ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/7977/23

Номер провадження 1-кп/495/54/2024

14 березня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000289 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Білгород-Дністровський Одеської області, з середньою освітою, не працюючого, пенсіонера, інваліда другої групи, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачених ч.1 ст. 161, ч.2 ст. 436-2 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 24.02.2022 року о 05-00 год., за наказом президента Російської Федерації ОСОБА_6 , збройні сили Російської Федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

Указані протиправні дії Російської Федерації, її військово-політичного керівництва, військовослужбовців, службових осіб, громадян, їх спільників з числа громадян інших країн, в тому числі України, суперечать цілому ряду міжнародно-правових нормативних актів, Конституції України, законам України.

Так, 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, всі Члени вказаної організації утримуються в їхніх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 9 грудня 1981 року № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про огородження їх незалежності і суверенітету; від 24 жовтня 1970 року № 2625 (XXV), що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами у відповідності до Статуту ООН; від 16 грудня 1970 року № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербування найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Так, згідно зі статтею 1 резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, агресією є застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності або політичної незалежності іншої держави, або будь-яким іншим способом, несумісним зі Статутом ООН, як це установлено в даному визначенні.

Відповідно до статті 3 вказаної резолюції, будь-яка з наступних дій, незалежно від оголошення війни, з врахуванням і у відповідності до положень статті 2, буде кваліфікуватися як акт агресії:

а) вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини;

b) бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

c) блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

d) напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські і повітряні флоти іншої держави;

e) застосування збройних сил однієї держави, які знаходяться на території іншої держави за узгодженням з державою, яка приймає, на порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після закінчення дії угоди;

f) дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалась цією іншою державою для здійснення акта агресії проти третьої держави;

g) засилання державою або від імені держави озброєних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це рівносильно переліченим вище актам, або її значна участь в них.

Згідно зі статтею вказаної резолюції, ніякі міркування будь-якого характеру, чи-то політичного, економічного, військового або іншого характеру, не можуть служити виправданням агресії. Агресивна війна є злочином проти міжнародного миру. Агресія тягне за собою міжнародну відповідальність. Ніяке територіальне придбання або особлива вигода, одержані в результаті агресії, не є і не можуть бути визнані законними.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також в Заключному Акті наради з безпеки і співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація.

Враховуючи міжнародно-правове визначення агресії, з 20 лютого 2014 року Російською Федерацією розпочато збройну агресію проти України, яка триває до теперішнього часу.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про правонаступництво України»

від 12 вересня 1991 року, Україна підтверджує свої зобов`язання за міжнародними договорами, укладеними Українською РСР до проголошення незалежності України.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі - Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

Згідно з пунктами 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05 грудня 1994 року, АДРЕСА_2 підтвердили Україні їх зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01 серпня 1975 року поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований РФ 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим (далі - АР Крим), м. Севастополя, Донецької і Луганської областей відноситься до території України.

Статтями 1, 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 4 Конституції України, в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Відповідно до статті 28 Конституції України, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування.

Статтею 73 Конституції України закріплено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Частиною 1 статті 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до преамбули та ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією внаслідок збройної агресії Російської Федерації частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної республіки Крим та міста Севастополя.

Відповідно до п. 4 ст. 1 Частини I Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 8 червня 1977 року, боротьба з іноземною окупацією є формою збройного конфлікту.

В розумінні положень ст. 2 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими від 12.08.1949, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 03.07.1954, між Російською Федерацією та Україною з 20.02.2014 триває збройний конфлікт міжнародного характеру внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Заявою Верховної Ради України "Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України", схваленою Постановою Верховної Ради України № 1596-VII від 22.07.2014; Заявою Верховної Ради України "Щодо протидії поширенню підтримуваного Російською Федерацією міжнародного тероризму", схваленою Постановою Верховної Ради України № 1597-VII від 22.07.2014; Зверненням до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав - членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженим Постановою Верховної Ради України № 106-VIII від 14.01.2015; Зверненням Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженим постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VІІІ; Заявою Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схваленою постановою Верховної Ради України від 04.02.2015 № 145-VІІІ; Заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленою постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 № 337-VІІІ, протиправні дії Російської Федерації визначені як збройна агресія проти України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, термін дії воєнного стану продовжено на 30 днів Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 (затверджений Законом України № 2119-IX від 15.03.2022) та від 18.04.2022 № 259/2022 (затверджений Законом України 2212-IX від 21.04.2022), а також на 90 днів - Указами Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 (затверджений Законом України № 2263-IX від 22.05.2022), від 12.08.2022 № 573/2022 (затверджений Законом України № 2500-IX від 15.08.2022), від 07.11.2022 (затверджений Законом України № 2738-IX від 16.11.2022), від 06.02.2023 № 58/2023 (затверджений Законом України № 2915-IX від 07.02.2023).

