Справа № 944/4895/23
Провадження №1-кп/944/649/24
05.04.2024 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
в провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна - мобільного телефона марки «Iphone 13 Pro», який належить ОСОБА_4 . Зазначив, що такий не є речовим доказом у справі. Обвинувачена ОСОБА_4 клопотання підтримала та просили задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 у вирішенні питання щодо скасування майна поклався на розсуд суду.
Потерпіла ОСОБА_6 та представник потерпілої ОСОБА_7 висловилися на заперечення такого клопотання зауваживши, що скасування арешту є передчасним.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 31.05.2023 накладено арешт на мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro», IMEI: НОМЕР_1 ; IMEI: НОМЕР_2 .
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.
Як зазначено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Як передбачено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Захисником ОСОБА_5 в судовому засіданні не доведено та не вбачається з клопотання, що в подальшому в застосуванні арешту накладеного ухвалою слідчого судді 31.05.2023 відпала потреба, оскільки кримінальне провадження знаходиться в провадженні суду, рішення по справі не прийнято, на даний час не допитана обвинувачена, свідки, не досліджені речові докази.
Судом встановлено, що скасування арешту телефону марки «Iphone 13 Pro» є передчасним, так як він визнаний речовим доказом, про що вказано в ухвалі слідчого судді, відтак скасування арешту суперечитиме меті застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а тому суд вважає, що зазначені в обґрунтування клопотання про скасування арешту майна доводи не підтверджують необґрунтованість накладення арешту та його неспівмірність з обмеженням права власності.
А тому, суд дійшов переконання, що тимчасове обмеження права власності здійснене на підставі закону і в даному випадку є виправдане, а відтак у задоволенні клопотання про скасування арешту майна на даному етапі кримінального провадження слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.174 КПК України, суд,
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1