Справа № 450/3090/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/367/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190, ч.1 ст.368 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року за ч.1 ст.190, ч.1 ст.368 КК України,-

встановила:

цим вироком визнано ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 4000,00 (чотирьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000,00 грн., з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади строком 2 (два) роки.

Визнано ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 2000,00 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_6 штраф в розмірі 4000,00 (чотирьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000,00 грн., з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади строком 2 (два) роки.

Арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 13.02.2023 р., - скасовано.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Внесену згідно довідки ДУ "Львівська установа виконання покарань (№19)" №9/794 від 13.02.2023 р. заставу в розмірі 134200,00 грн. на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України у Львівській області UА0000757, , відкритий в Державній казначейській службі України МФО 820172, відповідно до платіжних інструкцій 0.0..1 від 11.02.2023 р. та 0.0..1 від 11.02.2023 р. - повернуто заставодавцю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді головного державного інспектора Городоцького відділу контролю за підакцизними товарами управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Львівській області, в порушення ст. ст. 19, 68 Конституції України, п. п. "и" п. 1 ч. 1 ст. З, ст. ст. 22, 23, 24 Закону України "Про запобігання корупції", ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів", ч. ч. 1-3 Положення про Державну податкову службу України, інструкції державного службовця, затвердженої в.о. начальника Головного управління ДПС у Львівській області 18.07.2022 р., будучи працівником правоохоронного органу, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення, 07.11.2022 р. о 19 год. 00 хв. перебуваючи на автозаправній станції "БРСМ", яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , біля автодороги "Львів-Шегині", під час попередньо домовленої зустрічі з потерпілим ОСОБА_10 , одержав від останнього неправомірну вигоду в розмірі 800 доларів США, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 07.11.2022 р. становило 29248,00 грн, за безперешкодне здійснення зберігання та реалізацію алкогольних напоїв у складському приміщенні, розташованому за адресою АДРЕСА_3 , і не проведення перевірок його діяльності працівниками органів доходів та зборів у листопаді 2022 р.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 12.12.2022 р. о 15 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді головного державного інспектора Городоцького відділу контролю за підакцизними товарами управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Львівській області, будучи працівником правоохоронного органу, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення, перебуваючи на узбіччі автодороги "Львів-Шегині" в місці повороту до с.Суховоля, Львівського р-ну, Львівської обл., під час попередньо домовленої зустрічі з потерпілим ОСОБА_10 , одержав від останнього неправомірну вигоду в розмірі 800 доларів США, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 12.12.2022 р. становило 29256,00 грн., за безперешкодне здійснення зберігання та реалізацію алкогольних напоїв у складському приміщенні, розташованому за адресою АДРЕСА_3 , і не проведення перевірок його діяльності працівниками органів доходів та зборів у грудні 2022 р.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.368 КК України, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення ним в інтересах потерпілого ОСОБА_10 будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища.

В подальшому, 09.02.2023 р. о 18 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_6 , будучи наказом в.о. начальника Головного управління ДПС у Львівській області № 16-0 А від 16.01.2023 р. звільненим з посади головного державного інспектора Городоцького відділу контролю за підакцизними товарами управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Львівській області, не повідомивши про це потерпілого ОСОБА_10 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи у власному автомобілі марки "Skoda" моделі "Octavia" номерний знак НОМЕР_1 , на виїзді із автозаправної станції "БРСМ", яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , біля автодороги "Львів-Шегині", під час попередньо домовленої зустрічі з ОСОБА_10 , одержав від останнього грошові кошти в розмірі 1600 доларів США, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 09.02.2023 р. становило 58512,00 грн., відповідно заволодів зазначеними грошовими коштами шляхом обману, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 100 доларів США, що згідно офіційного курсу валют НБУ України станом на 09.02.2023 р. становило 3657,00 грн., які ним було добровільно надано, а інша частина розміром 1500 доларів США були імітаційними засобами. Після отримання вказаних грошових коштів обвинуваченого ОСОБА_6 затримано працівниками правоохоронних органів у власному автомобілі.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначення покарання, а саме: призначення покарання у вигляді штрафу в розмірі 4000,00 (чотирьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000,00 грн., змінити на призначення покарання у вигляді штрафу у розмірі 3000.00 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 грн. Призначення покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади строком 2 (два) роки змінити на позбавлення права обіймати посади в органах Державної податкової служби строком 1 (один) рік.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що обираючи обвинуваченому ОСОБА_6 міру покарання, суд не повно враховував ступінь тяжкості вчиненого, особу винуватого, який раніше не судимий, пом`якшуючі покарання обставини як щире каяття, визнання своєї винуватості та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень на досудовому слідстві і в суді, відсутність обтяжуючих покарання обставин, позитивно характеризується за місцем реєстрації, проживання та місцем попередньої праці, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, активна поведінка у волонтерстві щодо підтримання Воїнів Збройних Сил України.

