2 КПК України (1960 року) до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Офісу Генерального прокурора України щодо притягнення до відповідальності всіх прокурорів, які були задіяні у незаконному обвинуваченні підсудного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч.3 ст. 358 КК України. Відхилено зауваження на протокол на арк. спр. 229,244 т.14 через відсутність підстав для посвідчення правильності таких зауважень.

Постановою Надвірнянського районного суду від 23 лютого 2024 року визнано апеляцію потерпілого ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_9 на вирок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.01.2024 такою, що не підлягає розгляду.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду, виправданий ОСОБА_7 та прокурор подали апеляції. Крім того, виправданий ОСОБА_7 подав апеляцію на вищезазначені постанови суду.

Автоматизованою системою документообігу 17.06.2024 року визначено склад колегії суддів для розгляду апеляцій: головуючий суддя ОСОБА_3 , судді ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

До початку апеляційного розгляду судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заявили про самовідвід.

Зокрема, суддя ОСОБА_3 обґрунтовував свою заяву тим, що ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду від 27.12.2018 року та іншими наступними судовими рішеннями (провадження № 10/4808/1/18) неодноразово були задоволені його заяви про самовідвід, оскільки було встановлено, що існують обставини, які можуть бути розцінені стороннім спостерігачем як наявність особистих конфліктних відносин із скаржником.

Судді ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вказували, що в даній справі існують обставини, які можуть викликати у стороннього спостерігача сумніви в їх неупередженості. Зокрема зазначили, що в даній справі в якості свідка допитувався ОСОБА_11 , який на даний час обіймає посаду судді Івано-Франківського апеляційного суду та є секретарем судової палати з розгляду кримінальних справ.

Крім того, від ОСОБА_7 надійшла письмова заява про відвід суддів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Зокрема вважав, що суддя ОСОБА_4 підлягає відводу, оскільки, розглядаючи його скаргу на постанову слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_12 від 28 грудня 2017 року про закриття кримінального провадження за №00000004 від 01.01.2013 року щодо вчинення колишнім головою Івано-Франківського окружного адміністративного суду суддею ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України, безпідставно залишив в силі дану постанову слідчого (справа №344/1314/18-к). Суддя ОСОБА_5 підлягає відводу з тих підстав, що, розглядаючи в апеляційному порядку справу №344/13386/21 за заявою його довірительки ОСОБА_14 про видачу дублікату виконавчого листа у справі №2-1828/2009 безпідставно постановою від 13.10.2021 року скасував ухвалу Івано-Франківського міського суду від 06 вересня 2021 року.

Заслухавши думку ОСОБА_7 , який наполягав на задоволенні заяви про відвід суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора, потерпілого ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_9 , які вважали, що наявні обставини дійсно можуть викликати у стороннього спостерігача сумнів щодо об`єктивності складу суду, дослідивши матеріали справи, доводи заяв про самовідвід та відвід, колегія суддів вважає, що заяви суддів про самовідвід підлягають задоволенню, а в задоволенні заяви ОСОБА_7 про відвід суддів необхідно відмовити.

Зокрема, п. 4 ч. 1 ст. 54 КПК України 1960 року передбачено, що суддя не може брати участь в розгляді кримінальної справи при наявності обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді.

Разом з тим, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Кастільо Альгар проти Іспанії (Castillo Algar v. Spain), а тому посилання ОСОБА_7 судову практику за конкретними судовими рішення не можу бути визнано достатньою правовою підставою для відводу суддів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 56 КПК України 1960 року за наявності підстав, передбачених статтями 54-55 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини розмежував суб`єктивний та об`єктивний підходи до безсторонності та вказав на можливість її перевірки різними способами. Так, рішенням у справі «П`єрсак проти Бельгії» від 1 жовтня 1982 року у п. 30 зазначено, що, не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У цьому контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу. Суд, суддя є безсторонні, поки зворотне не буде доведено. Будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. Правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться (справа «Де Куббер проти Бельгії»,«Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Кипріану проти Кіпру»).

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006р. схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 р.№ 2006/23).

Колегія суддів вважає, що вищевказані обставини дають підстави вважати, що розгляд апеляцій ОСОБА_7 та прокурора суддями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 може викликати у стороннього спостерігача сумніви в їх неупередженості.

За таких обставин, з метою забезпечення неупередженого та об`єктивного розгляду апеляцій ОСОБА_7 та прокурора, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяви суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про самовідвід та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_7 про відвід суддів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 56, 57, 379 КПК України 1960 року та п. 15 Перехідних положень КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Задовольнити заяви суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про самовідвід.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_7 про відвід суддів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Матеріали справи передати на повторний автоматизований розподіл.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5