Провадження №1-кп/447/134/24
Справа №447/397/24
У Х В А Л А

25.04.2024 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві Львівської області клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000211 від 08.12.2023, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Розділ, Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, інваліда ІІ групи (загального захворювання), офіційно не працевлаштованого, згідно ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

особа, стосовно якої розглядається клопотання: ОСОБА_3

законний представник ОСОБА_3 : ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6 ,

потерпіла ОСОБА_7

встановив:

13.02.2024 до Миколаївського районного суду Львівської області надійшло клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000211 від 08.12.2023, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 07.12.2023 близько 21:00 год., перебуваючи у приміщенні магазину самообслуговування «Сім23» (ТОВ «КЛЕВЕР СТОРС», ), який розташований за адресою: АДРЕСА_2 на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин та в результаті виниклого словесного конфлікту з потерпілою ОСОБА_7 , який виник внаслідок зауваження останньої з приводу того, що ОСОБА_3 розпивав алкогольні напої у громадському місці. Через зауваження потерпілої застосував фізичне насильство до неї, а саме схопив лівою рукою за волосся потерпілу та потягнув за таке, а правою рукою в цей час наніс один удар по голові останньої, чим спричинив їй тілесне ушкодження у виді підшкірної гематоми тім`яно-потилицевої ділянки голови зліва та крововиливу на її фоні, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.125 КК України, а саме, легке тілесне ушкодження.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 з 2007 року знаходиться на обліку в лікар-психіатра КНП «Новороздільська міська лікарня» Новороздільської міської ради Львівської області з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма» та є інвалідом 2 групи загального захворювання, а також перебував на стаціонарному лікуванні в КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а тому виникла необхідність у його обстеженні та проведенні амбулаторної судово-психіатричної експертизи.

На підставі постанови дізнавача СД Відділення поліції №2 Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області від 17.01.2024, ОСОБА_3 проходив амбулаторно судово-психіатричну експертизу у Львівській філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України». Згідно висновку судового-психіатричного експерта встановлено, що ОСОБА_3 виявляє ознаки параноїдної шизофренії, безпечний тип перебігу з вираженим емоційно-вольовим дефектом, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час інкримінованих йому дій, ОСОБА_3 також виявляв психічний розлад у формі параноїдної шизофренії безперервного перебігу з вираженим емоційно-вольовим дефектом, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Питання осудності не відноситься до компетенції судово-психіатричної експертизи. За своїм психічним станом ОСОБА_3 потребує застосування стаціонарних примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно-небезпечних діянь, відповідно до ст.92 КК України. Просив суд застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Потерпіла ОСОБА_7 вказала, що працює продавцем у магазині «Сім23». Близько 21:00 год. у магазин прийшов ОСОБА_3 і почав розпивати спиртне. Після того як вона зробила зауваження ОСОБА_3 він відреагував та одягнувся, потім стояв та дивився на неї. Через деякий час ОСОБА_7 попросила ОСОБА_3 ще раз вийти. Після цього ОСОБА_3 лівою рукою взяв її за волосся а правою вдарив по голові, у результаті чого вона відчула біль. Вказала, що покупці, які були в магазині забрали ОСОБА_3 і конфлікт припинився. Після цих події у неї на голові були синці. Зазначила, що ОСОБА_3 є їй візуально знайомою людиною, оскільки проживає у м. Новий Розділ. Наголосила, що поведінка ОСОБА_3 для неї була дивною перебував у стані алкогольного спяніння, постійно дивився по боках. ОСОБА_7 вказала, що хоче аби ОСОБА_8 пройшов курс лікування.

Свідок Дідух ОСОБА_9 , яка є касиром у магазині «Сім-23» компанії «КлеверСторс» пояснила, що її колега ОСОБА_10 зробила попередження чоловіку ОСОБА_8 , а саме що в магазині неможна розпивати спиртні напої. Чоловік не послухав ОСОБА_7 , а тому вона зробила ще одне зауваження. Після чого чоловік підійшов до ОСОБА_7 , взяв її за волосся та наніс удар по голові. Після цих події вони викликали охорону і ОСОБА_8 забрали. Вказала, що чоловік який наносив удар є в залі суду (вказала на ОСОБА_8 ).

