ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/65/24 Справа № 693/1096/23 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 174 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора захисника власника майна ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 30 січня 2024 року про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року адвокат ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 0000292 від 17.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 25.10.2023 року накладено арешт на транспортний засіб, автомобіль марки «PORSCHE», модель «PANAMERA», номер шасі: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , є ОСОБА_8 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування даним транспортним засобом з метою забезпечення збереження речового доказу на період проведення досудового розслідування до прийняття рішення по кримінальному провадженню №0000292, внесеного до ЄРДР 17.08.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Зобов`язано працівників Територіального сервісного центру МВС №7142 м. Умань Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Черкаській області внести відомості у бази даних сервісного центру про арешт автомобіля марки «PORSCHE», модель «PANAMERA», номер шасі: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , чорного кольору із забороною його користування, відчуження та розпорядження ним. Передати автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , заборонивши використовувати даний автомобіль, передавати для користування іншій особі, відчужувати та розпоряджатись будь яким чином. У задоволенні клопотання про арешт ключа та свідоцтва про реєстрацію автомобіля - відмовлено.

Заявник звертає увагу суду, що з моменту вилучення транспортного засобу пройшов досить тривалий проміжок часу, а саме з 01.09.2023р. органом досудового розслідування не було вчинено жодної слідчої чи процесуальної дії за участю транспортного засобу.

У своєму клопотанні про необхідність накладення арешту на майно слідчий зазначав, що існує пряма необхідність такого, що пов`язано із проведенням почеркознавчої експертизи, однак така була проведена ще до моменту подання вказаного клопотання.

Крім того, автотоварознавча експертиза, про необхідність якої зазначав у своєму клопотанні слідчий як на підставу накладення арешту на майно, протягом періоду часу з 01.09.2023 (дата вилучення т/з) по 16.01.2024, тобто протягом більш як 135 днів, проведена так і не була, як і будь-які інші дії щодо вказаного майна чи її власника.

Крім цього, кримінальне провадження відносно власниці майна ОСОБА_8 не здійснюється, підстави, які б спростовували, що ОСОБА_8 є добросовісним набувачем - відсутні. Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення будь-яким особам у кримінальному провадженні не оголошувалось, а тому тимчасове повне обмеження конституційних прав та свобод власника майна ОСОБА_8 в даному випадку прямо суперечить нормам Конституції України та чинному законодавству України, а потреби досудового розслідування на даний час не виправдовують такий ступінь втручання у її права і свободи.

Слідчим не наведено реальних та обґрунтованих підстав накладення арешту на майно саме із забороною користування таким, як під час звернення із клопотанням до суду, так і станом на сьогоднішній день.

Ухвалою слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 30.01.2024 року у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 про скасування арешту відмовлено.

Ухвала мотивоване тим, що потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а саме: на транспортний засіб, автомобіль «PORSCHE PANAMERA», власником якого є ОСОБА_8 , із забороною відчуження, розпорядження та користування даним транспортним засобом з метою забезпечення збереження речового доказу на період проведення досудового розслідування до прийняття рішення по кримінальному провадженню № 0000292, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України; - не відпала, оскільки досудове розслідування триває.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 30.01.2024 та постановити нову, якою задовольнити клопотання про скасування арешту майна, а саме автомобіль «PORSCHE PANAMERA», власником якого є ОСОБА_8 , що був накладений відповідно до ухвали Жашківського районного суду Черкаської області від 25.10.2023 року.

Також адвокат просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки копію ухвали отримав лише 13 лютого 2024 року, що підтверджується матеріалами справи.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначає, що ухвала слідчого є незаконною, необґрунтованою, такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню.

Зазначає, що єдиною підставою для відмови у задоволенні поданого клопотання судом встановлено те, що «досудове розслідування триває». Жодних інших підстав судом не наведено, всі доводи проігноровано та аргументи захисту залишились без уваги суду.

Наразі є безпідставне, протизаконне, істотне, триваюче втручання держави у мирне володіння ОСОБА_8 своє власністю, що тісно пов`язано з її правом на особисте та сімейне життя.

