Справа № 296/2347/24
УХВАЛА

Іменем України

про застосування запобіжного заходу

15 березня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Спеціалізованої екологічної прокуратури Житомирської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Манне, Миколаївського району Миколаївської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1, ч. 2 ст. 240-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000035 від 19.02.2023, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира надійшло клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Спеціалізованої екологічної прокуратури Житомирської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1, ч. 2 ст. 240-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000035 від 19.02.2023.

Клопотання обгрунтовано тим, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1, ч. 2 ст. 240-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000035 від 19.02.2023.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в лютому 2023 року у ОСОБА_9 , який був обізнаний із визначеним законодавством порядком видобування корисних копалин, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне видобування для власних потреб бурштину із бурштинових родовищ, розміщених в межах земельних ділянок у лісовому масиві поблизу села Замисловичі Коростенського району Житомирської області.

Водночас, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди охоронюваним законом інтересам держави і бажаючи їх настання, ОСОБА_9 прийняв рішення здійснити незаконне видобування бурштину з бурштинових родовищ на указаних земельних ділянках за участі групи осіб, заздалегідь, тобто до початку вчинення кримінального правопорушення, домовившись з такими особами про спільне його вчинення.

З цією метою ОСОБА_9 підшукав низку осіб, яким довів свої злочинні наміри, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , які надали свою згоду на спільне вчинення незаконного видобування бурштину, вступивши в такий спосіб у змову із ОСОБА_9 .

Реалізуючи указаний спільний злочинний умисел, 08.03.2024 близько 09 год ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 прибули до земельної ділянки, розташованої в межах лісового масиву виділу 1 кварталу 45 Поясківського лісництва філії «Білокоровицьке лісове господарство» ДП «Ліси України».

Перебуваючи в період з 09 год по 18 год цього ж дня в указаному місці, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , діючи умисно в порушення п.п.2-5 «Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами», затвердженого Постановою КМУ від 30 травня 2011 року №615, п.п.3-4 «Положення про порядок надання гірничих відводів», затвердженого Постановою КМУ від 27 січня 1995 року №59, не маючи спеціального дозволу на користування надрами та відповідного гірничого відводу, самовільно, використовуючи заздалегідь пристосоване до видобування корисної копалини обладнання, а саме: одну водяну мотопомпу; один водозабірний шланг; чотири пожежних рукави; одну металеву палицю; лопати та три підсаки, шляхом гідророзмиву ґрунту, здійснили незаконне видобування бурштину за попередньою змовою групою осіб.

Продовжуючи діяти умисно з метою реалізації спільного злочинного умислу, 09.03.2024 близько 09 год 30 хв ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 прибули до земельної ділянки, розташованої в межах лісового масиву виділу 1 кварталу 45 Поясківського лісництва філії «Білокоровицьке лісове господарство» ДП «Ліси України».

Перебуваючи в період з 09 год 30 хв по 17 год цього ж дня в указаному місці, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , діючи умисно в порушення п.п.2-5 «Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами», затвердженого Постановою КМУ від 30 травня 2011 року №615, п.п.3-4 «Положення про порядок надання гірничих відводів», затвердженого Постановою КМУ від 27 січня 1995 року №59, не маючи спеціального дозволу на користування надрами та відповідного гірничого відводу, використовуючи заздалегідь пристосоване до видобування корисної копалини обладнання, а саме: одну водяну мотопомпу; один водозабірний шланг; чотири пожежних рукави; одну металеву палицю; лопати та три підсаки, шляхом гідророзмиву ґрунту, повторно здійснили незаконне видобування бурштину за попередньою змовою групою осіб.

09.03.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України на земельній ділянці, розташованій в межах лісового масиву виділу 1 кварталу 45 Поясківського лісництва філії «Білокоровицьке лісове господарство» ДП «Ліси України» під час здійснення незаконного видобування бурштину.

14.03.2024 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру в незаконному видобуванні бурштину, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 240-1 КК України, а також у незаконному видобуванні бурштину, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 240-1 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення злочинів підтверджується зібраними у ході розслідування доказами, серед яких:

-протокол огляду місця події від 13.03.2024;

-протокол затримання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 від 13.03.2024;

-повідомлення про підозру ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 від 13.04.2024;

-повідомлення про підозру ОСОБА_9 від. 14.03.2024;

-протокол НСРД відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ;

-інші матеріали кримінального провадження.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1, ч. 2 ст. 240-1 КК України, орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України)

Відповідний ризик стороною обвинувачення обґрунтовується наступним.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким та містить безальтернативну санкцію від чотирьох до семи років з конфіскацією майна.

Таким чином, у випадку доведення винуватості ОСОБА_5 загрожує виключно реальне покарання у вигляді позбавлення волі.

Не виключається можливість переховування ОСОБА_5 від слідства та суду.

