Справа № 461/3462/24
Провадження № 1-кс/461/2549/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024 року. м. Львів.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000413 від 01.04.2024 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

24.04.2024 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000413 від 01.04.2024 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що в кінці березня 2023 року до ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_7 з приводу з`ясування обставин перетину державного кордону України з метою виїзду на тривалий час, після чого в ОСОБА_4 виник умисел на організацію незаконного переправлення особи через держаний кордон України, при цьому усвідомлюючи, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, та постанови КМ України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27.01.1995, виїзд за межі країни військовозобов`язаних осіб забороняється. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, з корисливого мотиву, ОСОБА_4 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин вступив у злочинну змову із невстановленими досудовим розслідуванням особами, які б забезпечили незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, а саме провели б ОСОБА_7 через державний кордон України за межами пунктів пропуску.

Реалізовуючи спільний злочинний умисел на організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, з корисливого мотиву, ОСОБА_4 12 квітня 2024 року, близько 11:30 год., в ході особистого спілкування з ОСОБА_7 із використанням інтернет зв`язку та месенджера «WhatsApp», повідомив останньому, що його послуги щодо організації незаконного перетину державного кордону України та сприяння у цьому будуть коштувати 8000 євро, які необхідно буде заплатити перед перетином кордону. Крім цього, ОСОБА_4 керуючи діями ОСОБА_7 , повідомив йому, щоб той підготував речі, документи та гроші, з якими хоче покинути України у сумці (рюкзаку), яку візьме з собою. Також пояснив процедуру перетину, а саме ОСОБА_7 необхідно буде передати ОСОБА_4 грошові коти в сумі 8000 євро, після чого добратися до м. Хуст, Закарпатської області, де його зустрінуть невстановлені досудовим розслідування особи, які переведуть його через державний кордону України поза межами пунктів пропуску, після чого ОСОБА_4 передасть частину грошей іншим, невстановленим досудовим розслідуванням особам, які будуть переводити ОСОБА_7 через державний кордон України.

Крім того, 16 квітня 2024 року близько 22:20 год. ОСОБА_4 при спілкуванні по мобільному телефону з ОСОБА_8 продовжив керувати діями останнього та сприяння незаконному переправленню ОСОБА_7 порадами та вказівками, а саме пояснив, що як тільки ОСОБА_7 вирішить скористатися послугами ОСОБА_4 та незаконно перетнути державний кордону України, то йому про це необхідно повідомити останнього та в подальшому слідуючи його вказівками добратися до м. Хуст, Закарпатської області з таксистом на ім`я ОСОБА_9 , який є знайомим ОСОБА_4 чи іншою особою. По прибуттю в м. Хуст, Закарпатської області ОСОБА_7 на виконання вказівок ОСОБА_4 необхідно буде поселитися в один з готелів, після чого ОСОБА_7 інші люди переведуть через державний кордон України поза пунктами пропуску. Крім того ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 про те, що перебуваючи на території іншої країни йому необхідно буде підійти до працівників прикордонної служби чи працівників поліції та повідомити, що він біженець з України, після чого ОСОБА_7 зможе залишитися за межами України.

23.04.2024 близько 08:15 год. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу на незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, зустрівся з ним на території АЗС «ОККО» за адресою АДРЕСА_1 , де керуючи діями ОСОБА_7 , надав йому настанови та провів інструктаж щодо його поводження під час перетину державного кордону України, а саме, що ОСОБА_7 необхідно доїхати в АДРЕСА_2 до обіду, де його цього ж дня зустрінуть невстановлені досудовим розслідуванням особи, які до кінця дня, його разом з іншими особами проведуть поза пунктами пропуску до кордону з Угорщиною на відстань до 500 метрів, де їх зустрінуть інші особи, які переведуть через державний кордон України. Перетнувши державний кордон України ОСОБА_4 необхідно буде сказати працівниками поліції чи прикордонної служби Угорщини, що він біженець з України і після цього його точно не депортують. Крім того, ОСОБА_4 надав поради та вказівки ОСОБА_7 заховати паспорт громадянина України для виїзду за кордон та видалити переписки в телефоні, пов`язані з незаконним перетином державного кордону України з метою приховування злочинної діяльності ОСОБА_4 та успішного перетину державного кордону України ОСОБА_7 . В подальшому, ОСОБА_4 перебуваючи на території АЗС «ОККО», що у АДРЕСА_1 , продовжуючи свої злочинні дії, в групі з невстановленими досудовим розслідуванням особами, з корисливих мотивів, для організації незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_7 , керівництва такими діями та сприяння порадами, вказівками, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 8000 євро (згідно з офіційним курсом НБУ станом на 23.04.2024 еквівалентно 338494,4 гривні), надавши вказівку залишити їх в автомобілі «Volkswagen», р.н.з. НОМЕР_1 , який перебував в користуванні ОСОБА_4 , як незаконну винагороду за вчинені ним вищезазначені незаконні дії.