Сторона захисту звертала увагу суду, що жодних процесуальних дій слідчий щодо автомобіля не проводив, що і не змогла спростувати прокурор в судовому засіданні, а тому таке обмеження є невиправданим.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження є неможливим, якщо потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, який в даному випадку застосовано до власності ОСОБА_8 так само, як розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідками арешту майна для третіх осіб.

19 березня 2024 року прокурор Уманської окружної прокуратури скерував до апеляційного суду заяву, в якій зазначив, що клопотання адвоката ОСОБА_7 , подане в інтересах ОСОБА_8 про скасування арешту та зняття заборони в частині розпорядження та користування транспортним засобом, а саме автомобілем «PORSCHE PANAMERA» номер шасі: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 підлягає до часткового задоволення, а саме в частині скасування щодо заборони користування транспортним засобом.

В судове засідання прокурор Уманської окружної прокуратури, 19.03.2024 року, не з`явився, хоча явка в судове засідання, протокольною ухвалою колегії суддів, визнана обов`язкова, причини не явки суду не повідомив.

Згідно ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

В зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду скарги за відсутності прокурора Уманської окружної прокуратури, який повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду.

Також, 19 березня 2024 року на електрону адресу апеляційного суду надійшла заява заступника начальника слідчого відділення Відділу поліції № 1 Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 .

Заява обґрунтована тим, що слідчим відділенням відділу поліції № 1 Уманського районного управління поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000292 від 17.08.2023 року, по факту вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 358 КК України.

Просив суд розглянути клопотання про скасування арешту на заборону користування автомобілем марки «PORSCHE PANAMERA» номер шасі: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , без його участі. Проти скасування арешту в частині заборони користування не заперечує.

Що стосується поновлення строків на апеляційне оскарження.

Відповідно до п. 3 ч. 2, 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо, зокрема, ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений строк із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Скаржник вказує, що 30.01.2024 року слідчий суддя постановив оскаржувану ухвалу та заначив, що повний текст ухвали буде проголошений 05.02.2024 року. Проте ні в системі «Електронний суд», ні на сайті «Єдиний держаний реєстр судових рішень» тексту ухвали не було. І лише 13.02.2024 року коли було направлено заяву на видачу ухвали, того ж дня була направлена стороні захисту.

З матеріалів справи вбачається, що 30.01.2024 року проголошено резолютивну частину ухвали про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, в якій зазначено, що повний текст ухвали буде проголошено о 9 год. 05 лютого 2024 року.

13.02.2024 року адвокат ОСОБА_7 звернулася до суду із заявою про направлення ухвали слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 30.01.2024 року, оскільки дана ухвала відсутня в системі «Електронний суд».

13.02.2024 року документ в електронному вигляді, а саме ухвала слідчого судді від 30.01.2024 року по справі № 693/1096/23 було надіслано 13.02.2024 року 16:46:13 ОСОБА_7 на її електронну адресу, даний факт підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

В зв`язку з вищевикладеним адвокат ОСОБА_7 просить суд поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Жашківського районного суду Черкаської області від 30.01.2021 року.

Отже, матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Щодо питання права на оскарження ухвали слідчого судді про відмову в скасуванні арешту, то апеляційний суд дійшов висновку про можливість її оскарження, виходячи з наступного.

Якщо використовувати сутнісний підхід до визначення характеру рішень щодо арешту майна під час кримінального провадження, то ухвалою про скасування арешту майна слідчий суддя припиняє дію попередньої ухвали про арешт і фактично відмовляє у продовженні раніше накладеного арешту на майно, і, навпаки, відмовляючи у скасуванні арешту майна, суддя фактично продовжує дію попередньої ухвали про арешт майна. Тому, незважаючи на різні назви рішень щодо арешту майна, що зумовлюється тим, що одні з них є первісними, а інші наступними, вони всі стосуються одного і того ж питання і тягнуть за собою подібні правові наслідки для права на мирне володіння майном.

Оскільки ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або про відмову у такому скасуванні призводить до таких же правових наслідків, як і ухвала про арешт майна або відмову в арешті майна, слід дійти висновку, що положення ч. 1 ст. 309 у їх взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПК України передбачають право на апеляційне оскарження не лише ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, а також і ухвали про скасування або про відмову у скасуванні арешту майна.

