Справа № 204/1867/24
Провадження № 1-кс/204/504/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області капітана юстиції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000046 від 12.01.2024 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області капітана юстиції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000046 від 12.01.2024 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, зареєстрованого у № 0000046 від 12.01.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Відповідно до повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснює несанкціоноване поширення інформації про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України, з метою її надання державі, що здійснює збройну агресію проти України. Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи проросійськи налаштованою особою, вивчає маршрути переміщення автомобілів Збройних Сил України, а також місця дислокації Збройних Сил України, їх озброєння, для подальшої передачі вказаної інформації представникам спецслужб Російської Федерації з метою нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України. В подальшому, проведеними слідчими (розшуковими) заходами встановлено, що ОСОБА_5 був залучений до вищевказаної протиправної діяльності співробітником ГУ ГШ ЗС РФ громадянином Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в подальшому отримує інформацію про місця дислокації Збройних Сил України, їх озброєння, яку надає останньому ОСОБА_5 з метою проведення підривної діяльності проти України. Також, що під час здійснення вищевказаної протиправної діяльності

ОСОБА_5 використовує транспортний засіб марки «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 з метою здійснення безперешкодної фото та відео фіксації переміщення особового складу Збройних Сил України або інших військових формувань, а також місця дислокації Збройних Сил України, їх озброєння, для подальшої передачі представнику спецслужб Російської Федерації ОСОБА_6 27.02.2024 під час проведення обшуку транспортного засобу марки «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 ; ключ від транспортного засобу марки «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідно до реєстраційної картки, транспортний засіб марки «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 заходиться у власності ОСОБА_7 . В подальшому, 27.02.2024 громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та в той же день останньому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Слід заначити, що праведним оглядом інформації з камер систем ситуаційного відеоспостереження міста Дніпра, встановлено, що ОСОБА_5 здійснював фіксацію переміщення особового складу Збройних Сил України або інших військових формувань, а також місця дислокації Збройних Сил України з використанням вказаного транспортного засобу марки «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджуються відповідними протокол огляду. Приймаючи до уваги викладене, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, вищевказані речі та предмети, що були вилучені під час вищевказаного обшуку 27.02.2024, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Статтею 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. Так, вилучені в ході обшуку речі відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Крім цього, на даний час існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту на зазначене в клопотанні майно призведе до зникнення, втрати, перетворення, відчуження останнього, зокрема внаслідок повернення вищевказаного майна, будуть втрачені сліди злочину та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Зважаючи на наявність підстав для вилучення та арешту майна, а також те, що вилучені в ході вищевказаного обшуку речі, можуть містити інформацію, яка має значення для кримінального провадження та потребує детального вивчення та дослідження, з метою збереження вказаних речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, зникнення, втрати, передачі, відчуження. На підставі викладеного, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про арешт майна та просить проводити розгляд справи без повідомлення власника майна відповідно до ч.2 ст.172 КПК України.

Від слідчого надана заяв а, про розгляд клопотання без його участі.

Вважаю за можливе розглянути дане клопотання на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення арешту майна.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, зареєстрованого у № 0000046 від 12.01.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Також встановлено, що постановою слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області лейтенанта юстиції ОСОБА_8 від 27.02.2024 року, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000046, а саме: транспортний засіб марки «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 ; ключ від транспортного засобу марки «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 .

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області капітана юстиції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000046 від 12.01.2024 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 27.02.2024 року під час проведення обшуку транспортного засобу марки «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: транспортний засіб марки «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 ; ключ від транспортного засобу марки «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1