Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/920/24
Провадження № 1-кс/723/1564/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року м.Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши клопотання начальника Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

встановив:

Начальник Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_4 (надалі по тексту прокурор), звернувся в суд з клопотанням про арешт майна, посилаючись на те, що 08 березня 2024 року біля 08 год. 30 хв. на міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення "Красноїльськ", що розташований за адресою вул.Дружби, 199 смт.Красноїльськ Чернівецького району Чернівецької області, у напрямку на виїзд прибув громадянин ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що являється інвалідом ІІ-групи, який перебував в якості пасажира, в автомобілі марки Mazda 6 із державним номером НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якого діють обмеження на виїзд за кордон у зв`язку із введенням на території України правового режиму воєнного стану, та під час проходження паспортного контролю, з метою забезпечення безперешкодного перетину державного кордону України, надав працівниками державної прикордонної служби України документи, про те, що ОСОБА_6 являється особою, яка здійснює за ним догляд, чим саме вчинив сприяння в незаконному перетині державного кордону України для ОСОБА_6 .

В ході огляду місця події було вилучено: автомобіль марки Mazda 6 із державним номером НОМЕР_1 (VIN- НОМЕР_2 ).

Прокурор просив накласти арешт на автомобіль марки Mazda 6 із державним номером НОМЕР_1 (VIN- НОМЕР_2 ) посилаючись на необхідність збереження його як речового доказу.

В судове засідання ініціатори клопотання не з`явилися, що не є перешкодою для розгляду такого клопотання.

Розглянувши клопотання і дослідивши додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Абзац другий ч.1 ст.170 КПК України визначає завдання арешту, які є також і певними ризиками, наявність яких свідчить про необхідність арешту майна. Такими ризиками є запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За правилами ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Виходячи із змісту ч.2 ст.171 КПК України, доказуванню в суді, при розгляді клопотання про арешт майна, підлягають наявність підстав, мети і необхідність арешту майна, тобто у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Із доданого до клопотання, витягу із ЄРДР №0000134 від 09.03.2024 року встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаним номером було внесено записи про вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.332 КК України з приводу того, що 08 березня 2024 року біля 08 год. 30 хв. на міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення "Красноїльськ", що розташований за адресою вул.Дружби, 199 смт.Красноїльськ Чернівецького району Чернівецької області, у напрямку на виїзд прибув громадянин ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що являється інвалідом ІІ-групи, який перебував в якості пасажира, в автомобілі марки Mazda 6 із державним номером НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якого діють обмеження на виїзд за кордон у зв`язку із введеним на території України правовим режимом воєнного стану, та під час проходження паспортного контролю, з метою забезпечення безперешкодного перетину державного кордону України для ОСОБА_6 , надав працівниками державної прикордонної служби України документи, про те, що ОСОБА_6 являється особою, яка здійснює за ним догляд, чим саме вчинив сприяння в незаконному перетині державного кордону України для ОСОБА_6 .

Постановою про визнання предметів речовими доказами від 09.03.2024 року речі вилучені під час огляду місця події, визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0000134 від 09.03.2024 року.

Слідчий суддя вважає, що транспортний засіб не повністю відповідає ознакам речового доказу, оскільки він не був використаний як знаряддя злочину, а використовувався власником для здійснення перевезень.

Власником атомобіля марки Mazda 6 із державним номером НОМЕР_1 , є ОСОБА_7 і слідчому судді не надано доказів про існування обставин, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження користування, розпорядження цим автомобілем можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Крім цього слідчому судді не надано доказів розумності та співмірності повного обмеження права власності третьої особи, завданням кримінального провадження (п.5 ч.2 ст.173 КПК України).

Виходячи з цього, слідчий суддя знаходить неможливим позбавлення власника всіх правомочностей стосовно його майна так, як таке позбавлення, порушить право власності власника на майно, а також призведе до порушення законодавства яке регулює арешт майна.

Згідно ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Зважаючи на вказане слідчий суддя вважає можливим застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту автомобіля, а саме заборону на відчуження, розпорядження автомобілем.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання начальника Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб марки Mazda 6 із державним номером НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 в частині заборони його відчуження та розпорядження.

Копію ухвали направити начальнику Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 , поклавши на нього виконання ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Іван ЯКІВЧИК