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 підтримав, вказав, що дослідженими в судовому засідання доказами доведено вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Проте, оскільки він вчинив суспільно небезпечне діяння та при вчиненні якого у нього був психічний розлад у формі параноїдної шизофренії безперервного перебігу з вираженим емоційно-вольовим дефектом, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними суддя, вважає за доцільне застосувати відносно ОСОБА_11 примусові заходи медичного характеру, а саме: госпіталізацію до психіатричного закладу у вигляді надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

ОСОБА_3 пояснив, що подій які вказані в обвинувальному акті не пам`ятає. Підтвердив, що оглядав відео із магазину та на ньому впізнав себе. Щодо застосування примусових заходів медичного характеру не заперечував.

Законний представник ОСОБА_8 представник органу опіки та піклування Новороздільської міської ради ОСОБА_5 клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 підтримав, просив застосувати суд примусові заходи медичного характеру.

Захисник особи, стосовно якої розглядається клопотання, адвокат ОСОБА_6 просив застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Звернув увагу на те, що потерпіла ОСОБА_7 спокійно зробила зауваження, що у магазині не можна розпивати спиртні напої, проте ОСОБА_8 був агресивний після того як наніс удари.

Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із положень ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування».

Відповідно до ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Відповідно до ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

У відповідності до ст.ст.19, 94 КК України, до осіб, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Згідно п.3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 01.02.2024 №89 в період інкримінованих дій, ОСОБА_3 виявляв психічний розлад у формі параноїчної шизофренії, безперервний тип перебігу з вираженим емоційно-вольовим дефектом, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування стаціонарних примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь відповідно до ст. 92 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 долучив наступні документи: заяву ОСОБА_12 від 07.12.2023 про вжиття заходів до невідомого чоловіка, який наніс їй декілька ударів; висновок КНП «Новороздільська міська лікарня» від 07.12.2023 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапорт ДОП ВПД №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській обл. старшого лейтенанта ОСОБА_13 ; висновок експерта №88 від 11.12.2023; протокол зняття показань з технічних приладів та технічних засобів від 11.12.2023 та диск із записом камер відео спостереження у магазині «Сім/23»; протокол огляду речей від 13.12.2023; фототаблицю до протоколу огляду речей по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ; постанову від 13.12.2023 про визнання предметів та речей речовими доказами та визначення місця зберігання; протокол проведення слідчого експерименту від 13.12.2023; диск до протоколу про проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_7 ; фототаблицю до протоколу слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_7 по факту нанесення їй тілесних ушкоджень; копію відповіді №14/01-13 від 09.01.2024 КНП «Новороздільська міська лікарня» за запит ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській обл.; копію картки амбулаторного хворого ОСОБА_3 ; протокол проведення додаткового слідчого експерименту від 27.12.2023; диск до протоколу слідчого експерименту із потерпілою; фототаблиця до протоколу додаткового слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_7 по факту нанесення їй тілесних ушкоджень; фототаблиця до протоколу додаткового слідчого експерименту із свідком ОСОБА_14 по факту нанесення тілесних ушкоджень; висновок експерта №94/23; копію відповіді № 2567/12/36-23 від 11.12.2023 на запит Стрийського РВ ДУ «Центр пробації» у Львівській області; довідки №309, 484 від 08.12.2003 КНП «Новороздільська міська лікарня»; довідку №6089 від 08.12.2023 відділу державної реєстрації Новороздільської міської ради; характеристику ОСОБА_3 від 08.12.2023, яка видана керуючим справами виконкому; вимогу від 08.12.2023 видану відносно ОСОБА_8 ; копію паспорта ОСОБА_8 , які ніким не оспорювались.

Таким чином, встановлено, що на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у нього наявний психічний розлад у формі параноїдної шизофренії безперервного перебігу з вираженим емоційно-вольовим дефектом, а тому він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ч.1 ст.125 КК України, в стані психічниого розладу у формі параноїдної шизофренії безперервного перебігу з вираженим емоційно-вольовим дефектом, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі ст. ст. 19, 93, 94 КК України, керуючись ст. ст. 512, 513 КПК України, суд,

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Речові докази: диск із відеозаписом залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали після її проголошення вручити учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення через Миколаївський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1