Справа № 365/131/24
Номер провадження: 1-кп/365/29/24
В И Р О К

Іменем України

04 квітня 2024 року селище Згурівка

Згурівський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 Згурівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 01.01.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Крупіль Згурівського району Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, дітей немає, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда ІІІ групи, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд вважає встановленим, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому в умовах воєнного стану, за таких обставин.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та ЗаконівУкраїни, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» - на території України з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023 з 16.11.2023 на 90 діб, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3429-ІХ.

Так, 01 січня 2024 року приблизно о 20 год. 40 хв. ОСОБА_5 перебував на автомобільній стоянці, яка розташована біля багатоквартирного двоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . У той час у ньоговиник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на власну користь з автомобіля марки «Geely», моделі «МR-7151А», д.н.з. НОМЕР_1 , що був припаркований на вказаній автомобільній стоянці, який належав ОСОБА_7 та перебував у постійному користуванні ОСОБА_4 .

Відразу після цього, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, будучи переконаним у таємності своїх дій від інших осіб, ОСОБА_5 підійшов до автомобіля марки «Geely», моделі «МR-7151А», д.н.з. НОМЕР_1 , та виявивши, що вказаний автомобіль не замкнений, відчинив водійські двері та проник до салону автомобіля. Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, ОСОБА_5 , в цей же час, тобто 01.01.2024 приблизно о 20 годині 40 хвилин, умисно, таємно викрав з салону вищевказаного автомобіля належні ОСОБА_4 портативний зарядний пристрій марки «2Е» моделі «РВ2004РD», ємністю 20000 mAh, вартістю 734,53 грн, флеш-накопичувач марки «Hausberg», ємністю 8 гігабайт, вартістю 100,00 грн та пульт дистанційного керування автомобільною магнітолою вартістю 50,00 грн. Після цього, ОСОБА_5 з викраденим майном залишив місце події та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 884,53 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті, та пояснив, що дійсно 01.01.2024 після новорічної ночі приблизно об 11 год. він поїхав у с. Войтове «засівати». Спочатку пішов до сім`ї ОСОБА_8 , потім до своєї вчительки ОСОБА_9 . Йому давали цукерки, мандарини, гроші. У ОСОБА_10 випивав горілку. Ще ходив багато до кого, «засівав». Потім він пішов у центр села, зайшов до двоповерхового будинку АДРЕСА_3 до знайомої ОСОБА_11 , в якої був приблизно 30 хвилин. ОСОБА_12 його пригощала горілкою, дала з собою консервацію, запечене м`ясо. О 19 год. 30 хв. спустився вниз і щось сталось із його головою. Біля будинку на стоянці стояли автомобілі. Він підійшов до одного автомобіля, який був замкнений. Підійшов до іншого, спробував відкрити двері, виявив, що вони були не замкнені. Сів в цей автомобіль зі сторони водія, двері за собою зачинив. У бардачку автомобіля взяв флешку і пульт, а біля речага ручного гальма павербанк. В авто був десь до 2 хвилин. Потім вийшов з автомобіля, зі сторони пасажирського сидіння ще взяв серветки. Після цього пішов пити каву у ценр села. Вважає, що вчинив неправильно, щиро розкаєються, обіцяє більше такого не вчиняти.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що 01.01.2024 він відпочивав у себе вдома, дрімав. Почув стукіт у двері, але не відчинив. Через 20 хв. постукали у двері сильніше. Він підійшов до дверей, подивився у вічко і побачив високого чоловіка, який постояв 2 секунди і пішов. Він знову приліг відпочивати. Потім вирішив їхати в гості до бабусі. Спустився вниз на стоянку до автомобіля і його дівчина сказала, що дверці автомобіля привідкриті. Він подивився в салон автомобіля, все було перевернуто. Виявив відсутність портативного зарядного пристрою. Зателефонував ОСОБА_13 , так як у нього на вікні є відеокамера. Під час перегляду відеозапису побачив силует високого чоловіка, який зайшов у під`їзд, перебував там приблизно 20 хв., потім вийшов з під`їзду, підійшов до автомобіля «Славута», не зміг його відчинити, потім ще до одного автомобіля, потім до його автомобіля. Його автомобіль був не зачинений, через те, що не спрацювала автоматична система закриття, хоча він його зачиняв. На відео видно було, як цей чоловік щось робив в його автомобілі та складав щось у сумку. Він здогадався, що візуально це є ОСОБА_14 , так як вони разом навчалися в школі. Викликав поліцію і зателефонував до товариша запитати чи є у центрі села Артур. Зазначає, що з автомобіля, який перебуває у його постійному користуванні, викрадено портативний зарядний пристрій марки «2Е» моделі «РВ2004РD», флеш-накопичувач марки «Hausberg» та пульт дистанційного керування автомобільною магнітолою. Притензій до ОСОБА_5 ніяких не має, ОСОБА_15 у нього просив вибачення і він його пробачив.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що 01.01.2024 ввечері повертвся від батьків додому, йому зателефонував ОСОБА_4 і запитав чи працює його відеокамера, яка направлена на стоянку автомобілів біля будинку. Коли вдома разом з ОСОБА_4 переглянули відеозапис з відеокамери, то побачили невідомого чоловіка, який заліз в автомобіль ОСОБА_4 . Цей невідомий чоловік спочатку сів в автомобіль, потім вийшов та знову сів. У нього були пакети, тому не видно, що він в них складав. Пізніше дізналися, що це був портативний зарядний пристрій, флеш-накопичувач та пульт дистанційного керування автомобільною магнітолою. Він особисто був присутній при вилучені вказаних предметів у ОСОБА_5 , який все віддав зразу, добровільно.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що 01.01.2024 ввечері у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прийшов ОСОБА_14 , з яким вони спілкувалися. Він з пакета дістав ОСОБА_17 , який хотів подарувати дівчатам, але вони відмовились. Сказав, що ходив по селу, «засівав» людей, отримував подарунки, зокрема ОСОБА_17 . Пізніше зателефонував ОСОБА_18 і запитав чи є у центрі ОСОБА_14 , оскільки він у ОСОБА_19 викрав речі. Потім приїхала поліція.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показав, що 01.01.2024 він перебував за місцем свого проживання ( АДРЕСА_2 ), йому зателефонував сусід ОСОБА_13 і запропонував спуститись вниз на стоянку для автомобілів та подивитись до свого автомобіля, оскільки в ОСОБА_4 викрали речі з автомобіля. Він особисто був присутній під час проведення слідчих дій, зокрема, під час вилучення речей у ОСОБА_5 , а саме: павербанку, флешки, пульта і паперового згортка.

