справа № 208/2672/24
№ провадження 1-в/208/126/24
УХВАЛА

Іменем України

07 травня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника установи ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5 в режимі відео конференції під час трансляції з Кам`янської ВК-34, захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, справу за поданням установи відбуття покарання про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Баштанівського районного суду Миколаївської області від 11.12.2015 року, ОСОБА_5 засуджена за ст. ст. 115 ч. 2 п. 6,12, 187 ч. 4, 70 ч. 1 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного їй майна.

Початок строку відбуття ОСОБА_8 покарання - 28.04.2015 року. Кінець строку відбуття покарання - 04.06.2027 року.

Відповідно до подання Кам`янської ВК-34, засуджена відбувала покарання ДУ «Чорноморська ВК (№74)», де характеризувалась негативно, систематично порушувала вимоги відбування покарання, за що 14 разів притягувалась до дисциплінарної відповідальності.

З 16.08.2020 року засуджена відбуває покарання в Кам`янській ВК-34. По прибуттю працевлаштована у майстернях установи підсобним робітником першого тарифного розряду де і працює по теперішній час. Має п`ять заохочень за добросовісне ставлення до праці. З адміністрацією установи ввічлива, в колі засуджених конфліктних ситуацій не створює. Проявляє соціально-корисну ініціативу. Підтримує зв`язки з родиною. Бере активну участь в програмах виховного впливу. Провину у скоєному злочині визнала. Питання побутового влаштування після звільнення вирішено позитивно.

Засуджена власною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

В судовому засіданні представник установи подання підтримала, та з підстав в ньому зазначених просила його задовольнити.

Засуджена підтримала подання та просила його задовольнити. Вину у вчиненому визнає повністю.

Захисник підтримав подання зазначивши, що засуджена виправилася, працює та має заохочення, заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Прокурор заперечував проти задоволення подання, в обґрунтування своєї позиції зазначивши, що під час дослідження наданих суду матеріалів не встановлено підстав для застосування до Куліш ст. 81 КК України.

Суд розглянувши матеріали справи, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Застосування умовно-дострокового звільнення підтверджує принцип кримінального права, згідно з яким покарання не є самоціллю, а призначається для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликані тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні нею покарання.

Підставами застосування умовно-дострокового звільнення є формалізована підстави як фактичне відбуття засудженим відповідної частини встановленого вироком суду строку покарання, матеріальна підстава як доведеність виправлення засудженого.

Матеріальна підстава застосування ст. 81 КК України полягає у тому, що засуджений може бути достроково звільнений судом тільки у разі, якщо він довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

Під сумлінним ставленням до праці звичайно розуміють чесне та повне виконання своїх трудових обов`язків, підвищення ділової кваліфікації, суворе додержання правил техніки безпеки тощо.

З 16.08.2020 року ОСОБА_8 відбуває покарання в ДУ «Кам`янська виправна колонія № 34», та станом на 04.03.2024 року відбула ? частини строку призначеного їй покарання.

На час розгляду справи, з призначеного судом покарання засуджена відбула 9 років 11 місяців 3 дні.

Зазначена обставина підтверджує формалізовану обставини застосування до Куліш ст. 81 КК України.

Відбуваючи покарання в Кам`янській ВК № 34, в період лютого 2022 року лютого 2024 року ОСОБА_8 має п`ять заохочень за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, є взірцем для інших засуджених. З працівниками установи ОСОБА_8 дотримується правомірних відносин, конфліктних ситуацій у колі засуджених не створює.

Ризик вчинення ОСОБА_8 повторного кримінального правопорушення оцінений як низький, ризик її ймовірної небезпеки для суспільства оцінено як середній.

Висновок щодо ступеня виправлення засудженої встановлений в 102 бали, при мінімально необхідних 65 балах.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002

року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання…» звернуто увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто саме для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Оскільки судовий розгляд такої справи справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 засуджена до покарання у виді 13 років позбавлення волі за вчинення особливо тяжких злочинів.

Під час розгляду справи за обвинуваченням ОСОБА_8 по ст. ст. 115 ч.2 п. п. 6, 12, та 187 ч. 4 КК України, остання вину визнавала частково, а саме визнала себе винною у вчиненні розбійного нападу, вину у вчиненні вбивства не визнала.

Апеляційна скарга ОСОБА_8 на вирок суду першої інстанції залишена без задоволення.

За характеристикою по місцю відбуття покарання, на даний час ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала.

Відповідно до ст. 134 п. 14 КВК України, якщо протягом шести місяців з дня відбуття стягнення засуджений не буде підданий новому стягненню, він визнається таким, що не має стягнення.

Враховуючи викладене, при прийнятті рішення за поданням про умовно-дострокове звільнення Куліш, суд не має права враховувати її попередні стягнення, які погашені за строком давності.

Разом з тим, при прийнятті рішення за ст. 81 КК України суд повинен оцінити позитивні зміни в поведінки засудженої, які можуть свідчити про можливість умовно-дострокової відміни кримінальної репресії, у тому числі ставлення до праці, навчанню, ставлення до вчиненого злочину.

При цьому, такі зміни повинні оцінюватись за весь час відбуття покарання, а не за окремо взятий період, і у кожному конкретному випадку суд враховує всі обставини необхідні для прийняття рішення.

Судом враховується, що з 04.05.2015 року Куліш перебувала в Миколаївському слідчому ізоляторі, де порушувала вимоги режиму відбуття покарання.

З 04.04.2016 року Куліш відбувала покарання в ДУ «Чорноморська ВК № 74», де порушувала вимоги режиму відбуття покарання, характеризується негативно.

В ДУ «Кам`янська ВК № 34» Куліш відбуває покарання з 16.08.2020 року, але тільки в період лютого 2022 року лютого 2024 року вона змінила своє ставлення до режиму відбуття покарання та до праці, стала проявляти соціально-корисну ініціативу.

Враховуюче викладене, суд вважає, що матеріальна підстава умовно-дострокового звільнення у вигляді підтвердження зразкової поведінки Куліш, ставлення засудженої до праці саме за весь час відбуття покарання з 2015 року, а не за окремо взятий останній у часі двохлітній період, нічим об`єктивно не підтверджена, тобто і не доведено факт її виправлення у тій мірі яка визначає саме мету покарання виправлення особи і відсутності необхідності в подальшому відбуванні нею покарання.

Суд вважає, що відповідно до досліджених матеріалів Куліш тільки стала на шлях виправлення, а самі по собі відомості, надані адміністрацією установи відбуття покарання для розгляду клопотання за ст. 81 КК України, не можуть зумовити позитивне рішення суду по зазначеному питанню.

Під час судового розгляду клопотання щодо умовно-дострокового звільнення Куліш судом встановлена формалізована підстава застосування до неї ст. 81 КК України, як фактичне відбуття засудженою відповідної частини встановленого вироком суду строку покарання, при цьому судом відмічається, що невідбута Куліш частина покарання становить 3 роки 27 днів позбавлення волі, а період з 28.04.2015 року по 22.03.2016 року обчислено засудженій з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі.

Матеріальна підстава умовно-дострокового звільнення Куліш під час судового засідання свого підтвердження не знайшла, а формальне ставлення до застосування ст. 81 КК України є неприпустимим.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання Державної установи «Кам`янська ВК-34», про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка залишилась та призначена вироком Баштанівського районного суду Миколаївської області від 11.12.2015 року, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через районний суд, протягом семи днів з дня оголошення, засудженою в той строк, з дня вручення їй копії рішення суду.

Суддя ОСОБА_1