Наголошує, що ОСОБА_6 у 2007 році закінчив Львівський регіональний інститут державного управління Національної академії державного управління при Президентові України, і з 2008 року працює в органах державної податкової служби (характеристика ОСОБА_6 з місця роботи, де також йому надана позитивна оцінка). ОСОБА_6 отримав вищу освіту у сфері державного управління і єдиним місцем праці після одержання такої були податкові органи. Зрозумілим є обмеження ОСОБА_6 у праві працювати в тих же податкових органах протягом 2 років з урахуванням фактичних обставин.

Вважає, що невиправданою є заборона займати посади в органах державної служби в цілому, оскільки це аж ніяк не сприятиме виправленню засудженого, адже освіта та досвід ОСОБА_6 - наявні саме в державному управлінні. При цьому ОСОБА_6 має утримувати двох малолітніх дітей, а з урахуванням економічної кризи, викликаною агресією расєї, стану навіть кваліфікованій особі важко знайти роботу і в публічній, і в приватній сфері.

Підкреслює, що обвинувачений активно допомагає Збройним Силам України, про що свідчить подяка 54-ої ОМБр та фотографії, які додаються.

З урахуванням війни, органи державної влади потребують кваліфікованих кадрів.

Заслухавши доповідь судді, виступ обвинуваченого, його захисника, на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу частково, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника слід задовольнити частково, а вирок суду змінити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.190, ч.1 ст.368 КК України в апеляційній скарзі не оскаржується.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Для досягнення мети покарання суд керується принципами індивідуалізації та справедливості покарання. Цілі покарання запобігання і попередження вважаються характеристиками кримінально-правових санкцій рішення ЄСПЛ «Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства».

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно вироку суду, при обранні ОСОБА_6 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого, особу винуватого, який раніше не судимий, пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, визнання своєї винуватості та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень на досудовому слідстві і в суді, відсутність обтяжуючих покарання обставин, позитивну характеристику за місцем реєстрації, проживання та місцем попередньої праці, те що обвинувачений одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Згідно з роз`ясненнями наданими в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 звернуто увагу судів на те, що висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

У суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 вину вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, просив пом`якшити призначене судом першої інстанції покарання.

З огляду на вищезазначені обставини справи, особу обвинуваченого, його освіту, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, позитивні характеристики з місця роботи, враховуючи здійснення ним допомоги ЗСУ, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 слід пом`якшити призначене йому вироком суду покарання, вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст. 368 КК України до штрафу в розмірі 4000 (чотирьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 68000 грн. з позбавленням права займати посади в органах державної влади строком на 1 (один) рік. Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст. 190 КК України в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 штраф в розмірі 4000 (чотирьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000,00 грн., з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади строком 1 (один) рік.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Визначене покарання, на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до відповідальності.

Таке покарання перебуватиме у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, обране покарання буде пропорційне вчиненому злочину.

У решті вирок суду слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст. 368 КК України до штрафу в розмірі 4000 (чотирьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 68000 грн. з позбавленням права займати посади в органах державної влади строком на 1 (один) рік.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст. 190 КК України в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 штраф в розмірі 4000 (чотирьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000,00 грн., з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади строком 1 (один) рік.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 - ОСОБА_11 ОСОБА_4