Справа №549/89/24
Провадження №1-кп/549/22/24
ВИРОК

Іменем України

12 березня 2024 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

розглянувши у підготовчсому засіданні в залі суду селища Чорнухи угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №000063 від 10.02.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народився в с.Ковалі Чорнухинського району Полтавської області, проживає в АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

установив:

Відповідно до обвинувального акту досудовим розслідуванням встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , 09.02.2024, близько 19 год 00 хв, правомірно з дозволу власника перебуваючи в будинку ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на полиці в залі будинку виявив банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , облаштовану чіпом безконтактної оплати, яка згідно з ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБ України від 05.11.2014 №705, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку.

В подальшому ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав вищевказану належну потерпілому ОСОБА_7 банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , після чого разом з викраденим покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.357 КК України - викрадення офіційного документа.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 09.02.2024, близько 19 год 35 хв, в період дії воєнного стану в Україні, який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введений на території України та неодноразово продовжувався, останній раз - Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023 терміном на 90 діб, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав кошти з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 належні потерпілому ОСОБА_7 , шляхом розрахунку в магазині «Маркетопт» розташованому у селищі Чорнухи Лубенського району за продукти та сигарети на загальну суму 658 грн 55 коп, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на 658 грн 55 коп.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 , 10.02.2024, близько 08 год 35 хв, в період воєнного стану в Україні, який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введений на території України та неодноразово продовжувався, останній раз - Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023 терміном на 90 діб, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав кошти з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , належної потерпілому ОСОБА_7 , шляхом розрахунку в магазині «Маркетопт», розташованого у селищі Чорнухи Лубенського району, за продукти та сигарети на загальну суму 600 грн 59 коп, заподіявши потерпілому майнову шкоду на суму 600 грн 59 коп.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

28 лютого 2024 року між начальником Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості за умовами якої ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Сторонами також узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, за ч.1 ст.357 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, вид яких буде визначено судом.

Заслухавши прокурора, який вважав можливим затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, пояснення обвинуваченого, який підтвердив, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки затвердження угоди, яку уклав добровільно і згоден на призначення узгодженого виду покарання, захисника, який також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання з випробуванням, потерпілого, який підтвердив надання письмової згоди прокурору на укладення угоди, суд дійшов до такого.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, віднесені до кримінального проступку та тяжкого злочину, а отже угода відповідає вимогам закону, потерпілим надана письмова згода на укладення ними угоди про визнання винуватості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченого кваліфіковані правильно.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

В силу ст.ст.66, 67 КК України обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Враховуючи наведене в сукупності, оскільки ОСОБА_5 раніше не судимий, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, добровільно відшкодував завданий збиток, компрометуючих даних щодо нього за місцем проживання суду не надано, під наглядом у лікаря психіатра-нарколога не перебуває, узгоджене сторонами покарання суд знаходить таким, що відповідає положенням ст.65 КК України, ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, та буде необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчиненню ним нових кримінальних правоворушень.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

Тривалість іспитового строку та обов'язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч.3 ст.75 КК визначаються виключно судом. У зв'язку з цим суд на підставі ст.76 КК України вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 відповідні обов`язки, що буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

В силу ст.100 КПК України речові докази:

-банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка зберігається у потерпілого, дозволити використовувати на свій розсуд;

-чотири квитанції про оплату товару в магазині «Оптовичок», датовані 09.02.2024 та 10.02.2024, CD-R диск з відеофайлами під назвою Чорнухи 2 каса 09.02.2024 (над касою), Чорнухи 2 каса 10.02.2024 (над касою), Чорнухи 4 передкаса 10.02.2024, Чорнухи передкаса 09.02.2024, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №00000063 від 10.02.2024 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 лютого 2024 року між начальником Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , як підозрюваним у кримінальному провадженні №00000063 від 10 лютого 2024 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання:

-ч.4 ст.185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

-ч.1 ст.357 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

-банківську картку Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка зберігається у потерпілого ОСОБА_7 , дозволити використовувати на свій розсуд;

-чотири квитанції про оплату товару в магазині «Оптовичок», датовані 09.02.2024 та 10.02.2024, CD-R диск з відеофайлами під назвою Чорнухи 2 каса 09.02.2024 (над касою), Чорнухи 2 каса 10.02.2024 (над касою), Чорнухи 4 передкаса 10.02.2024, Чорнухи передкаса 09.02.2024, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №00000063 від 10.02.2024 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Чорнухинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості вирок суду може бути скасованим за клопотанням прокурора.

Умисне невиконання угоди засудженим є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1