Справа №295/2961/24
УХВАЛА

Іменем України

28.02.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВП №1 Житомирського ГУНП в Житомирський області ОСОБА_3 ,

погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

про арешт майна,

подане у кримінальному провадженні №0000131 від 24.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке обґрунтоване тим, що 24.02.2024, близько 09 год 20 хв, працівниками СРПП відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області на вулиці Київській, поблизу будинку №2-а в с. Глибочиця, Житомирського району, Житомирської області, зупинено автомобіль «Фольцтваген Венто», НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який надав неправомірну вигоду в сумі 1250 грн за не притягнення його до адміністративної відповідальності за відмову проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Грошові кошти поклав у службовий автомобіль під планшетний пристрій.

В ході ОМП від 24.02.2024 за адресою: с. Глибочиця, Житомирського р-ну, Житомирської області, ділянка дороги поблизу вул. Київської, 2-а, у службовому автомобілі д.н.з. НОМЕР_2 було вилучено грошові кошти в сумі 1250 грн, а саме: банкноти номіналом 50 грн - серії АГ 7932327, АК 6926656, ЕЮ 4234082, 100 грн - серії АА 4080034, 500 грн - серії ЄИ 3335946 ЗД 2764474.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що 24.02.2024 разом із дітьми та дружиною здійснював рух на автомобілі Фольксваген «Венто», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить його дружині. У с. Глибочиця його зупинили працівники поліції та повідомили, що він порушив правила дорожнього руху, а саме п.2.3.в ПДР України. Далі працівники повідомили, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, та розпочали процедуру встановлення алкогольного сп`яніння, в цей час у ОСОБА_5 виникло бажання вирішити питання з працівниками поліції, тому ОСОБА_5 дістав всі наявні в нього кошти та поклав їх у планшетний пристрій працівників поліції, який знаходився у службовому автомобілі. Далі працівники поліції викликали СОГ, після приїзду якого ОСОБА_5 , в присутності двох понятих, розповів слідчому про вищевказану подію та вказав, що гроші знаходяться у службовому автомобілі.

Посилаючись на зазначене, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вказане у клопотанні майно.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі, клопотання підтримав.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі, у якій вказав, що проти задоволення клопотання не заперечує.

У відповідності до приписів ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття слідчого та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина перша ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.11 ст. 170 ЦПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирський області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено 24.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Відповідно до копії протоколу огляду місця події від 24.02.2024, за адресою: с. Глибочиця, Житомирського р-ну, Житомирської області, на ділянці дороги поблизу будинку, розташованого по вул. Київській, 2-а, у службовому автомобілі д.н.з. НОМЕР_2 , було вилучено грошові кошти в сумі 1250 грн, а саме: банкноти номіналом 50 грн - серії АГ 7932327, АК 6926656, ЕЮ 4234082, 100 грн - серії АА 4080034, 500 грн - серії ЄИ 3335946 ЗД 2764474.

Постановою слідчого від 24.02.2024 вилучені кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №№0000131.

Відповідно до ст. 167, 168 КПК України зазначені речі є тимчасово вилученим майном.

Під час вирішення клопотання слідчий суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, що вбачаються зі змісту доданих до клопотання копій наступних документів: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань; рапорту від 24.02.2024; протоколу огляду місця події від 24.02.2024; протоколів допитів свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 24.02.2024; постанови слідчого про визнання предметів речовими доказами від 24.02.2024, які підтверджують, що зазначене в клопотанні майно може знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а також доказом факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; метою застосування даного виду забезпечення кримінального провадження є необхідність збереження речових доказів, недопущення їх втрати.

Враховуючи викладене, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою уникнення можливості його втрати, оцінивши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити подане клопотання.

Керуючись статтями 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 1250 грн, а саме: банкноти номіналом 50 грн - серії АГ 7932327, АК 6926656, ЕЮ 4234082, 100 грн - серії АА 4080034, 500 грн - серії ЄИ 3335946, ЗД 2764474.

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власників майна і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1