Справа № 638/3666/24
Провадження № 1-кп/638/1297/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань розслідувань 08.02.2024 року за № 0000050 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Автономної Республіки Крим, українця, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , перебуваючого на посаді стрільця-регулювальника 1 комендантського відділення комендантського взводу, у військовому званні солдат, неодруженого, який не має інвалідності, на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення- кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Судом становлено, що ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді стрільця-регулювальника 1 комендантського відділення комендантського взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, реалізуючи свій умисел, направлений на придбання та зберігання наркотичних засобів з метою подальшого вживання без мети збуту, в кінці січня 2024 року, більш точного дати та часу під час проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим перебуваючи у місті Ізюм Харківської області, з метою подальшого особистого вживання, придбав за допомогою кросплатформенного месенджеру «Телеграм», який встановив як мобільний додаток в його мобільному телефоні, у невстановленої в ході досудового розслідування особи, особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою 19,0584 г шляхом доставки у відділення ТОВ «Нова пошта».

В подальшому, реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що раніше відправлена посилка з особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс», прибула до відділення Нової пошти № 2, за адресою: Харківська область, м. Ізюм, пров. Східний, буд. 2, 08.02.2024 року приблизно об 13 годині 00 хвилин ОСОБА_3 отримав у відділенні «Нової пошти №2», що розташоване за адресою: Харківська область, м. Ізюм, пров. Східний, буд. 2, посилку та почав зберігати вказану речовину при собі.

Таким чином, ОСОБА_3 , у зазначений спосіб почав незаконно зберігати придбаний ним особливо небезпечний наркотичний засіб - «канабіс» масою 19,0584 г для власного вживання без мети збуту. Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_3 зберігав до моменту його виявлення та вилучення працівниками поліції в ході проведення 08.02.2024 в період часу з 14.16 до 14.20, огляду місця події за адресою: Харківська область, м. Ізюм, пров. Східний, буд. 2.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

В матеріалах справи міститься заява обвинуваченого ОСОБА_3 про визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та його заяву, в якій він вказав, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням відсутності заяв та клопотання від інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали справи, вважає доведеним, що дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту.

У відповідності до частини 2 ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , в ході досудового розслідування, не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття, відсутність обставини, які обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу в межах санкції статті.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) гривні 84 копійок витрат на залучення експерта за проведення експертизи.

Речові докази: полімерний пакет з речовиною, яку поміщено до експертного пакету ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА УКРАЇНИ №00959613, який визнано речовим доказом відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 22.02.2024 та поміщений на зберігання до ЛМТЗ ГУНП в Харківській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1