Справа № 390/722/22
Провадження № 1-кп/390/186/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2024 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький кримінальне провадження № 0000067 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`ївка, Компаніївського району, Кіровоградської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, пенсіонера, особи з інвалідністю 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, кваліфікованого, як умисне легке тілесне ушкодження, вчиненого за наступних обставин.

02.05.2022 близько 07.30 год ОСОБА_5 перебував біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 відштовхнув ОСОБА_5 від власного автомобілю, щоб мати можливість виїхати від подвір`я, в той час як ОСОБА_6 перебувала біля автомобіля. Та в подальшому ОСОБА_5 пішов до території свого домоволодіння та взяв цеглину, й повернувшись назад намагався завдати удар цеглиною по автомобілю та ОСОБА_6 схопила його за руку, щоб зупинити, та в ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_5 наніс один удар вищевказаною цеглиною в область голови з лівого боку ОСОБА_6 .

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді садна в лобній ділянці волосистої частини голови зліва, які відповідно до висновку експерта № 164 від 02.05.2022 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вказані вище дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав.

Під час судового засідання обвинуваченим заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та просив кримінальне провадження відносно нього закрити.

Обвинуваченому судом роз`яснено, що кримінальне провадження закривається з нереабілітуючих підстав, проте обвинувачений наполягав на закритті кримінального провадження.

Прокурор та захисник не заперечувала проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, та закриття провадження по справі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, матеріалах справи міститься заява, в якій вона просить розглядати справу без її участі.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог частин 1, 4 статті 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 2 ст. 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є кримінальним проступком і не відноситься до кола злочинів, визначених ч.5 ст.49 КК України, до яких давність не застосовується.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

За загальним правилом, перебіг зазначених у законі строків давності, є підставою обов`язкового звільнення від кримінальної відповідальності.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

За наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого суд ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що строки давності сплинули, обвинувачений не ухилявся від слідства та суду, перебіг строку давності не зупинявся, строки давності обчислені правильно і обставини, передбачені ст. 49 КК України, дійсно настали.

Судом обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено і останньому зрозуміло, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, тобто не свідчить про його виправдання, оскільки провадження припиняється не за відсутності події кримінального правопорушення й не за відсутності в діянні особи складу кримінального правопорушення, а внаслідок збігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, враховуючи те, що звільнення від кримінальної відповідальності з підстав ч.1 ст.49 КК України за згодою обвинуваченого є обов`язком суду, ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України КК України у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, а кримінальне провадження має бути закрите на підставі п.1 ч. 2 ст.284 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.12, 44, 49 КК України, ст.284, 285, 288, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України , у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, а кримінальне провадження № 0000067 відносно нього закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1