Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/2532/23
Провадження № 1-кп/650/34/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 року смт. Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в ході підготовчого розгляду обвинувального акта № 0000166 від 08.02.2023 року стосовно ОСОБА_6 обвинуваченого за ч. 3 ст. 27, ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України та ОСОБА_7 обвинуваченого за ч. 2 ст. 27, ч.4 ст. 185, ст. 27, ч.2 ст. 368 КК України, скаргу захисника ОСОБА_4 на постанову про визнання предметів речовими доказами,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Великоолександрівського районного суду Херсонської області знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 000166 від 08.02.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 185; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 185; ст. 27, ч. 2 ст. 368 КК України.

В ході підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_4 подав скаргу на постанову слідчого по даному кримінальному провадженні, в якій просить скасувати постанову слідчого від 24.04.2023 р. про визнання предметів речовими доказами в частині визнання речовим доказом легкового автомобіля марки «Kia Sorento» з державним номерним знаком Литовської «LOG 628» VIN НОМЕР_1 , технічного паспорта на даний автомобіль, та скасування арешту майна. В обґрунтування скарги зазначив, що оскаржувана постанова є невмотивованою та незаконною оскільки в ній не зазначено, за якими саме ознаками, передбаченими ст. 98 КПК України вказаний автомобіль та технічний паспорт на нього, відносяться до речових доказів.

Автомобіль та свідоцтво про реєстрацію не були знаряддям вчинення правопорушення, не зберегли на собі слідів злочину чи інших відомостей, які можуть бути використані в доказуванні, а також не є предметом чи об`єктом злочинних дій, не набутий злочинним шляхом. Крім того вказані предмети були вилучені в ході незаконного обшуку 20.04.2023 р.

05.05.2023 р. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва накладено арешт на легковий автомобіль марки «Kia Sorento» з державним номерним знаком Литовської «LOG 628» VIN НОМЕР_1 та технічний паспорт.

При цьому слідчий суддя не звернув уваги на порушення строків звернення слідчим із клопотанням про арешт майна, передбачених вимогам ст. 171 КПК України. В зв`язку з допущеними порушеннями норм КПК України просить вимоги скарги задовольнити.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтримали скаргу захисника, зазначачивши, що вона підлягає задоволенню.

Прокурор вважає, що скарга не підлягає задоволенню оскільки при винесенні оскаржуваної постанови слідчим дотримано норм КПК України, що підтверджується ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, якою клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на вилучене майно, та яка стороною захисту не оскаржувалося.

Представник потерпілого підтримав думку прокурора та вважає, що вимоги скарги задоволенню не підлягають.

Заслухавши захисника, думку прокурора, представника потерпілого, обвинувачених, суд приходить до висновку, що вимоги скарги задоволенню не підлягають.

Обґрунтовуючи скаргу захисник фактично перейшов до дослідження доказів, що в ході підготовчого судового засідання не допускається.

Крім того, захисником зазначено, що слідчим порушено процесуальні строки звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна та що майно було вилучено зазначеного в ході незаконного обшуку. Однак в ході розгляду клопотання слідчого слідчий суддя прийшов до висновку про його законність та обґрунтованість, та відповідно виніс ухвалу про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно, в тому числі і те, яке є предметом оскаржування.

При цьому як в клопотанні слідчого про арешт майна, так і в ухвалі слідчого судді від 05.05.2023 року зазначено, що арешт на майно накладається з метою запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, втрати, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, оскільки наявні достатні підстави вважати, що дане майно підлягає можливій конфіскації, а також є доказом вчинення злочину.

Таким чином питання щодо можливого скасування арешту майна у відповідності з нормами ч. 4 ст. 174 КПК України має вирішуватися одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд.

Керуючись ст. 314,315, 174, 303 ч. 2 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000166 від 08.02.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 27, ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України та ОСОБА_7 обвинуваченого за ч. 2 ст. 27, ч.4 ст. 185, ст. 27, ч.2 ст. 368 КК України, про визнання незаконною та скасування постанови слідчого про визнання предметів речовими доказами та скасування арешту майна.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя _______________ ОСОБА_8