Справа № 346/2444/24
Провадження № 1-в/346/165/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації колонії ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия подання начальника ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Татарів, участок Піги Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого:

Засудженого: 21.02.2020 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст. 121 КК України до семи років позбавлення волі.

Початок строку: 04.08.2019 р.

Кінець строку: 04.08.2026 р.

В С Т А Н О В И В:

Начальник ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» звернувся до Коломийського міськрайонного суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_5 . В його обґрунтування зазначив, що даний засуджений на теперішній час відбув понад 2/3 строку призначеного йому покарання. За період відбування покарання в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» порушень режимних вимог не допускав, стягнення не накладались, заходи заохочення не застосовувались. В ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» прибув 21.05.2020р. За час відбування покарання допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, за що було накладено два стягнення, які на даний час погашені. Шість разів відносно засудженого застосовувались заохочення. Був працевлаштований у ТзОВ «Львів-Тепло» кочегаром на опалювальний сезон. Також залучається позачергово та без оплати праці до робіт з благоустрою місць позбавлення волі, до виконання робіт відноситься сумлінно. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, тактовний, реалізував програму диференційного виховного впливу на засуджених « ОСОБА_7 ». У відношенні з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Підтримує зв`язок з родичами. Свою вину у вчиненні злочину визнав, виконавчий лист до установи не поступав. Оскільки засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, ініціатор подання просив вирішити питання щодо можливого умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 .

В судовому засіданні представник ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» ОСОБА_4 подання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення подання та звільнення засудженого умовно-достроково.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив суд задовольнити подання та звільнити його умовно-достроково на невідбутий ним строк покарання.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, суд вважає, що подання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 21.02.2020р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років. Запобіжний захід тримання під вартою залишено обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили без змін. Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання 04 серпня 2019 року.

Згідно розпорядження про виконання судового рішення, що набрало законної сили, вирок Богородчанського районного суду від 21.02.2020р. відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 23 березня 2020р.

Відповідно до правил ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно з положеннями ч.2, 3 вказаної статті, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї постанови N 2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, зазначає, що судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки; свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та виконання всіх покладених на засудженого обов`язків.

З матеріалів особової справи вбачається, що відбуваючи покарання в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» засуджений порушень вимог режиму утримання жодного разу не допускав, дисциплінарні стягнення на нього не накладалися, заохочення не застосовувались.

З 21.05.2020р. ОСОБА_5 відбуває своє покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», в якій двічі (28.05.2020р. та 03.02.2022р) до нього застосовувались дисциплінарні стягнення у виді попередження та догани за відмову від виконання робіт по благоустрою дільниці КДіР та зберігання заборонених предметів (мобільного телефону) (а.о.с. 36, 59). Стягнення погашені.

Окрім цього, за виконання покладених на нього обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці засуджений шість разів був заохочений подяками від 04.10.2021р., від 30.10.2022р., 04.01.2023р., 04.07.2023р., 03.10.2023р., та від 01.04.2024р. (а.о.с. 45, 73, 76, 99, 112)

Відповідно до змісту характеристики на засудженого слідує, що ОСОБА_5 дотримується санітарно-гігієнічних норм та завжди підтримує охайний зовнішній вигляд. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки з засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення» та «Освіта». Реалізував програму диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія». За характером спокійний та врівноважений. Бере активну участь у заходах установи, не допускає порушень, має бажання змінити своє життя та підтверджує це своїми вчинками. Має позитивні плати на майбутнє та стійку мотивацію на зміну способу життя, поведінки, переконань. Свою вину у вчиненні злочину визнає, підтримує зв`язок з родичами, виконавчі листи не надходили.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність сумлінної поведінки засудженого, оскільки він за час відбування покарання майже завжди дотримувався всіх режимних вимог та виконував покладені на нього обов`язки.

Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів та обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 в серпні 2021 року звернувся із заявою, якою просив залучити його без оплати праці до робіт з благоустрою колонії (а.о.с. 44). Така ж заява була написана ним в квітні 2023р. (а.о.с. 81).

Зі змісту характеристики від 16.12.2021р. (а.о.с. 50) вбачається, що засуджений був працевлаштований у паросиловій дільниці ДП «ДКВС України №41», до праці відносився добросовісно. Залучався до робіт по благоустрою місць позбавлення волі, роботу виконував сумлінно. До майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи відносився дбайливо, здійснював за ними належний догляд. Вимог пожежної безпеки та безпеки праці не допускав.

Аналогічні відомості про працевлаштування засудженого та його відношення до праці вказані і в характеристиці від 16.02.2023р. (а.о.с. 78).

Письмовими заявами від 29.06.2023р., 30.08.2023р., 01.09.2023р. (а.о.с. 93, 102, 106) засуджений просив призначити його на посаду робітника по догляду за тваринами підсобного господарства позабюджетного підрозділу ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)».

25.04.2024р. засудженого було переведено з дільниці ре соціалізації установи до дільниці соціальної реабілітації.

З рапорту в.о. начальника соціальної реабілітації від 19.09.2023р. слідує, що з перших днів перебування у дільниці соціальної реабілітації ОСОБА_5 залучався до робіт по благоустрою території установи та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, а також по забезпеченню установи продовольством (а.о.с. 111).

Трудова діяльність ОСОБА_5 в ДУ «Коломийська ВК (№41)» також підтверджується довідкою № 92 про працевикористання засудженого, з якої слідує, що останній в період з червня 2020р. по березень 2024р. (окрім квітня, травня та жовтня 2023р.) постійно працював на платній основі за договорами ЦПХ та наведено відомості про кількість відпрацьованих ним людиноднів та його заробітну плату.

Таким чином, судом було встановлено, що ОСОБА_5 за період відбування покарання весь час був працевлаштований, постійно брав активну участь в благоустрої установи, проявляв ініціативність до роботи, старанність у виконанні доручених завдань, тобто належним чином довів своє чесне ставлення до праці.

Крім цього, суд враховує, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_5 є низьким, а ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як високий.

Також суд бере до уваги висновок комісії установи щодо виправлення засудженого, відповідно до якого вбачається, що з урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи, ОСОБА_5 набрав 98 балів, тобто значно перевищив бар`єр в 65 балів (мінімальна кількість балів для висновку про виправлення засудженого), що в підсумку свідчить про те, що засуджений довів своє виправлення.

На підставі наведеного судом встановлено, що ОСОБА_5 відбув понад 2/3 строку призначеного йому покарання, за період відбування покарання своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому його може бути звільнено умовно-достроково на невідбутий строк, що залишився. В зв`язку з цим, суд вважає подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.6 КВК України, ст.81 КК України, ст.336, 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника ДУ «Коломийська виправна колонія (41)» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 21.02.2020р. умовно-достроково на строк 2 (два) роки 2 (два) місяці 5 (п`ять) днів.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Головуючий суддя : ОСОБА_1