У судовому засідання свідок ОСОБА_21 показала, що 01.01.2024 до її квартири за адресою: АДРЕСА_2 , постукав ОСОБА_5 , якого вона раніше не знала. Він зайшов в квартиру, «засіяв» і вона запросила його до столу. Він поїв та випив горілку. Вона йому подарувала сумку, дала консервацію, ковбасу, цигарки. Він пішов. Пізніше, зі слів ОСОБА_20 дізналася, що ОСОБА_5 проник в машину ОСОБА_4 та викрав пульт, флешку і павербанк.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, крім визнання ним своєї вини, показів свідків та потерпілого, повністю доведена письмовими доказами у кримінальному провадженні:

- протоколом огляду місця події від 01.01.2024, з якого вбачається, що було оглянуто парковку для автомобілів, яка розташована поряд із багатоквартирним двоповерховим будинком за адресою: АДРЕСА_2 , де потерпілий ОСОБА_4 вказав на автомобіль, який перебуває у його постійному користуванні, та з якого було здійснено крадіжку матеріальних цінностей. До протоколу додано компакт-диск з відеозаписом проведення огляду місця події від 01.01.2024 (а.с. 76-77 протокол, а.с. 78 компакт-диск);

- протоколом огляду місця події від 02.01.2024 за участю ОСОБА_5 , з якого вбачається, що було оглянуто прибудинкову територію поряд з багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 добровільно видав речі, які були у нього, зокрема: портативний зарядний пристрій марки «2Е» моделі «РВ2004РD», флеш-накопичувач марки «Hausberg» та пульт дистанційного керування автомобільною магнітолою. До протоколу додано компакт-диск з відеозаписом проведення огляду в АДРЕСА_2 від 01.01.2024 (а.с. 80-81 протокол, а.с. 82 компакт-диск);

- постановою про визнання речовими доказами від 02.01.2024 та передачу їх на зберігання власнику ОСОБА_4 , відповідно до якої портативний зарядний пристрій марки «2Е» моделі «РВ2004РD», ємністю 20000 mAh, флеш-накопичувач марки «Hausberg», ємністю 8 гігабайт, пульт дистанційного керування автомобільною магнітолою, які виявлено та вилучено 02.01.2024 у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , визнано речовими доказами (а.с. 83-85 - постанова);

