Справа № 375/948/24
Провадження № 1-кс/375/57/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року. смт Рокитне

Слідчий суддя Рокитнянського районного суду Київської області області ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000015 від 10.05.2024 року за ч. 3 ст. 369 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

04.07.2024 року до Рокитнянського районного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_2 на повідомлення старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 про підозру у кримінальному провадженні № 0000015 від 10.05.2024 року за ч. 3 ст. 369 КК України.

Перевіривши матеріали скарги, слідчим суддею встановлено підстави для її повернення, як такої, що не підлягає розгляду саме Рокитнянским районним судом Київської області.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Стаття 24 КПК також гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та визначено коло осіб, які мають право на оскарження того чи іншого виду бездіяльності та відповідних рішень.

Виходячи зі змісту частини 1 статті 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-558/0/4-13 від 05.04.2013 судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням положень частини 6 статті 9 КПК правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (частина 1 статті 306 КПК України).

Норми чинного КПК України чітко не визначають територіальної підсудності скарг, поданих в порядку ст. 303 КПК України. Проте, в даному випадку належить врахувати лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 05.04.2013 року.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_2 звернувся зі скаргою на повідомлення про підозру старшого слідчого ОСОБА_3 СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області у кримінальному провадженні № 0000015 від 10.05.2024 року за ч. 3 ст. 369 КК України.

Враховуючи системний аналіз положень пункту 8 частини 1 статті 3 та частини 1 статті 38 КПК України органом досудового розслідування є: 1) слідчі підрозділи (Головне слідче управління, слідче управління, відділ, відділення) органів Національної поліції України, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Таким чином, органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ (Національна поліція України, Служба безпеки України, Національне антикорупційне бюро України), а його підрозділ (управління, відділ), визначений у частині 1 статті 38 КПК України.

Пункт 6 розділу 2 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затверджений Наказом Генерального прокурора 30.06.2020 № 298, визначає реєстраторами Реєстру досудових розслідувань:

- прокурорів, уповноважених на здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням; - керівників органів прокуратури, які діють у межах повноважень, визначених КПК України; - керівників органів досудового розслідування та органів дізнання, уповноважені на здійснення організації досудового розслідування та дізнання; - службових осіб органу Національної поліції, органу безпеки, органу Державного бюро розслідувань, органу Бюро економічної безпеки України, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України (далі - Національне бюро), уповноважені в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень (далі - слідчий); - службових осіб підрозділу дізнання органу Національної поліції, органу безпеки, органу Бюро економічної безпеки України, органу Державного бюро розслідувань, Національного бюро у випадках, установлених цим Кодексом, уповноважена особа іншого підрозділу зазначених органів, які уповноважені в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків (далі - дізнавач).

Відповідно до норм Кримінального процесуального Кодексу України заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчій суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, скарга підлягає розгляду слідчим суддею суду за місцем розташування саме органу або місця роботи посадової особи, рішення, дії чи бездіяльність якої оскаржується, оскільки територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного органу досудового розслідування, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Виходячи з вищевикладеного, вірним є подання скарги на повідомлення про підозру саме до того суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, яким в даному випадку є слідчий відділ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, який розташований за адресою: 09107, Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3 та територіально відноситься до підсудності Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, який розташований по вул. Волонтерській, 7 в м. Біла Церква Київської області.

Розгляд справи саме судом, встановленим законом, є складовою права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Слідчий суддя враховує, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що скаргу ОСОБА_2 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000015 від 10.05.2024 року за ч. 3 ст. 369 КК України слід повернути заявнику у зв`язку з тим, що вона не підлягає розгляду Рокитнянським районним судом Київської області.

Одночасно з цим, слідчий суддя роз`яснює, що повернення скарги не позбавляє права повторно звернутися до суду, в межах територіальної підсудності якого знаходиться Білоцерківський РУП ГУНП в Київській області.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000015 від 10.05.2024 року за ч. 3 ст. 369 КК України повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до суду, в межах територіальної підсудності якого знаходиться Білоцерківський РУП ГУНП в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді - безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1