Досудовим розслідуванням встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, маючи умисел на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, будучи обізнаним щодо розпочатої 24.02.2022 відкритої збройної агресії Російської Федерації проти України, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які він розповсюджує у загальнодоступній соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники», може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи належний йому телефон марки «Redmi» чорного кольору (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ), під`єднаний до мережі Інтернет, з використанням встановленого у телефоні програмного додатку «ОК» і сервісу «Good friend vpn», який дозволяє здійснити вхід та перегляд інформації, що міститься на заблокованих Інтернет-сайтах, у тому числі доступ до яких заблоковано Інтернет-провайдерами на підставі указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» №133/2017 від 15.05.2017, авторизувавшись у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» як користувач « ОСОБА_7 » (web-адреса облікового запису: ІНФОРМАЦІЯ_2 поширив, для вільного огляду на так званій «Ленте» (публічній дошці оголошень, вільно доступній необмеженому колу користувачів) створеної ним сторінки (аккаунта) « ОСОБА_7 » (web-адреса облікового запису: ІНФОРМАЦІЯ_2 у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники», наступні публікації, попередньо розміщені іншими користувачами:

- 07.08.2022 шляхом вподобання (лайк) поширив публікацію, розміщену ІНФОРМАЦІЯ_4 в групі «ІНФОРМАЦІЯ_3», наступного змісту: «Наш парень! Один из основателей группы Pink Floyd, британский музыкант ОСОБА_15, в интервью CNN заявил, что президент США ОСОБА_8 продолжает обострять украинский конфликт. «Это тяжкое преступление», сказал ОСОБА_16. Музыкант не может понять, «почему Соединенные Штаты не призовут президента Украины ОСОБА_9 начать переговоры с Москвой ради прекращения этого ужасного конфликта?» При этом в его развязывании ОСОБА_16 считает главной виновницей НАТО. «Любая война с чего-то начинается», заметил музыкант. По его словам, этот военный конфликт начался в 2008 году, когда в НАТО впервые была поднят вопрос приема в Альянс Украины и Грузии. А спецоперация, по мнению британца, «стала ответом на продвижение блока вплотную к границам России». При этом музыкант сказал, что «Альянс обещал этого не делать» и напомнил, что «именно в обмен на это Горбачев отвел войска СССР с порога Западной Европы.»;

- 17.03.2023 шляхом вподобання (лайк) поширив публікацію, розміщену ІНФОРМАЦІЯ_6 користувачем " ОСОБА_10 ", наступного змісту: « Война и есть самая большая несправедливость. Мы ведь не с теми воюем. Те, кто оплачивает, кто подогревает, кто через СМИ настраивает народ друг против друга - вот с ними надо воевать. ОСОБА_17, командир бригады «ІНФОРМАЦІЯ_5».

Зазначені публікації були доступні для загального ознайомлення всіх користувачів соціальної Інтернет-мережі «Одноклассники», які відвідували сторінку користувача « ОСОБА_7 » (web-адреса облікового запису: ІНФОРМАЦІЯ_2 та автоматично надійшли як сповіщення всім користувачам соціальної мережі «Одноклассники», які були додані до розділів «Друзі» та «Підписники» вказаного аккаунта.

Станом на 29.05.2023 років, в розділі « Друзі » сторінки (аккаунта) « ОСОБА_7 » (web-адреса облікового запису: ІНФОРМАЦІЯ_2 у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» наявні 356 користувачі, в розділі «Підписники» - 111 користувачів.

У вищезазначених публікаціях, поширених ОСОБА_3 на належній йому сторінці (аккаунті) « ОСОБА_7 » (web-адреса облікового запису: ІНФОРМАЦІЯ_2 у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники», міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, маючи умисел на порушення рівноправності громадян залежно від їх національної належності, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які він розповсюджує у загальнодоступній соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники», може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді приниження національної честі та гідності, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи належний йому телефон марки «Redmi» чорного кольору (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ), під`єднаний до мережі Інтернет, з використанням встановленого у телефоні програмного додатку «ОК» і сервісу «Good friend vpn», який дозволяє здійснити вхід та перегляд інформації, що міститься на заблокованих Інтернет-сайтах, у тому числі доступ до яких заблоковано Інтернет-провайдерами на підставі указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» №133/2017 від 15.05.2017, авторизувавшись у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» як користувач « ОСОБА_7 » (web-адреса облікового запису: ІНФОРМАЦІЯ_2 поширив, шляхом вподобання, для вільного огляду на так званій «Ленте» (публічній дошці оголошень, вільно доступній необмеженому колу користувачів) створеної ним сторінки (аккаунта) « ОСОБА_7 » (web-адреса облікового запису: ІНФОРМАЦІЯ_2 у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники», наступні публікації, попередньо розміщені іншими користувачами:

- 07.03.2022 шляхом вподобання поширив публікацію, розміщену ІНФОРМАЦІЯ_7 користувачем « ОСОБА_13 », наступного змісту: «Национальный состав Одессы, данные на 1894 год. Русские: 188,082 Евреи: 112,235 Поляки: 13,462 Немцы: 8897 Греки: 5272 Французы: 1129. Национальный состав Одессы 1894 год. А где же украинцы? Их еще не придумали.»;

- 29.08.2022 шляхом вподобання поширив публікацію, розміщену 29.08.2022 в групі "ГОР Инглинг", наступного змісту: «ЗАПОМНИ, ЧЕЛОVЕЧЕ, ЖЫДЫ, НИКОГДА ЛЮДЬМИ НЕБЫЛИ, ЭТО ТВ-АРИ, БИОРОБОТЫ, КЛОНЫ. Они намеренно сотворены, а не как мы, созданы для того, 4тобы мешали нам, достигнуть бога абсолюта…».

Зазначені публікації були доступні для загального ознайомлення всіх користувачів соціальної Інтернет-мережі «Одноклассники», які відвідували сторінку користувача « ОСОБА_7 » (web-адреса облікового запису: ІНФОРМАЦІЯ_2 та автоматично надійшли як сповіщення всім користувачам соціальної мережі «Одноклассники», які були додані до розділів «Друзі» та «Підписники» вказаного аккаунта.

Станом на 29.05.2023, в розділі « Друзі » сторінки (аккаунта) « ОСОБА_7 » (web-адреса облікового запису: ІНФОРМАЦІЯ_2 у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» наявні 356 користувачі, в розділі «Підписники» - 111 користувачів.

У вищезазначених публікаціях, поширених обвинуваченим ОСОБА_3 на належній йому сторінці (аккаунті) « ОСОБА_7 » (web-адреса облікового запису: ІНФОРМАЦІЯ_2 у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники», міститься приниження національної честі та гідності.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст. 161 КК України - тобто, умисні дії, спрямовані на приниження національної честі та гідності та ч.2 ст. 436-2 КК України - тобто, поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

26.07.2023 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 , в присутності захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до положень якої обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 161, ч.2 ст. 436-2 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Згідно підписаної угоди сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 :

- за ч.1 ст. 161 КК України - у вигляді 1 року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах влади та місцевого самоврядування, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки.

- за ч.2 ст. 436-2 КК України - у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна з позбавленням права обіймати посади в органах влади та місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на нього відповідно до вимог ст. 76 КК України обов`язків.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого та прокурор ОСОБА_4 підтримали умови угоди та підтвердили добровільність її прийняття.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених за ч.1 ст. 161, ч.2 ст. 436-2 КК України, які відповідно до статті 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості сторонами укладена добровільно та відповідає вимогам КПК та КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Узгоджена сторонами угоди міра покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна з позбавленням права обіймати посади в органах влади та місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки, із застосуванням ст. 75, 76 КК України звільнивши від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 , в присутності захисника ОСОБА_5 , та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання із застосуванням ст. 70 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна з позбавленням права обіймати посади в органах влади та місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки, згідно ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Відповідно до ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави телефон «Redmi» чорного кольору (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ).

Скасувати арешт з телефону «Redmi» чорного кольору (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ), який було накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2023 року.

Відповідно до ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави телефон «Redmi» чорного кольору (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ).

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374-376, 394, 468, 472-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 , в присутності захисника ОСОБА_5 від 26.07.2023 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 161, ч.2 ст. 436-2 КК України.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 161, ч.2 ст. 436-2 КК України та на підставі санкцій вказаних статей призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 161 КК України - у вигляді 1 року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах влади та місцевого самоврядування, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки.

- за ч.2 ст. 436-2 КК України - у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити засудженому ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна з позбавленням права обіймати посади в органах влади та місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Відповідно до ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави телефон «Redmi» чорного кольору (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ).

Скасувати арешт з телефону «Redmi» чорного кольору (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ), який було накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2023 року.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлений не був.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1