Житомирський апеляційний суд
Справа №279/4360/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 листопада 2023 року, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, -

- за ч.2 ст.190 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- за ч. 4 ст.185 КК України на 5 років 4 місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначено покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі.

За сукупністю вироків за правилами ст.71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.03.2023 року ОСОБА_7 призначено остаточне покарання на строк 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання визначено обчислювати з дня затримання ОСОБА_7 у порядку виконання вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.03.2023 року.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 956 гривень 00 копійок за проведення товарознавчої експертизи, згідно ч.2 ст.124 КПК України.

Питання про долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

встановила:

Як встановив суд, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 20 години 30 хвилин знаходячись в парку імені Т.Г.Шевченка, за адресою: АДРЕСА_3 , познайомився з раніше невідомим йому ОСОБА_8 , якому, в ході розмови, запропонував випити спиртних напоїв. Під час розпиття спиртних напоїв у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння майном ОСОБА_8 , а саме мобільним телефоном марки «Хіаomі Redmi 9А». З метою реалізації свого злочинного умислу на заволодіння чужим майном ОСОБА_7 шляхом зловживання довірою та обманом попросив у ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9А» для здійснення телефонного дзвінку, на що ОСОБА_8 погодився та передав ОСОБА_7 вищевказане майно.

Взявши даний мобільний телефон до своїх рук, ОСОБА_7 зайшов до першого під`їзду двоповерхового будинку АДРЕСА_4 , та більше не повернувся, в результаті чого шляхом обману та зловживання довірою заволодів майном ОСОБА_8 , заподіявши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 2300 гривень.

Крім цього, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про те, що на території України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан, згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, повторно, 18.06.2023 року близько 15 години 30 хвилин, проходячи повз житловий будинок АДРЕСА_5 , та знаючи про те, що в даному будинку проживає особа похилого віку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зайшов до будинку останньої, де, з метою відвернути увагу, попросив випити води. В подальшому скориставшись відсутністю власниці, з мебельної тумби з під телевізору таємно викрав грошові кошти в сумі 1885 гривень, після чого покинув місце вчинення злочину, заподіявши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вище вказану суму.

Діями, які виразилися у заволодінні чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненими повторно, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 оскаржує вирок з підстав суворості призначеного йому судом покарання.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що він просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити йому більш м`яке покарання, врахувавши пом`якшуючі обставини - щире каяття, визнання вини та співпрацю зі слідством. Зазначає, що хворіє на туберкульоз.

ОСОБА_7 належним чином повідомлений про розгляд справи, згідно розписки від 15.02.2024 отримав копію ухвали Житомирського апеляційного суду від 25.01.2024 про призначення кримінального провадження до розгляду, бажання приймати участь у розгляді справи не висловлював клопотання про доставку чи проведення відеоконференції не заявляв, а тому колегія суддів вважає за можливе слухати справу у його відсутність.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який заперечував щодо доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є обґрунтованими і законними та апелянтом не оспорюються.

Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З кримінального провадження вбачається, що суд призначаючи ОСОБА_7 покарання в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

При призначенні покарання ОСОБА_7 судом було враховано тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, що відносяться до категорії корисливого тяжкого злочину та нетяжкого злочину, обставини, що пом`якшують його покарання - активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, обставину, що обтяжує його покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, востаннє 14.03.2023 року, однак знову, в червні 2023 року вчинив злочин.

З врахуванням цих обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання, яке призначено ближче до мінімальної межі за санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, не можна розцінювати таким, що є очевидно несправедливим внаслідок його суворості.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 листопада 2023 року щодо нього - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: