Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/347/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький дистанційно в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2024 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , гранатометчик 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні - головний сержант, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше не судимий,, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.08.2024 року без визначенням застави

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову, якою обрати альтернативний запобіжний захід - домашній арешт згідно якого заборонити підозрюваному залишати домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , в період доби з 20 години 00 хвилин вечора до 08 години 00 хвилин ранку, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України. Свої вимоги обґрунтовуєтим, ухвала суду є не законною та не обґрунтованою. Так, при обранні запобіжного заходу не прийнято до уваги особу підозрюваного, який раніше не судимий, є учасником бойових дій, а саме приймав участь у відсічі російської федерації, має постійне місце проживання, за яким мешкає разом із дружиною та неповнолітнім сином, позитивно характеризується, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, що вказує на те, що підозрюваний не є суспільно небезпечною особою. Ризики передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПП України, жодними доказами не підтверджуються, а навпаки спростовуються поведінкою самого ОСОБА_8 , а саме - після вчинення злочину, останній не залишив місце події, хоча мав таку можливість. Також перебуваючи під домашнім арештом не зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Крім того, ОСОБА_8 не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, вину у скоєному визнає. Отже, незважаючи на заявлені підозрюваним та стороною захисту заперечення та доводи безпідставності і необґрунтованості як підозри так і підстав тримання під вартою, слідчий суддя не взяв їх до уваги та задовольнив клопотання слідчого.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 13.06.2024 близько 21 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився поруч із будинком культури, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , де в цей час також перебувала компанія підлітків, серед яких був неповнолітній ОСОБА_9 . Перебуваючи у вказаному місці, у ОСОБА_8 раптово та ситуативно виник умисел на вчинення хуліганських дій, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням іншого предмета, ззовні схожого на ніж, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі, демонструючи свою зверхність до норм суспільної моралі, виражаючи особливу зухвалість до оточуючих, розпочав вербально погрожувати застосуванням зброї оточуючим, демонструючи наявний в нього предмет схожий на ніж, висловлюватися грубою нецензурною лайкою в бік присутніх, грубо порушуючи громадський порядок. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_8 підійшов до компанії підлітків, де в останнього виник словесний конфлікт з ОСОБА_10 , внаслідок чого ОСОБА_11 , діючи умисно, з хуліганських спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нехтуючи існуючими правилами і нормами поведінки в суспільстві, правилами співіснування і нормами моралі, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_9 та тримаючи його за голову, дістав правою рукою з внутрішньої кишені власної куртки предмет, схожий на ніж та наніс неповнолітньому ОСОБА_10 удари в область правого плеча та голови, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді різаних ран правого передпліччя та носа.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфіковані як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, про що 14.06.2024 йому повідомлено про підозру.

Ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській областіпро застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000531 в межах строку досудового розслідування, по 11.08.2024 включно, без визначенням застави. Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, який класифікується як тяжкий злочин, яким передбачено покарання строком до 7 років позбавлення волі, раніше не судимий. Також судом з`ясовано, що ОСОБА_8 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання має задовільну характеристику, при цьому не має постійного джерела доходів так як не працює, проходив військову службу в Збройних Силах України за мобілізацією у військовому званні головний сержант на посаді гранатометчика 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , після чого залишив військову частину, звідки надійшла негативна службова характеристика. Крім того, у разі не застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 може здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків, які в тому числі є неповнолітніми та на даний час не допитані, з метою зміни наданих ними показань та уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню.

Заслухавши доповідь судді, в дебатах захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення ухвали суду без зміни, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Так, перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як убачається з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, який відносяться до категорії не тяжких злочинів, про що йому вручено повідомлення про підозру.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за яке законом визначено покарання виді позбавлення волі на строк до семи років, і існує ризик переховування від досудового розслідування та продовження ним злочинної діяльності.

Колегія суддів вважає, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, може реально спонукати його до вчинення дій, спрямованих на переховування від суду. Так само в апеляційній скарзі захисника не спростовані доводи суду першої інстанції про наявність ризиків того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків чи потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховано і дані, що характеризують особу ОСОБА_8 , який одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання має задовільну характеристику, при цьому не має постійного джерела доходів так як не працює, проходив військову службу в Збройних Силах України за мобілізацією у військовому званні головний сержант на посаді гранатометчика 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , після чого залишив військову частину, звідки надійшла негативна службова характеристика.

Тримання під домашнім арештом, не здатне забезпечити ризики передбачені ст.177 КПК України та належне виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки як зазначив прокурор під час апеляційного розгляду, наразі скеровано до суду першої інстанції обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Отже, з урахуванням фактичних обставин підозри, характеру вчинення інкримінованого правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді першої інстанції, що зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, або домашнього арешту не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування в тому числі щодо належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

При цьому, апеляційним судом враховується характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, та практику Європейського суду з прав людини п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Даних, які б унеможливлювали тримання ОСОБА_8 під вартою, надані матеріали не містять.

По матеріалам клопотання колегією суддів не встановлено можливості застосування застави підозрюваному, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання в апеляційній скарзі захисник, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2024 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: