Справа № 301/4293/23

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" березня 2024 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава кримінальне провадження №0000575 від 14.10.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження с. Білки, Іршавського району, Закарпатської області, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , одруженого, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2023 року близько 17 години 20 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, спрямованих на умисне заподіяння тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу, а саме поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області сержанту поліції ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході з`ясування обставин вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень передбачених статтями 124, 122-4, 130 КУпАП, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків та розуміючи, що перед ним знаходиться працівник поліції, який виконує свої службові обов`язки, ОСОБА_3 діючи умисно, не бажаючи виконувати законну вимогу працівника правоохоронного органу завдав один удар в область грудної клітки ОСОБА_6 . Таким чином, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді синця шкірних покровів ділянки тіла грудини, яке згідно висновку експерта №179-і від 16.10.2023 за ступенем тяжкості кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що має незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше, як 6 днів.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України, умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу, легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив не застосовувати до нього суворе покарання, при цьому суду пояснив, що 14 жовтня 2023 року біля його домоволодіння сталась ДТП за його участю. Через декілька хвилин приїхали працівники поліції та почали перевіряти обставини ДТП, а також встановлювати його особу. Під час розмови обвинувачений хотів змінити взуття та не повідомивши про це поліцейського почав іти до будинку. Не заперечує те, що був в стані алкогольного сп`яніння. В цей момент поліцейський хотів його зупинити, але він відштовхнув його чим спричинив тілесні ушкодження. В скоєному розкаюється, просить суворо його не карати.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просить суд, при винесенні вироку, взяти до уваги, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_6 на судовий розгляд справи не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду подав заяву в якій просить провести розгляд справи у його відсутність. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Визначення міри покарання, за скоєне кримінальне правопорушення, залишив на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 345 КК України доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме доказів на підтвердження події кримінального правопорушення, часу, місця, способу, мети та мотивів його вчинення, винуватості обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився таким обсягом дослідження доказів: допит обвинуваченого, дослідження матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, матеріали справи по речових доказах.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України. Його дії правильно кваліфіковано за ч.2 ст.345 КК України, оскільки він вчинив умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому, при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

Так, ОСОБА_3 має постійне місце проживання, одружений, ніде не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів: нарколога, психіатра не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відповідно до досудової доповіді, яка надійшла з філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області Хустського районного відділу №1 зазначено, що на думку органу пробації, виконання покарання без ізоляції від суспільства можливе за умови здійснення нагляду та застосування профілактичних та соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення обвинуваченого. При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За змістом ст.12 КК України вчинений злочин відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи всі обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.2 ст.345 КК України. Разом із тим суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства. При цьому суд враховує те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину у скоєному визнав, щиро кається у вчиненому. Тому, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком і покладенням на нього обов`язків у відповідності до ст.76 КК України, і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Процесуальні витрати, у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному проваджені не заявлено.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 374, 615 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (один) рік обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000575 від 14.10.2023:

-DVD-R диск №87, який упаковано в паперовий конверт білого кольору та зберігається при матеріалах кримінального провадження- залишити при матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_1