Справа 688/3042/24
№ 1-кс/688/1464/24
Ухвала

про накладення арешту на майно

10 липня 2024 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження №0000439 від 02 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, про арешт майна,

встановив:

Начальник Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000439 від 02 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 01 липня 2024 року близько 21 год 52 хв, поблизу приміщення ТОВ «Нова Пошта» відділення №3, що по просп. Героїв України, 3-А, в м. Нетішині Шепетівського району Хмельницької області, під час перевірки документів у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній добровільно видав прозорий пакет із невідомою речовиною рослинного походження та дві пластинки невідомої речовини.

02 липня 2024 року відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000439 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

На підставі письмової заяви ОСОБА_4 про добровільну видачу, за його добровільної згоди, в присутності понятих було проведено огляд, в ході якого було вилучено прозорий пакет із вмістом невідомої речовини рослинного походження та дві пластинки невідомої речовини, які поміщено до сейф-пакету РSР 1266657.

Постановою дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 02 липня 2024 року вищевказаний прозорий пакет із вмістом невідомої речовини рослинного походження та дві пластинки невідомої речовини визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000439.

З метою проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, проведення відповідних експертиз, огляду та аналізу вказаного речових доказів, які мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту наречові докази.

Прокурор ОСОБА_3 та дізнавач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримали та просили задовольнити.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та дізнавача в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000439 від 02 липня 2024 року за ознаками складу кримінального проступку, передбаченогоч.1 ст.309 КК України.

Так, 01 липня 2024 року, близько 21 год 52 хв, поблизу приміщення ТОВ «Нова Пошта» відділення №3, що по просп. Героїв України, 3-А, в м. Нетішині Шепетівського району Хмельницької області, під час перевірки документів у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній добровільно видав прозорий пакет із невідомою речовиною рослинного походження та дві пластинки невідомої речовини.

На підставі письмової заяви ОСОБА_4 про добровільну видачу, за його добровільної згоди, в присутності понятих було проведено огляд, в ході якого було вилучено прозорий пакет із вмістом невідомої речовини рослинного походження та дві пластинки невідомої речовини, які поміщено до сейф-пакету РSР 1266657.

Постановою дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 02 липня 2024 року вищевказаний прозорий пакет із вмістом невідомої речовини рослинного походження та дві пластинки невідомої речовини визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000439.

Частиною першою ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вищевказаного, об`єкти вилучені під час проведення огляду ОСОБА_4 є доказами вчинення кримінального правопорушення, та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Частиною другою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вищезазначеного, збереження речових доказів є збереженням безпосередньо об`єктів, вилучених у ОСОБА_4 під час проведення огляду, що являються доказами вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 166, 170 174 цього Кодексу.

Однак, відповідно до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

У постанові Касаційного кримінального суду від 13 грудня 2021 року у справі № 754/2818/20 Верховний суд зазначив, що КПК зобов`язує слідчого, прокурора після обшуку одразу звернутися до суду з клопотанням про накладення арешту, що забезпечує власника чи іншого володільця майна, набутого законно та добросовісно, додатковими гарантіями перевірки правомірності володіння органами досудового розслідування майном, яке наділене ознаками речових доказів у порядку статті 172 КПК. Водночас вилучення предметів, придбання і використання яких здійснюється за особливими дозволами і вичерпний перелік яких визначений законодавством України, чи предметів, виготовлення, придбання, зберігання, збут і розповсюдження яких забороняється законодавством, не наділяє їх статусом тимчасово вилученого майна, а відтак не покладає на сторону обвинувачення обов`язку звернутися до суду для вирішення подальшої правової долі такого майна.

Слід вказати, що завданням арешту майна згідно кримінально-процесуального закону є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз.2 ч.1ст. 170 КПК України).

Слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, зокрема меті арешту. Прокурором не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення, оскільки таке майно на даний час вже визнано речовим доказом, та відповідно до Постанови КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 «Про затвердження Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», перебуває на відповідному зберіганні в камері зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, що виключає можливість такого майна бути прихованим, пошкодженим, втраченим, знищеним, використаним або перетвореним.

Окрім цього, в разі визнання, відповідно до висновку експерта, вказаного майна наркотичним засобом, таке майно не може бути повернуте його власнику.

Слід зазначити, що обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Накладення арешту в даному випадку з метою підтвердження, що вказані речовини є наркотичним засобом суперечить вимогам кримінально-процесуального закону, оскільки у випадку відсутності такого висновку виникають сумніви у кримінально-правовій кваліфікації та наявності в діях особи складу вказаного кримінального правопорушення.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно є безпідставним та необгрунтованим, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити.

Слідчий суддя вважає, що відмова в накладенні арешту не тягне за собою виконання вимог п.2 ч.1ст.169 КПК України, оскільки майно, на яке просить слідчий накласти арешт не є тимчасово вилученим в розумінні кримінально-процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 169, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання начальника Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 відмовити, в зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя