КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/16/24
Провадження № 1-кп/552/566/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2024 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участi прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 її законного представника ОСОБА_5 та їх представника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Полтава клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000462 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

встановив:

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, яке просила задовольнити, посилаючись на те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Потерпіла, її законний представник та їх представник підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, вважають, що зазначені у клопотанні ризики є надуманими, обвинувачений має постійне місце проживання, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України при застосуванні та продовженні запобіжного заходу суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст. 178 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про доцільність продовження стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, за який передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі із конфіскацією майна, тому на думку суду, продовжує існувати ризик того, що обвинувачений, розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, що доводить заявлений у клопотанні прокурором ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також суд вважає, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливе вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, доведений, оскільки останній офіційно не працевлаштований, постійних джерел та офіційних доходів не має, а стороною захисту не надано жодних даних про наявність у нього будь-яких джерел доходу.

Зважаючи на введення воєнного стану в України, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах як то ухилення від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченимзначно збільшується.

Також суд вважає, що на даний час продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки не всі свідки допитані, у тому числі свідки, які є неповнолітніми особами.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає, що є всі підстави для продовження обвинуваченомудії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягають задоволенню.

Оскільки обвинуваченому інкримінується вчинення злочину із застосування насильства, суд не вважає за можливе визначення йому застави.

Керуючись ст.ст. 176, 183, 331 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 02 червня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим та його захисником до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1