Ризик знищення, переховування, спотворення речових доказів (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Оскільки повне коло причетних до вчинення кримінального правопорушення, та, як наслідок, усі речові докази, органом досудового розслідування наразі встановлюється, ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які наразі не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування.

Ризики незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх. З огляду на викладене, враховуючи наявність принципу безпосередності дослідження показань учасників кримінального процесу, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів показання останніх. Оскільки кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, проведення допитів свідків, вказаний ризик має високий ступінь імовірності.

Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе гарантувати належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним спробам перешкоджати досудовому розслідуванню.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Ознайомившись з матеріалами досудового розслідування в обсязі, доданому до клопотання про застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_5 може вчиняти спроби спілкуватися із співучасниками, у тому числі дистанційно, використовуючи досягнення науки і техніки у сфері інформаційних та телекомунікаційних технологій, та повідомляти останнім про докази, які перебувають у розпорядженні органів слідства, про необхідність знищити та приховати інші докази, про існування яких стороні обвинувачення наразі не відомо. Крім того, підозрюваний може орієнтувати інших співучасників про необхідність переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Не застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, не зможе гарантувати належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним спробам перешкоджати досудовому розслідуванню.

Незважаючи на те, що, згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але вказані вище обставини вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названим вище ризикам.

Під час судового розгляду слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовільнити з підстав та мотивів, що викладені у ньому.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання, просив обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Підозрюваний підтримав свого захисника.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 177 КПК України" метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду встановлено, що органом досудового розслідування розслідується кримінальне провадження № 0000035 де одним з підозрюваних за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1, ч. 2 ст. 240-1 КК України є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи стадію судового розгляду, суд, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, CampbellandHartleyv.theUnitedKingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86,12245/86;12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) вважає, що підозра ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1, ч. 2 ст. 240-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000035 від 19.02.2023 є обґрунтованою в розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України, про це свідчать в своїй совокупності докази, що долучені до клопотання, а саме:

-протокол затримання 13.03.2024 о 12 год. 20 хв. в порядку ст.208 КПК України під час вчинення злочину передбаченого ч. 1, 2 ст. 240-1 КК України підозрюваного ОСОБА_5 ;

-протокол огляду місця події від 13.03.2024;

-протокол обшуку від 13.03.2024;

-протокол допиту підозрюваног від 14.03.2024;

-протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «зняття інформації з електронних комунікаційних мереж» від 04.05.2023.

Щодо ризиків на які посилається прокурор.

У поданому клопотанні слідчий вказав на наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України)

Так злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 відносяться за ст.12 КК України до тяжких у разі визнання його винним за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1, ч. 2 ст. 240-1 КК України йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років, з конфіскацією майна.

Слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою ( на що також посилався захисник під час розгляду даного клопотання) , проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а також, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Також слідчим суддею встановлено, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки: має постійне місце проживання в будинку, офіційно не працює. З огляду на докази, що характеризують підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає ,що ризик втечі чи переховування мінімальний, проте існує.

Ризик знищення, переховування, спотворення речових доказів (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Слідчий суддя вважає, що цей ризик проркрором не доведено, оскільки докази вчинення кримінального правопорушення було виявлено на місці огляду події після затримання підозрюваного в порядку ст.208 КПК України

Ризики незаконного впливу підозрюваного на свідків інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи, що кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, проведення допитів свідків, встановлення інших потерпілих, вказаний ризик має високий ступінь імовірності, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів їх показань.

Отже, слідчий суддя встановив ризики передбачені п.1 (мінімальний але існує) 3, 4 ч.1 с.177 КПК України, при цьому не обов`язково щоб на цій стадії досудового розслідування вони вже існували, достатньо що вони обгрунтовані, оскільки мета саме попередити їх, а не констатувати факт вже їх існування.

Слідчий суддя вважає, що в даному конкретному випадку обрання найсуворішого, винятковим запобіжного заходу - тримання під вартою, з урахуванням усіх досліджених слідчим суддею доказів є невиправданим.

Натомість, слідчий суддя вважає доцільним задовільнити клопотання сторони захисту та обрати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби заборонивши йому покидати житло, та покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, особою підозрюваного, доцільним та відповідає нормі ст. 181 КПК України, якою визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Спеціалізованої екологічної прокуратури Житомирської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000035 від 19.02.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Клопотання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 про обрання більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою - задовільнити .

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000035 від 19.02.2023, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби заборонивши йому покидати житло за адресою АДРЕСА_1 з 21-00 години до 06-00 години наступної доби, окрім випадків пов`язаних з врятуванням життя.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою.

-не відлучатися з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або роботи.

-здати на зберігання документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

-утримуватись від спілкування із свідками коло яких визначить слідчий чи прокурор та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні за № 0000035 від 19.02.2023 з приводу обставин вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити до 13 травня 2024 року (включно).

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 20.03.2024

Слідчий суддя ОСОБА_1