єдиний унікальний номер справи 546/497/24
номер провадження 1-кп/546/92/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Решетилівка кримінальне провадження № 0000176, відомості про яке внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 06 травня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заможне Житомирського району Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не маючого утриманців, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , не інваліда, не депутата, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Василівка, Чутівського району Полтавської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , не інваліда, не депутата, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 05 травня 2024 року, близько 16:00 год, перебуваючи разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 поблизу місця проживання останнього, а саме домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вступив у словесний конфлікт з раніше знайомим йому ОСОБА_4 , під час якого у нього виник прямий умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 05.05.2024 близько 16:05 год неподалік домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , наніс ОСОБА_4 один удар ногою у голову в ділянку лівого вуха, від якого останній впав та в подальшому перебував в положенні лежачи на землі, закриваючи обличчя руками, зігнутими в ліктьових суглобах, а ОСОБА_5 наніс йому ще декілька ударів ногами по спині, голові та обличчю.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 139 від 07.05.2024 ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців на внутрішній поверхні лівого вуха в середній частині та на задній поверхні правої ліктьової ділянки, саден в поперековій ділянці спини по умовно-середній лінії та справа, а також крововиливів на внутрішній поверхні нижньої губи зліва та на внутрішній поверхні верхньої губи справа, які кваліфікуються кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_7 05 травня 2024 року, близько 16:00 год, перебуваючи разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 поблизу свого місця проживання, а саме домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вступив у словесний конфлікт з раніше знайомим йому ОСОБА_4 , під час якого у нього виник прямий умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 05.05.2024 близько 16:05 год неподалік свого домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , наніс ОСОБА_4 один удар кулаком в лобову ділянку голови зліва, внаслідок якого потерпілий впав на землю та, не отримавши від падіння тілесних ушкоджень, без сторонньої допомоги підвівся на ноги, після чого ОСОБА_7 наніс йому ще два удари кулаком правої руки у голову: один - у ділянку лівого ока, другий - у виличну ділянку зліва.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 139 від 07.05.2024 ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці нижньої повіки лівого ока та саден в лобній та виличній ділянках зліва, які кваліфікуються кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

18 червня 2024 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваними ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_6 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1935 від 31.10.2017) та ОСОБА_7 укладена угода про примирення. Зі змісту угоди про примирення вбачається, що обставини вчинення кримінального правопорушення повністю відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, та ОСОБА_5 і ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди сторонам угоди роз`яснені.

У підготовче судове засіданні з`явилися прокурор, потерпілий, обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_7 .

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що добровільно за власною ініціативою уклав угоду про примирення з обвинуваченими. Зазначив, що в повній мірі згоден із пред`явленим обвинуваченням, вказав, що, як в угоді про примирення, так і в обвинувальному акті, обставини події викладені вірно, перший завдавав йому удари ОСОБА_7 , а потім ОСОБА_5 . Просив суд затвердити угоду про примирення, призначити обвинуваченим узгоджену міру покарання. Зазначив, що претензій до обвинувачених не має, оскільки вони у повному обсязі відшкодувалм йому завдану шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що в повному обсязі беззастережно визнає свою провину у вчиненні даного кримінального правопорушення, підтверджує обставини його вчинення в обсязі, визначеному обвинувальним актом та угодою. Вказав, що, як в угоді про примирення, так і в обвинувальному акті, обставини події викладені вірно, перший завдавав удари потерпілому ОСОБА_7 , а потім він. Визначений обвинуваченням обсяг завданих ударів та їх локалізація в повній мірі відповідають дійсності. Зазначив, що угода була укладена ним добровільно за ініціативою потерпілого. Просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену нею міру покарання. Пояснив, що має доходи, оскільки неофіційно працює у фермера. Завдану шкоду потерпілому відшкодував у повному обсязі на стадії досудового розслідування, розкаявся у скоєному, засудив свою поведінку, запевнив суд, що подібне в подальшому не повториться. Зазначив, що наслідки укладення угоди та її невиконання йому зрозумілі, перешкоди щодо виконання умов угоди відсутні.

Захисник ОСОБА_9 підтримав угоду та просив її затвердити, підтвердивши добровільність позиції щодо її укладення та зазначив, що угода відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що в повному обсязі беззастережно визнає свою провину у вчиненні даного кримінального правопорушення, підтверджує обставини його вчинення в обсязі, визначеному обвинувальним актом та угодою. Вказав, що, як в угоді про примирення, так і в обвинувальному акті, обставини події викладені вірно, перший завдавав потерпілому удари він, а потім ОСОБА_5 . Визначений обвинуваченням обсяг завданих ударів та їх локалізація в повній мірі відповідають дійсності. Зазначив, що угода була укладена ним добровільно за ініціативою потерпілого. Просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену нею міру покарання. Пояснив, що має доходи, оскільки неофіційно працює у фермера. Завдану шкоду потерпілому відшкодував у повному обсязі на стадії досудового розслідування, розкаявся у скоєному, засудив свою поведінку, запевнив суд, що подібне в подальшому не повториться. Зазначив, що наслідки укладення угоди та її невиконання йому зрозумілі, перешкоди щодо виконання умов угоди відсутні.

Прокурор не заперечувала проти затвердження угоди про примирення. Зазначила, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Підстави для відмови у затвердження даної угоди відсутні. Зазначила, що процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши потерпілого, обвинувачених, захисника, а також думку прокурора та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачені визнали себе винуватими відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 та ОСОБА_7 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 125 КК України.

Судом встановлено, що угода про примирення була укладена за ініціативою потерпілого у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, яке кримінальним законом віднесено до кримінального проступку та яке не пов`язане з домашнім насильством.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому, як обвинувачені, так і потерпілий, погоджуються на призначення покарання кожному з обвинувачених за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки не завдано. Під час досудового розслідування та в суді потерпілим цивільний позов не заявлено, жодних претензій матеріального характеру щодо відшкодування матеріальної або моральної шкоди до обвинувачених не має, а обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не несуть перед потерпілим зобов`язань щодо будь-якого іншого відшкодування шкоди.

Судом з`ясовано, що обвинувачені, потерпілий цілком розуміють права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченим роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, а також можливість притягнення до кримінальної відповідальності за умисне невиконання угоди. Наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України також роз`яснені потерпілому.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосуванням насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про примирення не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Дані про особу обвинувачених, зокрема те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, не одружений, не має утриманців, працює неофіційно, негативні характеризуючі ознаки відсутні, свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся, наслідки вчиненого усунув шляхом відшкодування потерпілому завданих збитків у повному обсязі, за місцем фактичного проживання до лікарів нарколога та психіатра не звертався, перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» в період з 05.11.2023 по 17.11.2023. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 306 від 05.06.2024 ОСОБА_5 на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності чи іншого хворобливого стану психіки, а виявляє ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості, ускладненої синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння, будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності. Ступінь вираженості наявного вродженого недоумства, ускладненого синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю, не позбавляв його здатності в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння і не позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними у даний час. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, одружений, має малолітню дитину, працює неофіційно, негативні характеризуючі ознаки відсутні, свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся, наслідки вчиненого усунув шляхом відшкодування потерпілому завданих збитків у повному обсязі, за місцем фактичного проживання до лікарів нарколога та психіатра не звертався.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, та розміру призначеного покарання, яке встановлене Кримінальним Кодексом України.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченим узгодженої в угоді міри покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-376, 393-395, 468, 469, 471, 473-475, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про примирення від 18 червня 2024 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваними ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_6 та ОСОБА_7 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частини вироку проголошені судом на підставі ч. 15 ст. 615 КПК України.

Копію повного тексту вироку негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1