Справа № 373/122/24
Номер провадження 1-кс/373/222/24
УХВАЛА

про скасування арешту майна

27 травня 2024 року Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявника ТОВ «лайфселл» ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Переяславі клопотання представника власника майна ТОВ «лайфселл» ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження ЄРДР №0000022 від 20.01.2024,

встановив:

Представник юридичної особи ТОВ «лайфселл» подав до слідчого судді клопотання, в якому просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні №0000022 від 20.01.2024на дизельний генератор марки «WIRMAN» модель DG15000SE3, серійний номер НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «лайфселл».

В судовому засіданні представник клопотання підтримав, просив скасувати арешт на дизельний генератор марки «WIRMAN» модель DG15000SE3, пояснивши нагальну потребу у використанні його в процесі своєї господарської діяльності, оскільки на даний час на території Київської області діють постійні графіки відключення електроенергії, що призводить до знеструмлення технічного обладнання базової станції. Наголосив, що дизельний генератор є предметом крадіжки, який відшукано слідчими, а отже ТОВ «лайфселл», як власник майна є потерпілою особою у кримінальному провадженні і має право на повернення належного йому майна, незалежно від результату кримінального провадження. Вважає, що перебування дизельного генератора в розпорядженні слідчого органу майже чотири місяці, дозволило органу досудового розслідуванням провести всі необхідні дії з ним (зняти сліди злочину та інформацію), а отже у подальшому арешті на це майно відпала потреба.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання. Пояснила, що кримінальне провадження триває, жодній особі не повідомлено про підозру, наразі прокурор не вбачає потреби в подальшому арешті майна.

Вислухавши представника власника майна та прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Вирішуючи питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

31.01.2024 ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду території 26.01.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на дизельний генератор марки «WIRMAN» модель DG15000SE3, шляхом встановлення заборони власнику та будь-яким іншим особам користуватися та розпоряджатися даним майном, окрім повноважних осіб в рамках кримінального провадження за №0000022 від 20.01.2024 для проведення слідчих та процесуальних дій.

За змістом вказаної ухвали слідчі СВ ВП 1 Бориспільського РУП здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000022 за фактом повідомлення про кримінальне правопорушення (ч.4 ст. 185 КК), а саме, що 19.01.2024 на базової станції ТОВ «лайфселл», поблизу села Студеники, Бориспільського району працівниками товариства виявлено крадіжку дизельного генератора марки WIRMAN, який належить ТОВ «лайфселл».

26.01.2024 слідчими СВ ВП №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області проведено огляд території за адресою: вул. Зарічанська, 2-А, м. Яготин, Бориспільський район, Київська область, в ході якого відшукано, тимчасово вилучено та опечатано дизельний генератор марки «WIRMAN», модель DG15000SE3, серійний номер НОМЕР_1 , який згідно постанови слідчого СВ ВП №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області від 26.01.2024 визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000022 від 20.01.2023.

Належність дизельного генератора «WIRMAN», модель DG15000SE3, серійний номер НОМЕР_1 потерпілій особі у кримінальному провадженні ТОВ «лайфселл» встановлена слідчим суддею при накладенні арешту на це майно та додатково підтверджується документами, які долучені до клопотання: балансовою та інвентаризаційною довідками ТОВ «лайфселл».

Абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу вимог ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160166, 170174 КПК України.

З огляду на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, що відображається в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).

Органом досудового розслідування не подано доказів того, що завдання кримінального провадження не може бути виконане без продовження арешту на дизельний генератор «WIRMAN», модель DG15000SE3, серійний номер НОМЕР_1 та, що потреби досудового розслідування виправдовують відповідний ступінь втручання у права і свободи власника цього майна та потерпілого у кримінальному провадженні ТОВ «лайфселл».

Водночас, згідно чинного законодавства та рішень Європейського Суду з прав людини, що є джерелом права, втручання в майнові права особи є виправданим, у випадку, якщо воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.

Беручи до уваги все вищевикладене, відсутність заперечень прокурора на клопотання власника майна про скасування арешту на тимчасово вилучене майно, а також у зв`язку зі складною енергетичною ситуацією в країні та запровадження на території Київської області постійних графіків відключення електроенергії, що у свою чергу вимагає від ТОВ «лайфселл» використання альтернативних засобів постачання електроенергії для підтримання стільникового зв`язку, слідчий суддя дійшов висновку про скасування арешту на дизельний генератор, оскільки не вбачає потреби у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження (арешту майна).

Відтак, клопотання власника майна слід задовольнити та скасувати арешт на дизельний генератор «WIRMAN», модель DG15000SE3, накладений ухвалою слідчого судді від 31.01.2024.

Скасовуючи арешт майна, слідчим суддею враховано можливість виконати завдання щодо повного та всебічного з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення, для виконання якого був накладений арешт майна, без подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника власника майна ТОВ «лайфселл» задовольнити.

Скасувати арешт майнна, а саме: на дизельний генератор марки «WIRMAN» модель DG15000SE3, що був накладений у кримінальному провадженні №0000022 від 20.01.2024 ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2024 року.

Тимчасово вилучене майно: дизельний генератор марки «WIRMAN» модель DG15000SE3, серійний номер НОМЕР_1 , який перебуває на збереженні у ВП№1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, підлягає негайному повернути власнику ТОВ «лайфселл».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1