н/п 1-кс/953/3291/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0001320 від 15.11.2023, накладеного ухвалою слідчої судді Київського районного суду м.Харкова від 22.11.2023 у справі №953/11401/23, н/п 1-кс/953/9077/23, -

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2024 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0001320 від 15.11.2023, накладеного ухвалою слідчої судді Київського районного суду м.Харкова від 22.11.2023 у справі №953/11401/23, н/п 1-кс/953/9077/23, а саме, автомобіля марки "Renault Megane", р.н. НОМЕР_1 належного ОСОБА_3 .

У судове засідання, призначене на 15.05.2024, власник майна ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином. Подав до суду заяву, відповідно до якої просить провести судове засідання за його відсутності, клопотання підтримує та просить задовольнити.

У судове засідання, призначене на 15.05.2024, прокурор повторно не з`явився, про час, день та місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.

Слідча суддя, вивчивши надані документи та матеріали, матеріали справи №953/11401/23, 1-кс/953/9077/23 за клопотанням про арешт майна, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1,2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Слідчою суддею встановлено, що 14.11.2023 приблизно о 19:50 за адресою: АДРЕСА_1 , автомобілем Renault Megane, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по пр. Л. Малої зі сторони вул. Баварської у напрямку вул. Дудінської, стався наїзд на невстановленого пішохода, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження.

Згідно з даними, які містяться в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.11.2023, слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 було здійснено огляд місця ДТП, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено, що автомобіль "Renault Megane", р.н. НОМЕР_1 має ушкодження. Під час огляду місця події автомобіль "Renault Megane", р.н. НОМЕР_1 направлений на територію спеціального майдану зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 .

За фактом вчинення вищезазначеного правопорушення, в провадженні Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0001320 від 15.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 22.11.2023 у справі №953/11401/23, 1-кс/953/9077/23, по кримінальному провадженню №0001320 від 15.11.2023, накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на автомобіль: "Renault Megane", р.н. НОМЕР_1 належний ОСОБА_3 . Зберігання арештованого майна здійснювати в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012р. «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» - на території спеціального майдану зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановляючи ухвалу про накладення арешту на майно, слідча суддя врахувала встановлені органом досудового розслідування обставини у кримінальному провадженні, та те, що існує сукупність розумних підозр вважати, що транспортний засіб "Renault Megane", р.н. НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 15.11.2023 за №0001320, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Слідча суддя дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане в клопотанні майно, оскільки прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно є речовим доказом та зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Також було встановлено, що власником автомобіля "Renault Megane", р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 .

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч.1,2 ст. 22 КПК України).

Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Слідча суддя зазначає, що вирішення питання про віднесення матеріальних об`єктів до речових доказів відноситься до повноважень слідчого, який, згідно ч. 5 ст. 40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Разом з цим, до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України). Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ст. 26 КПК України).

Таким чином, слідчий суддя на етапі проведення досудового розслідування не виконує функції слідчого або прокурора у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що при розгляді клопотання про скасування арешту слідчий суддя з урахуванням наданих доказів має з`ясувати питання або обґрунтованості арешту, накладеного з тих чи інших підстав, визначених у ч. 2 ст. 170 КПК України, або доцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Метою застосування арешту, згідно з пунктом 1 ч. 2 ст. 171 КПК України є забезпечення збереження речових доказів.

З урахуванням змісту зазначених положень кримінального процесуального кодексу, а також підстави, на які посилається власник майна у клопотанні про його скасування, при вирішенні питання про скасування арешту майна в межах розгляду даного клопотання, слідча суддя повинна встановити про наявність/відсутність підстав для подальшого застосування арешту, накладеного з метою збереження речових доказів (в тому числі й предмету злочину).

Чинним кримінальним процесуальним законом передбачено два способи зробити це: при ухваленні судом рішення за результатами розгляду кримінального провадження; при постановленні рішення про закриття кримінального провадження з підстав, визначених у ст. 284 КПК України, або у разі, коли слідча суддя встановить, що про наявність/відсутність підстав для подальшого застосування арешту.

У зв`язку з цим, слідча суддя звертає увагу на те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, жодній особі не повідомлено про підозру.

Будь-яких доказів, які б підтвердували факт того, що на даний час відсутністі підстави для подальшого застосування арешту вказаного транспортного засобу, слідчій судді не надано.

Разом із цим, відповідно до даних, які містяться у висновку експерта від 19.02.2024 №СЕ-19/121-24/871-ІТ, судовим експертом було проведено судову експертизу технічного стану транспортного засобу "Renault Megane", р.н. НОМЕР_1 та складено відповідний висновок.

Згідно ч. 1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Доказів, які б свідчили про призначення в межах даного кримінального провадження по транспортному засобу марки "Renault Megane", р.н. НОМЕР_1 , додаткових експертиз, або проведення слідчих дій, для яких був би потрібен вказаний транспортний засіб, слідчій судді на час розгляду клопотання не надано.

Враховуючи зазначене, наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності та користування завданням кримінального провадження, слідча суддя доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання ОСОБА_3 та скасування заборони користування автомобілем "Renault Megane", р.н. НОМЕР_1 належний ОСОБА_3 , а заборону розпорядження та відчуження вказаного транспортного засобу залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 174, 309, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0001320 від 15.11.2023, накладеного ухвалою слідчої судді Київського районного суду м.Харкова від 22.11.2023 у справі №953/11401/23, н/п 1-кс/953/9077/23 - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 22.11.2023, в межах кримінального провадження №0001320 від 15.11.2023, справа №953/11401/23, н/п 1-кс/953/9077/23, в частині заборони користування автомобілем "Renault Megane", р.н. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_3 .

В іншій частині в задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя - ОСОБА_1