Провадження № 1-кп/712/331/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003301 від 21.10.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, Черкаської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, немаючого на утриманні дітей, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2023, в першій половині дня, більш точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 перебував в гаражному приміщенні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де в нього виник кримінально-протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій намір, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 , діючи таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, в подальшому продовжений Указом Президента України за №451/2023 з 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, шляхом вільного доступу, викрав із вказаного гаражного приміщення велосипед марки «Merida» BIG.9 60-2х сірого кольору, який на праві власності належить ОСОБА_4 , вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-23/12377-ТВ Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 25.10.2023 становить 28895 гривень 96 коп.

Після чого, ОСОБА_5 залишив місце вчинення злочину з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні 10.01.2024 ОСОБА_5 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення (час, місце та спосіб вчинення інкримінованого кримінального правопорушення), викладені в обвинувальному акті, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій. ОСОБА_5 показав, що 15.09.2023 скориставшись відсутністю свого роботодавця ОСОБА_6 , він прийшов до його домоволодіння, та попросив ключі від приміщень у тещі, повідомивши, що йому треба попрацювати. Потім, з гаражного приміщення він взяв велосипед «Merida», що належить ОСОБА_4 , та попрямував до ломбарду. По дорозі він зустрів раніше невідомого йому чоловіка, у якого попросив документи, щоб здати велосипед в ломбард. Далі, він здав велосипед в ломбард «Сейф», що в районі вул. Сєдова; отримав спочатку близько 6000 гривень, а потім ще 3000 гривень. Отримані кошти використав на власні потреби, 15.09.2023 у нього був день народження. Заподіяну шкоду не відшкодував. ОСОБА_5 зазначив, що він працював у ОСОБА_4 близько 4-х років, виконував роботи на території його домоволодіння.

ОСОБА_5 пояснив, що у нього був складний період у житті, не було, що їсти та де жити. Він проживав та нині проживає в Центрі реінтеграції для безпритульних осіб та осіб, звільнених з місць позбавлення волі ( АДРЕСА_2 ), де має ліжкомісце. Обвинувачений просив врахувати, що він усвідомив та повністю визнає свою провину, зробивши для себе належні висновки, засуджує свою поведінку. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати, надавши шанс на виправлення.

Також, ОСОБА_5 зазначив, що він повністю визнає цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 33280 гривень, та моральної шкоди в сумі 10000 гривень; і пояснив, що він має намір відшкодувати заподіяні збитки після того як знайде постійне місце роботи та матиме дохід.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_5 виконував роботи на території його домоволодіння. У вересні 2023 року, скориставшись його тривалою відсутністю, ОСОБА_5 прийшов до будинку ОСОБА_4 , попросив у тещі ключі під приводом необхідності попрацювати. Отримавши ключі, він виніс з гаражного приміщення велосипед марки «Merida» BIG.9, та здав його до ломбарду. Коли ОСОБА_4 повернувся додому, його теща повідомила, що ОСОБА_7 взяв велосипед, йому потрібно було поїхати додому. Потерпілий пояснив, що у нього були відсутні боргові зобов`язання перед обвинуваченим, за виконану роботу він завжди розрахувався своєчасно.

До початку судового розгляду потерпілий подав цивільний позов, в якому він просить стягнути з ОСОБА_5 шкоду, заподіяну внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зокрема: матеріальну шкоду в сумі 33280 гривень (вартість велосипеда на момент придбання), та моральну шкоду в сумі 10000 гривень. Обвинуваченим не відшкодовано шкоду.

При призначенні покарання потерпілий покладається на розсуд суду, вказавши, що йому важливо отримати відшкодування заподіяної шкоди.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. В порядку ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Вивчивши обвинувальні акти та додані матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується положеннями ст.ст. 65-67 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєне кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_5 раніше не судимий в силу ст.89 КК України, офіційно не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, неодружений, на утриманні дітей не має, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обвинувачений проживає в Центрі реінтеграції для безпритульних осіб та осіб, звільнених з місць позбавлення волі ( АДРЕСА_2 ), де має ліжкомісце.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, та висловлював жаль з приводу вчиненого, зобов`язався відшкодувати завдану шкоду, критично оцінював свої дії та готовий нести відповідальність за вчинене, що свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує думку потерпілого, який зазначив, що при призначенні покарання покладається на розсуд суду, вказавши, що йому важливо отримати відшкодування завданої шкоди.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою органами з питань пробації за місцем проживання, та на підставі ст.75 КК України звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Призначене покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст.75 КК України, на переконання суду, надасть обвинуваченому ОСОБА_5 змогу довести своє виправлення, стати корисним для суспільства, відшкодувати завдану шкоду, а також справить на нього належний виховний вплив щодо недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень в подальшому.

Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

На думку суду, призначення покарання у виді реального позбавлення волі, в даному випадку не відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого діяння та особі обвинуваченого ОСОБА_5 внаслідок суворості.

Підстав для застосування положень ст.69 КК України суд не вбачає.

Щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, суд зазначає таке.

До початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов, в якому він просить: стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в сумі 33280 гривень, та моральну шкоду в сумі 10000 гривень.

Згідно з ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Положенням статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В матеріалах справи на підтвердження понесених потерпілим збитків міститься: копія товарного чека від 04.09.2022 на купівлю велосипеда «Merida» BIG.9 60-2х на суму 33280 гривень, копія першого аркуша інструкції до велосипеда «Merida», копія паспорта до велосипеда « Merida ». На обґрунтування розміру моральної шкоди ОСОБА_4 вказав, що внаслідок крадіжки велосипеду, він зазнав душевних страждань, погіршилось його самопочуття.

ОСОБА_5 визнав цивільний позов ОСОБА_4 в повному обсязі, зобов`язався відшкодувати шкоду, коли матиме постійне місце роботи і заробіток.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що цивільний позов щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди підлягає до задоволення відповідно до заявлених позовних вимог та згідно положень ст.ст.22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.129 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відсутній та підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

В порядку ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь держави витрати на проведення експертизи №СЕ-19/124-23/12377-ТВ від 25.10.2023 в сумі 956 грн. 00 коп.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 374, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 33280 (тридцять три тисячі двісті вісімдесят) гривень, та у рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 (десять тисяч) гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-копію товарного чека від 04.09.2022 на купівлю велосипеда «Merida» Big 9 60-2х на суму 33280,00 гривень; копію першого аркуша інструкції до велосипеда «Merida»; копію паспорта до велосипеда «Merida» Big 9 60-2х Grey/Silver, які приєднано до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1