Провадження № 1-кп/947/306/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2024 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Одесі кримінальне провадження №0000738 від 30.05.2022 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , молдованина, уродженця м. Кишинів Республіки Молдови, особи без громадянства, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10.07.2012 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 9 років, звільненого по відбуттю строку покарання,

- 12.06.2023 року Київським районним судом м.Одеси за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі,

- 11.10.2023 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.05.2022 року приблизно о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_4 перебував у дворі багатоповерхового житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де поряд із дитячим майданчиком біля продуктового кіоску побачив велосипед марки «Kilimanjaro» модель «X-fact» у корпусі білого кольору, де у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, яке він визначив, як предмет свого злочинного посягання, з метою власного збагачення, належного потерпілій ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 таємно викрав велосипед марки «Kilimanjaro» модель «X-fact» у корпусі білого кольору, належного потерпілій ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_5 майновий збиток на суму 9600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та надав наступні покази.

Так, обвинувачений пояснив, що дійсно 30.05.2022 року приблизно о 15 годині 30 хвилин він у дворі будинку за адресю: АДРЕСА_2 , побачив білий велосипед, який викрав, після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Назву та вартість викраденого майна підтверджує.

У скоєному ОСОБА_4 щиро розкаявся, просив суворо не карати та просив суд розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпіла до судового засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, обмежитись дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану, доведена в повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, його щире каяття в скоєному, тобто пом`якшуючі обставини та обтяжуючу обставину, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 вироком Київського районного суду м.Одеси від 12.06.2023 року та вироком Приморського районного суду м.Одеси від 11.10.2023 року.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів суд вважає, що покарання йому необхідно призначити відповідно до ч.4 ст.70 КК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення по даному кримінальному провадженню до постановлення вироків Київського районного суду м.Одеси від 12.06.2023 року та вироком Приморського районного суду м.Одеси від 11.10.2023 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Долю речових доказів суд вірішує на підставі ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати суд вірішує на підставі ст. 124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком та вироком Київського районного суду м.Одеси від 12.06.2023 року, більш суворим покаранням, призначеним вироком Приморського районного суду м.Одеси від 11.10.2023 року та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту набрання даним вироком законної сили.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 частково відбуте покарання за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 11.10.2023 року, а саме, з 24.04.2023 року по день набрання законної сили даним вироком.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведену товарознавчої експертизи за №СЕ-19/116-23/9933-ТВ від 12.07.2023 року у розмірі 956 гривень.

Речові докази: чотири СD+R диски зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1