Номер справи137/364/24

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.03.2024 с-ще. Літин
ОСОБА_3 , який раніше неодноразово засуджувався за правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, востаннє вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 22.08.2017 за ч.2 ст.307 КК України, 22.02.2024 в денну пору доби у с. Багринівці, Вінницького району, Вінницької області, на вулиці Центральній, знайшов згорток обмотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору. Оглянувши згорток, у середині якого був прозорий поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору, і зрозумівши що остання є саме наркотичним засобом, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, поклав його до правої кишені своєї куртки та таким чином незаконно придбав наркотичний засіб шляхом привласнення знайденого.
Того ж дня, 22.02.2024, ОСОБА_3 , поклавши незаконно придбаний наркотичний засіб до свого верхнього одягу, рухався по узбіччю АДРЕСА_2 , у напрямку с. Вінниківці, Вінницького району, Вінницької області, та до моменту виявлення кримінального правопорушення незаконно зберігав його без мети збуту. У період часу з 14:54 по 15:01 22.02.2024, під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , на узбіччі автодороги, ОСОБА_3 , у присутності двох понятих, добровільно видав працівникам поліції відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області речовину рослинного походження зеленого кольору у поліетиленовому пакеті, що був обмотаний клейкою стрічкою чорного кольору, яку, у подальшому, оглянуто та вилучено. Відповідно до висновку експерта, надана на експертизу речовина рослинного походження, є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого обмежено - канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 20,94г.
Вказаними діями, ОСОБА_3 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та з відповідною заявою обвинуваченого із захисником.
Судом встановлено, що до обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , згідно з якою він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1ст.309 КК України, повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження.
А тому суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.
Зазначені в обвинувальному акті обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку.
Таким чином суд, вивчивши обвинувальний акт, матеріали досудового розслідування, у тому числі заяву обвинуваченого, який підтверджує беззаперечне визнання своєї винуватості, вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вказаного в обвинувальному акті доведена та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Відповідно до змісту ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Враховуючи роз`яснення, які містяться в п.п.1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 23 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до наведеного, призначаючи покарання винному суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення такої особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.
Відповідно до ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, ОСОБА_3 вчинив умисний закінчений кримінальний проступок.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.
Суд не враховує в якості обтяжуючої обставини рецидив злочинів, оскільки відповідно до ст. 34 КК України та п.п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» від 04.06.2010 №7 рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. Оскільки відповідно до частини першої статті 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості, то вчинення саме в цей період нового умисного злочину утворює з попереднім умисним злочином їх рецидив.
Як вбачається з матеріалів справи та відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 22.08.2017 ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.307, ст.69 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювався з 24.02.2015 року, тобто з моменту його затримання. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_3 з 24.12.2015 року (тобто з дня набрання чинності Законом №838-VIII від 26.11.2015 року) по 21.06.2017 року (тобто по день набрання законної сили Законом №2046-VIII від 18.05.2017 року) проведено з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 24.10.2017 роз`яснено вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 22.08.2017 року, зазначивши, що відповідно до ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_3 необхідно провести з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 24.02.2015 року по 21.05.2015 року та з 26.04.2016 року по 21.06.2017 року.
ОСОБА_3 був засуджений до позбавлення волі за тяжкий злочин 22.08.2017, згідно вимоги про судимість відбув покарання 01.12.2017.
Згідно п.8 ч.1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.
Відтак, з врахуванням положень ст.34, 69, 89 КК України при кваліфікації обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відсутні підстави для врахування кваліфікуючої ознаки рецидив злочинів, оскільки судом встановлено, що останній в силу ст. 89 КК України не судимий.
Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, в силу ст. 89 КК України не судимий, знаходився під профілактичним наркологічним спостереженням з 17.11.2009 по 17.11.2010 з діагнозом «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабіноїдів зі шкідливими наслідками», за характеристикою місцевого органу самоврядування за місцем проживання зловживає спиртними напоями та схильний до вчинення правопорушень, суд вважає за можливе для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі.
Однак, оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому, щиро розкаявся, враховуючи, що інкримінований йому кримінальний проступок вчинив через дев`ять років після останнього вчиненого ним кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових злочинів без відбування основного покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судової експертизи по даному кримінальному провадженню становлять 3786,40грн, відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 2, 7, 100, 124, 174, 302, 368-371, 373, 374, 376, 381, 382, 392-395 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України на час іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 3786,40грн (три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень 40 копійок).
Скасувати арешт на речовину зеленого кольору рослинного походження, яку було вилучено у ОСОБА_3 та поміщено до спеціального пакету НПУ №PSP1502866, передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2024 справа №127/6153/24.
Речові докази у кримінальному провадженні: речовину зеленого кольору рослинного походження, яку було вилучено у ОСОБА_3 та поміщено до спеціального пакету НПУ №PSP1502866, передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, знищити.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: ОСОБА_1