Аналогічний висновок викладений в ухвалі Верховного Суду у справі № 569/19829/21 від 23.01.2024 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення адвоката, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, доводи прокурора, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положенням Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Апеляційним судом встановлено, що у провадженні СВ відділу поліції №1 Уманського РУП ГУ НП у Черкаській області на стадії досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000292 від 17.08.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України.

Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 25.10.2023 року накладено арешт на транспортний засіб, автомобіль «PORSCHE PANAMERA», р.н. НОМЕР_2 , VIN (номер кузова) № НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування даним транспортним засобом з метою забезпечення збереження речового доказу на період проведення досудового розслідування до прийняття рішення по кримінальному провадженні № 0000292, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України. Зобов`язано працівників Територіального сервісного центру МВС № 7142 м. Умань Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Черкаській області внести відомості у бази даних сервісного центру про арешт автомобіля марки «PORSCHE PANAMERA», номер кузова - НОМЕР_1 , 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору із забороною його користування, відчуження та розпорядження ним. Передати автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , заборонивши використовувати даний автомобіль, передавати для користування іншій особі, відчужувати та розпоряджатись будь яким чином. В задоволенні клопотання про арешт ключа та свідоцтва про реєстрацію автомобіля - відмовлено.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України).

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу).

Так, ч.1 ст. 174 КПК встановлює, що арешт майна може бути скасовано ухвалою слідчого судді за клопотанням, в тому числі іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОЗІ проти Сполученого Королівства" [Agosi v. United Kingdom, 24/10/1986, A108]). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування. Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).

Питання тривалості обмеження права на мирне володіння майном, оцінюється судом з урахуванням практики ЄСПЛ. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що даний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, та має значення для забезпечення доказів, а метою накладення арешту на майно є забезпечення можливості проведення експертиз.

В судовому засіданні власниця майна ОСОБА_8 та її представник адвокат ОСОБА_7 зазначили, що всі експертизи в кримінальному провадженні, для яких необхідним було дослідження автомобіля, вже проведено.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, а саме в частині користування даним транспортним засобом без права розпорядження ним та відчуження.

Крім того, апеляційний суд витребовував матеріали кримінального провадження № 0000292, проте з невідомих суду причин прокурор Уманської окружної прокуратури проігнорував вищевказану вказівку суду.

Прокурор двічі в судові засідання не з`являвся, матеріали кримінального провадження не надав, а тому з врахування того, що тривалий час здійснюється досудове розслідування, відсутні докази у необхідності в забороні користування вищевказаним транспортним засобом, а також з врахування того, як прокурор в клопотанні так і слідчий зазначили про можливість скасування арешту в частині заборони користування автомобілем колегія суддів приходить до переконання, що немає потреби і надалі обмежувати власника майна в користуванні транспортним засобом. Продовження арешту майна може спричинити збитки інтересам останньої, а тому підстав для подальшого збереження арешту в частині заборони користування цим транспортним засобом немає.

З огляду на викладене, дотримуючись засад кримінального провадження щодо законності, верховенства прав та недоторканість права власності, з метою не обґрунтованості обмеження прав особи на користування майном, колегія суддів приходить до висновку про часткове скасування арешту, накладений ухвалою слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області у справі № 693/1096/23 в кримінальному провадженні № 0000292 від 17.08.2023, на майно ОСОБА_8 , а саме автомобіль марки «PORSCHE PANAMERA», р.н. НОМЕР_2 , VIN (номер кузова) № НОМЕР_4 , в частині права користування зазначеним транспортним засобом.

Керуючись ст.ст. 174, 309, 405,407,419,422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області у справі № 693/1096/23 в кримінальному провадженні № 0000292 від 17.08.2023, на майно ОСОБА_8 , а саме автомобіль марки «PORSCHE PANAMERA», р.н. НОМЕР_2 , VIN (номер кузова) № НОМЕР_4 , в частині права користування зазначеним транспортним засобом.

В іншій частині ухвалу слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 30.01.2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3