Справа № 461/1832/24
Провадження № 1-кп/461/364/24
У Х В АЛ А

Іменем України

08.04.2024 року. м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м.Львові кримінальне провадження № 0000469 від 01.02.2024 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м.Хмельницький, неодруженої, з вищою освітою, приватного підприємця, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше, раніше не судимої,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

обвинувачена ОСОБА_4 , 01 лютого 2024 року, приблизно о 13 годин 15 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «VOLKSWAGEN POLO», р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись ним по вул.Городоцькій, неподалік будинку № 22 у напрямку пр.Свободи у м.Львові, на прямій ділянці дороги, порушила чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме: Розділ1 п.п. 1.2, 1.5, 1.10 ( в частині значення терміну «небезпека для руху»); Розділ 2 п.п. 2.3 б) д); Розділ 8 п.п. 8.7.3 г), які виразилися в тому, що вона, керуючи технічно-справним автомобілем, своїми діями створила загрозу безпеці дорожнього руху, була неуважна, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагувала на її зміну, здійснила виїзд на смугу для руху громадського транспорту, яка позначена дорожнім знаком 5.11 Дод.1 ПДР України, під час проїзду регульованого світлофорним об`єктом пішохідного переходу, не врахувала дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, не зменшила швидкість такого та не зупинилася, чим здійснила проїзд регульованого світлофорним об`єктом пішохідного переходу на заборонений сигнал світлофора (жовтий для її напрямку руху) та допустила наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який рухався зліва направо по напрямку її руху.

В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 , пішохід ОСОБА_7 отримав наступні тілесні ушкодження: синці обох виличних ділянках, забійна рана в ділянці лівого ока, садна на верхніх кінцівках, синець на правій верхній кінцівці, закриті переломи 4,5,6 ребер праворуч, які могли утворитися від контакту з виступаючими частинами транспортного засобу з послідуючим падінням потерпілого на тверду поверхню та згідно висновку експерта відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, щиро розкаялась у вчиненому, вказала, що повністю відшкодувала потерпілому ОСОБА_7 заподіяну шкоду та просила закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні просив закрити кримінальне провадження, у зв`язку з примиренням з обвинуваченою, надав суду заяву у якій вказав про те, що жодних майнових та немайнових претензій до ОСОБА_4 , у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 01 лютого 2024 р. не має та просить не застосовувати до останньої будь-яких покарань.

Прокурор проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілим не заперечував, вказав, що обвинувачена вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке є необережним нетяжким злочином, згідно ст. 12 КК України, остання примирилась з потерпілим, повністю відшкодувала завдану потерпілому шкоду, претензії до неї з боку потерпілого відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає що клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілим підлягає до задоволення з таких підстав.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.289 КК України, згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких кримінальних правопорушень.

Згідно ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом ст. ст. 44, 46 КК України, за наявності підстав, передбаченихст.46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснено судм суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Також судом роз`яснено, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав.

Судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого їй обвинувачення, правову кваліфікацію її дій за ч.1 ст.286 КК України, діяння, яке поставлено їй у провину, дійсно мало місце, вчинене нею і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самою обвинуваченою.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст.46 КК України.

Відповідно до ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Будь-яких обставин, які згідно з кримінальним процесуальним законом перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим обвинуваченим клопотанням, не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 284 - 288 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, оскільки обвинувачена ОСОБА_4 вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, яке, відповідно до ст.12 КК України, - є нетяжким, вчиненим з необережності, щиро кається, активно сприяла розкриттю злочину, повністю відшкодувала заподіяну потерпілому шкоду, потерпілий жодних претензій до обвинуваченої не заявляє, а тому наявні всі умови та підстави, передбачені кримінальним законом для звільнення останньої від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Відповідно до положень ст. 122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених КПК, у тому числі ст. 124 КПК. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Отже, чинний кримінальний процесуальний закон чітко встановлює, що витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого лише у двох випадках: ухвалення щодо нього (обвинуваченого) обвинувального вироку; залучення експерта безпосередньо обвинуваченим (стороною захисту).

Тому, виходячи з вищевикладеного, судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Арешт, накладений Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 02.02.2024 р. на автомобіль «VOLKSWAGEN POLO», р.н. НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 21.01.2022 р. належить ОСОБА_4 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_3 слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.44, 46 КК України, п.1 ч.2 ст.284,285, ч.4 ст.286,288, 314, 350,369-372,376,382-385 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000469 від 01.02.2024 р., про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Арешт, накладений Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 02.02.2024 р. на автомобіль «VOLKSWAGEN POLO», р.н. НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 21.01.2022 р. належить ОСОБА_4 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_3 - скасувати.

Речові докази по справі, а саме DVD-R диски у кількості 2 шт. - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1