В подальшому, протиправна діяльність ОСОБА_4 була припинена правоохоронними органами, а грошові кошти в сумі 8000 євро (згідно з офіційним курсом НБУ станом на 23.04.2024 еквівалентно 338494,4 гривні), як незаконна винагорода вилучена.

23.04.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українцю, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не судимого затримано в порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є необхідність обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також слідчий вказує, що враховуючи майновий стан ОСОБА_4 , сторона обвинувачення приходить до висновку, що необхідно визначити підозрюваному заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 гривень. Тому просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання. Надав пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні.

Захисник проти задоволення клопотання заперечив. Вказав, що відсутні ризики, про які зазначає слідчий в клопотанні, та недоведені. Зазначив, що батько підозрюваного помер, на його утриманні перебуває матір, яка є особою з інвалідністю третьої групи. Розмір застави, визначений слідчим у клопотанні, є завищеним та непомірним. Тому просив зменшити розмір заставиабо обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши думку прокурора поданого клопотання, пояснення підозрюваного, позицію захисника, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Розгляд клопотання згідно з вимогами ч.2 ст.184 КПК України проведений більш ніж через 3 години після отримання підозрюваним копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Встановлено, що 23.04.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українцю, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не судимого затримано в порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження, а саме: показаннями свідків; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом обшуку; речовими доказами.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , оскільки існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Питання щодо наявності чи відсутності в діях підозрюваного ОСОБА_4 , складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Слідчим доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»).

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), підтверджується тим, що у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років із конфіскацією майна, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинені ним діяння, може спонукати останнього, перебуваючи на волі, ухилитися (змінити місце проживання, у т.ч. шляхом виїзду за кордон, тощо) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків шляхом їх переконання і схилення їх до зміни даних ними показань чи до дачі неправдивих показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого злочину), підтверджується, зокрема, тим, що на даний час не встановлено всіх свідків та осіб, які можуть бути причетними до вчинення вказаного кримінального правопорушення та не допитано їх, показання яких мають важливе значення для встановлення всіх обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину.

На підтвердження наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вказує те, що підозрюваний може негативно впливати на хід досудового розслідування, перешкоджати проведенню слідчих дій, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Ураховуючи характер вчиненого підозрюваним ОСОБА_4 злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, є всі підстави вважати, що підозрюваний може залишити місце свого постійного проживання та буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з метою запобігання вказаним ризикам, суд приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд вважає, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбачено ч. 3 ст. 332 КК України, про достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначеним у клопотанні. Тому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини та спосіб вчинення злочину підозрюваною, наявність вищевказаних ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, суд не вбачає підстав застосувати більш м`який запобіжний захід. За вказаних обставин, підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Суд, враховуючи викладені ризики, обставини вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , приходить до висновку про необхідність обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного щодо виконання ним процесуальних рішень не в силі.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який не підпадає під вищезазначений перелік, суд вважає за можливе призначити заставу.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, та не може бути завідомо непомірним для нього.

Визначаючи розмір застави, суд враховує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Тому з врахуванням матеріального стану підозрюваного, враховуючи вимоги законодавства про те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання покладених на підозрюваного обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою із альтернативою внесення застави в розмірі 242240 грн.

Суд, враховуючи наведене та обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України, приходить до висновку про те, що застава в розмірі в розмірі 242240 грн. здатна забезпечити ОСОБА_4 виконання покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у будь-який момент у розмірі, визначеному в цій ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету АР Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

При цьому підозрюваному роз`яснюється, що при застосуванні відносно нього запобіжного заходу у виді застави на нього на визначений нижче строк покладаються нижчеперелічені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

Також підозрюваному і заставодавцю роз`яснюється, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до органу досудового розслідування та/або суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави щодо підозрюваного, стосовно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, ці роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

У разі внесення застави, вона може бути внесена на депозитний рахунок суду: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, Банк отримувача ДКСУ, м.Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0000757.

Керуючись ст.ст. 369, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 21.06.2024 року.

Визначити ОСОБА_4 розмір застави в сумі 242240 грн.

У разі внесення застави, вона може бути внесена на депозитний рахунок суду: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742; Банк отримувача ДКСУ, м.Київ ; Код банку отримувача (МФО) 820172; Рахунок отримувача UA0000757.

У разі застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави - на строк до 21.06.2024 року покласти на нього наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

-не відлучатися з Вінницької області без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

-утриматися від спілкування з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які є свідками у кримінальному провадженні, а також іншими свідками в кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у випадку наявності таких.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1