- протоколом затримання особи підозрюваного у вчинені злочину від 02.01.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_5 затримано з підстав того, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин (а.с. 86-89 - протокол);

- протоколом пред`явлення речі для впізнання за фотознімками від 02.01.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_4 пред`явлено для впізнання пульти для дистанційного керування, серед яких він за характерними ознаками впізнав пульт, зображений на фото № 1 (а.с. 125-127 протокол, а.с. 128 довідка до протоколу);

- протоколом пред`явлення речі для впізнання за фотознімками від 02.01.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_4 пред`явлено для впізнання портативні зарядні пристрої, серед яких він за характерними ознаками впізнав портативний зарядний пристрій, зображений на фото № 2 (а.с. 129-131 протокол, а.с. 132 довідка до протоколу);

- протоколом пред`явлення речі для впізнання за фотознімками від 02.01.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_4 пред`явлено для впізнання флешнакопичувачі, серед яких за характерними ознаками він впізнав флешнакопичувач, зображений на фото № 3 (а.с. 133-135 протокол, а.с. 136 довідка до протоколу);

- постановою про визнання предмета документом та приєднання його до матеріалів як речовий доказ від 14.02.2024, якою диск у форматі CD-R, фірми «Verbatim», на поверхні якого зроблений рукописний напис маркером «Відеозаписи з камер ОСОБА_13 », визнано документом та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000009 від 01.01.2024 як речовий доказ (а.с. 144-145 постанова, а.с. 138 заява ОСОБА_13 );

- відеозаписом з камери спостереження будинку за адресою: АДРЕСА_2 від 01.01.2024, яким зафіксовано як ОСОБА_5 проникає до салону автомобіля «Geely», проводить певні маніпуляції зі своїм пакетом, відходить від автомобіля марки «Geely», направляється до іншого автомобіля, залишає автостоянку (а.с. 139 компакт-диск).

- протоколом перегляду відеозаписів від 14.02.2024, яким встановлено наявність відповідного відеофайлу з фіксацією зображення як ОСОБА_5 проникає до салону автомобіля «Geely», проводить певні маніпуляції зі своїм пакетом, відходить від автомобіля марки «Geely», направляється до іншого автомобіля, залишає автостоянку (а.с. 140-143 - протокол);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.01.2024, з якого вбачається, що місцем проведення є автомобільна стоянка поряд з багатоквартирним будинком по АДРЕСА_2 . В ході проведення слідчого експерименту на місці вчинення злочину ОСОБА_5 показав та розказав як вчинив крадіжку з автомобіля, який стояв на стоянці (а.с. 147-148 - протокол, а.с. 149 - компакт-диск до протоколу слідчого експерименту);

- висновком експерта № 07 від 17.01.2024, складеним за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи, яким встановлено, що ринкова вартість бувшого у використанні портативного зарядного пристрою марки «2Е» моделі «РВ2004РD», ємністю 20000 mAh, станом на 01.01.2024 складає 734,53 грн; ринкова вартість бувшого у використанні флеш-накопичувача марки «Hausberg», ємністю 8 гігабайт, станом на 01.01.2024 складає 100,00 грн; ринкова вартість бувшого у використанні пульта дистанційного керування автомобільною магнітолою, станом на 01.01.2024 складає 50,00 грн (а.с. 153-162 висновок експерта, а.с. 150-152 постанова про призначення судово-товарознавчої експертизи);

- ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.01.2024, якою ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час з 21.00 до 08.00 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці, тобто до 03.03.2024, без застосування електронних засобів контролю, з покладенням відповідних обов`язків (а.с. 118-121 ухвала, а.с. 112-117 - клопотання);

- розпискою потерпілого ОСОБА_4 , про те, що він отримав на зберігання належні йому речі, а саме: портативний зарядний пристрій марки «2Е» моделі «РВ2004РD», ємністю 20000 mAh, флеш-накопичувач марки «Hausberg», ємністю 8 гігабайт, пульт дистанційного керування автомобільною магнітолою (а.с. 137 - розписка).

