В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/604/24

Провадження № 1-кп/0285/426/24

19 червня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………........ ОСОБА_1 ,

секретаря…………..............… . ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора……………………... ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ......................... ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду,

кримінальне провадження №0000012, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2024,

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м Коростень Житомирської області,

громадянина України, українця, одруженого,

який зареєстрований по АДРЕСА_1 ,

проживає по АДРЕСА_2 ,

пенсіонера,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 03.01.2024 о 02:20 год, перебуваючи на території подвір`я поблизу багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що по всій території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, строк дії якого продовжено, вирішив умисно, таємно викрасти належний ОСОБА_5 брезент для кемпінгу, який побачив на мотузці для сушіння білизни, що знаходилась на вказаному подвір`ї.

У зазначений день, час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_4 без розриву у часі, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільну небезпечність, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для сторонніх осіб, підійшов до мотузки для сушіння білизни та шляхом вільного доступу таємно викрав брезент для кемпінгу торговельної марки «DD Hammocks» моделі «Coyote brown 3,5x3,5 м», вартістю 3992,26 грн. В подальшому ОСОБА_4 з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 3992,26 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив крадіжку майна ОСОБА_5 за обставин, викладених в обвинувальному акті, згоден з кваліфікацією своїх дій, у вчиненому щиро кається.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою прокурора, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 у справі Девеер проти Бельгії, держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками, сумнівів у добровільності такої позиції в суду немає.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені в умовах воєнного стану, кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням до нього ст.75 КК України строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує:

ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого, його характер;

вік та дані про особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України; вину у скоєному визнав, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується з негативної сторони;

положення ст.ст.50, 65 КК України, згідно яким особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Також варта уваги позиція потерпілого, який в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зацікавленості щодо участі в розгляді справи не виявив.

Покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій мають використовуватися не надмірні, а лише необхідні й зумовлені метою заходи. Виправлення як мета покарання це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу, це ті певні зміни в особистості винної особи, які утримують її в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору, виправлення обвинуваченого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Резюмуючи викладене, суд погоджується з думкою прокурора щодо виду та строку покарання та призначає обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі. Враховуючи особу обвинуваченого, який усвідомив протиправність своїх дій, його відношення до скоєного, думку прокурора, суд приходить висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 не є особою, небезпечною для суспільства, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.75 КК України в умовах звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням. На підставі ст.76 КК України на обвинуваченого покладатимуться відповідні обов`язки кримінально-виправного характеру.

Запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Процесуальні витрати під час досудового розслідування у кримінальному провадженні в сумі 1514,56 грн за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/106-24/369-ТВ від 10.01.2024 слід стягнути з обвинуваченого відповідно до вимог ст.124 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлений, арешт на майно у кримінальному провадженні не накладався.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до правил, передбачених ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 337, 370, 371, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи

та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертизи під час досудового розслідування в сумі 1514,56 грн.

Речовий доказ: брезент для кемпінгу торговельної марки «DD Hammocks», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги на нього через Новоград-Волинський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_1