Справа № 554/8638/22
Провадження № 1-кп/643/198/24
УХВАЛА

02.05.2024 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0001723 від 03.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Московського районного суду міста Харкова з 22.08.2023 знаходиться вищевказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшла до суду заява, в якій він просить суд залучити до захисту його прав та інтересів в рамках безоплатної правової допомоги іншого захисника. В обґрунтування заяви зазначив, що захисник ОСОБА_6 неналежно виконує обов`язки захисника. Крім того, між ним та обвинуваченим відсутня єдина лінія захисту його прав та інтересів.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні залишив вирішення заяви на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_3 просила у задоволенні заяви відмовити.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи мається заява від останнього про розгляд справи у його відсутність.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, з огляду на таке.

Так, відповідно до ст. 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

За приписами ч.3 цієї ж статті відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого про відмову від захисника, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 15.11.2012 у справі «Єрохіна проти України» (заява № 12167/04), відповідно до п. 65 якого відмова від гарантованих Конвенцією прав у тій мірі, в якій вона дозволяється, не повинна суперечити жодному важливому суспільному інтересу, має бути встановлена у спосіб, що не допускає двозначності, та супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови. Крім того, перед тим, як вважати обвинуваченого таким, що відмовився від важливого права за статтею 6 Конвенції, з огляду на непрямі ознаки його поведінки слід переконатися, що він міг розумно передбачити наслідки своєї поведінки.

Судом надано можливість конфіденційної розмови обвинуваченого ОСОБА_4 із захисником відповідно до ч.2 ст.54 КПК України.

Обґрунтовуючи заяву про відмову від захисника, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що захисник ОСОБА_6 не виконує належним чином обов`язки захисника. При цьому, судом будь-яких даних щодо неефективного здійснення захисником ОСОБА_6 захисту обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Крім того, обвинувачений заявив, що у кримінальному провадженні хоче користуватися правовою допомогою захисника, якого держава має надати йому безоплатно, укласти угоду із іншим захисником він через скрутне майнове становище не має змоги. Таким чином, обвинувачений відмовляючись від захисника, фактично ставить питання про його заміну, адже зазначає про намір отримати правову допомогу безоплатно за рахунок держави відповідно до законодавства, що регулює надання безоплатної правової допомоги.

Вирішуючи питання про відмову від захисника ОСОБА_6 , який залучений до кримінального провадження на підставі ухвали суду від 14.12.2023 та здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_4 згідно із дорученням від 14.12.2023 №027-270009309 Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях (т.3, а.с. 101), суд виходить із того, що відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

При реалізації цієї державної гарантії особа позбавлена можливості вільно обирати собі захисника, оскільки відповідно до ст. 49 КПК України, захисник такій особі призначається за постановою слідчого/прокурора або ухвалою судді чи суду. Так само особа, що отримує безоплатну вторинну правову допомогу, не може на власний розсуд вимагати від суду заміни захисника із особистих мотивів.

Право особи на заміну захисника, передбачене ст. 54 КПК України, є похідним від права вільного вибору захисника своїх прав, яке особа реалізує самостійно, укладаючи договір з обраним нею захисником. Це право не розповсюджується на зміст права на безоплатну вторинну правову допомогу, де особа не обирає собі захисника, а отримує захист, гарантований державою та за державні кошти. В цьому разі особа має право на отримання правової допомоги належної якості та відповідно до Стандартів якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у кримінальному процесі, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 25.02.2014 р. № 386/5.

Будь-які підстави вважати, що захисник ОСОБА_6 порушує вищевказані Стандарти, судом не встановлені.

Як вже зазначалося вище, обвинувачений ОСОБА_4 в обґрунтування заяви посилається на ту обставину, що адвокат ОСОБА_6 неналежним чином виконує обов`язки захисника.

Проте, суд критично ставиться до таких тверджень обвинуваченого, оскільки в ході розгляду кримінального провадження не встановлено факту неналежного виконання обов`язків адвокатом ОСОБА_6 .

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, захисник ОСОБА_6 , виконуючи вимоги Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», належним чином виконує свої обов`язки захисника, він ознайомився з матеріалами кримінального провадження, заявляє клопотання, приймає участь у всіх судових засіданнях без виключення, підтримує обвинуваченого, що свідчить про належне виконання захисником своїх обов`язків та відсутність розбіжностей у лінії захисту між обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_6 , а тому клопотання обвинуваченого свідчить про надуманість підстав для усунення захисника.

Суд констатує, що призначений захисник є адвокатом з багаторічним стажем і здатний кваліфіковано надавати правову допомогу.

В свою чергу, обвинувачений не надав доказів, що захисник ОСОБА_6 неналежним чином виконує свої обов`язки.

Крім того, суд звертає увагу на те, що судом вже приймалась відмова обвинуваченого ОСОБА_4 від захисника ОСОБА_8 та судом було доручено регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях призначити йому іншого адвоката. При цьому ОСОБА_4 повторно відмовляється від свого захисника, за аналогічних підстав та просить призначити іншого.

Слід зазначити, що неодноразова відмова від захисника без обґрунтування своєї позиції або ж із повторенням одних і тих же підстав може свідчити про зловживання обвинуваченим своїми правами з метою затягування розгляду. Крім того, судом вже допитані обвинувачені, потерпілий, свідки, досліджені письмові та речові докази та сторонам був наданий час для підготовки до судових дебатів.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що з мотивів викладених у клопотанні, підстав для заміни захисника не встановлено, а тому у задоволенні заяви слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 20,49, 54, 369-372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відмову від захисника та його заміну відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 02.05.2024.

Суддя: ОСОБА_1