Судом в межах повноважень, визначених ч. 3 ст. 26 КПК України, були створені всі необхідні умови та вжиті всі можливі заходи для реалізації стороною обвинувачення та захисту своїх процесуальних прав, в тому числі права відстоювати свою правову кваліфікацію і надавати докази на її обґрунтування та для повного і об`єктивного з`ясування обставин на підставі наданих сторонами доказів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані правильно за ч. 4 ст. 185 КК України, так як обвинувачений своїми діями, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, які у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_5 , це діяння містить склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а тому суд вважає доведеною вину обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , який підлягає покаранню, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 96 характеристика), не є депутатом (а.с. 98 - довідка), перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра (а.с. 100 виписка з медичної карти амбулаторного хворого), на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 10 довідка), є інвалідом ІІІ групи (а.с. 94 копія посвідчення), до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався (а.с. 105 довідка про притягнення до адміністративної відповідальності), раніше несудимий (а.с. 104 вимога та довідка про судимість). Суд враховує обставини, що пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 90 від 31.01.2024 ОСОБА_5 під час скоєння інкримінованих йому дій страждав на легку розумову відсталість (олігофренію в ступеню помірно вираженої дебільності) з емоційно-вольовою нестійкістю (F70.1 за МКХ -10); під час скоєння інкримінованих йому дій не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_5 страждає на легку розумову відсталість (олігофренію в ступеню помірно вираженої дебільності) з емоційно-вольовою нестійкістю (F70.1 за МКХ -10); за своїм психічним станом на даний час не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними; потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. ОСОБА_5 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та у будь-якому іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував. ОСОБА_5 з урахуванням рівня розумового розвитку та притаманних йому індивідуально-психологічних особливостей, міг під час скоєння інкримінованих йому дій правильно сприймати, запам`ятовувати та відтворювати фактичну сторону обставин, які досліджуються в даному кримінальному провадженні (а.с. 166-168 висновок експерта, а.с. 163-165 постанова про призначення експертизи).

Згідно із ст. 20 КК України кримінальній відповідальності підлягає особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи викладене, суд на підставі ст. 20 КК України визнає обвинуваченого ОСОБА_5 обмежено осудним і враховує вказану обставину при призначенні йому покарання, а також як підставу для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення.

Крім того, відповідно до ст. 93, 94, 96 КК України примусове лікування може бути застосоване судом, незалежно від призначеного покарання, до осіб, які вчинили кримінальні правопорушення та мають хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб; залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати в якості примусового заходу медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 504 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно із п. 7, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких є критерієм обмеженої осудності (ч. 1 ст. 20, ч. 2 ст. 94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду. Така допомога може надаватися особам незалежно від виду призначеного їм покарання: якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане - на психіатричні заклади охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.

Прокурор ОСОБА_3 просив визнати обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вважає, що його вина повністю доведена доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При призначенні покарання, просив врахувати наявність пом`якшуючих відповідальність обставин, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років. Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, просить застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю один рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. З урахуванням висновку судово-психіатричного експерта, застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги. Долю речових доказі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України та на підставі ст. 93, 94 КК України застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання є справедливим, співмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також відповідає таким принципам Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Викривачі у даному кримінальному провадженні відсутні.

Потерпілому ОСОБА_4 завдано майнової шкоди в розмірі 884,53 грн.

Процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судово-товарозначої експертизи № 07 від 17.01.2024 складають 300,00 грн та підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази: портативний зарядний пристрій марки «2Е» моделі «РВ2004РD», ємністю 20000 mAh, флеш-накопичувач марки «Hausberg», ємністю 8 гігабайт, пульт дистанційного керування автомобільною магнітолою, які передані для зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити йому як власнику; диск у форматі CD-R, фірми «Verbatim», на поверхні якого зроблений рукописний напис маркером «Відеозаписи з камер ОСОБА_13 », і який визнано документом та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000009 від 01.01.2024 як речовий доказ, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. 185 ч. 4, ст. 12, 20, 50, 55, 65, 66, 67, 75, 76, 93, 94, 96 КК України, ст. 84, 94, 100, 368-371, 373-374, 376, 393-395, 504 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покласти такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 2 ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги за місцем його проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

-портативний зарядний пристрій марки «2Е» моделі «РВ2004РD», ємністю 20000 mAh, флеш-накопичувач марки «Hausberg», ємністю 8 гігабайт, пульт дистанційного керування автомобільною магнітолою, які передані для зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити йому як власнику;

-диск у форматі CD-R, фірми «Verbatim», на поверхні якого зроблений рукописний напис маркером «Відеозаписи з камер ОСОБА_13 », і який визнано документом та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000009 від 01.01.2024 як речовий доказ, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні судово-товарозначої експертизи № 07 від 17.01.2024 у розмірі 300 (триста) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1