Справа № 194/838/24
Номер провадження 1-кс/194/174/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тернівка Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000295 від 02.08.2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області із скаргою на постанову слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000295 від 02.08.2023 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що постановою слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 25.04.2024 року, яку він отримав 03.05.2024 року, було вп`яте відмовлено в його клопотанні щодо визнання його потерпілим. На його думку, слідчий, не в повній мірі провів досудове розслідування, посилаючись на покази ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , тобто на осіб, які з нотаріусом ОСОБА_7 безпосередньо приймали участь в шахрайських діях по заволодінню майна ОСОБА_8 , вже прийшов до висновку, що в ході кримінального провадження не встановлено, що процедура купівлі-продажу майна здійснювалась з введенням в оману або шляхом довіри до власника будинку ОСОБА_8 . Тому просить скасувати постанову слідчого від 25.04.2024 року та зобов`язати слідчого негайно розглянути його клопотання від 20.12.2023 року про залучення як потерпілого в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000295 від 02.08.2023 року, з урахуванням висновків слідчого судді. Крім того, просить постановити окрему ухвалу щодо тривалих порушень зі сторони слідчого ОСОБА_4 та направити до ТУ ДБР розташованого у м. Полтава для порушення кримінального провадження за фактом неналежного виконання службових обов`язків (службової недбалості), зловживання службовим становищем та підробку документів.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні подану скаргу підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у ній. Наголошує, що слідчий зловживає своїм службовим повноваженням та наданими йому процесуальними правами, тому його необхідно притягнути до відповідальності, що є підставою для постановлення окремої ухвали відносно нього та направлення вказаної ухвали до ДБР.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 06.05.2024 року відкрито провадження по скарзі.

Статтею 303 КПК України закріплено право певного кола осіб на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

За п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Даючи оцінку вимогам ОСОБА_3 , викладеним в скарзі на постанову слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000295 від 02.08.2023 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

20.12.2023 року ОСОБА_3 подав слідчому СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 клопотання про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000295 від 02.08.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11.01.2024 року скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000295 від 02.08.2023 року було задоволено та постанову від 22.12.2023 року скасовано та зобов`язано слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 20.12.2023 року про залучення в якості потерпілого в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000295 від 02.08.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024 року скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000295 від 02.08.2023 року задоволено частково та постанову від 19.01.2024 року було скасовано та зобов`язано слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 20.12.2023 року про залучення в якості потерпілого в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000295 від 02.08.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04.04.2024 року скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000295 від 02.08.2023 року задоволено частково та постанову від 07.03.2024 року було скасовано та зобов`язано слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 20.12.2023 року про залучення в якості потерпілого в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000295 від 02.08.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19.04.2024 року скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000295 від 02.08.2023 року задоволено частково та постанову від 12.04.2024 року було скасовано та зобов`язано слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 20.12.2023 року про залучення в якості потерпілого в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000295 від 02.08.2023 року.

Постановою слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 25.04.2024 року в задоволенні клопотання заявника ОСОБА_3 від 20.12.2023 року щодо залучення його в якості потерпілого до участі в кримінальному провадженні №0000295 від 02.08.2023 року відмовлено.

Постанова вмотивована тим, що в ході досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що ОСОБА_3 від будь-яких шахрайських дій не постраждав, відповідно йому не завдано матеріальної або будь-якої іншої шкоди. Крім того, під час досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 укладався між продавцем ОСОБА_8 та покупцем ОСОБА_6 добровільно, з дотриманням усіх необхідних правових процедур відповідно до чинного законодавства України, без будь-якого примушення сторонніми особами, або шляхом оману чи довіри зі сторони сторонніх осіб, який був посвідчений нотаріусом. Таким чином в ході досудового розслідування кримінального провадження не встановлено, що процедура купівлі-продажу вказаного будинку здійснювалась з введенням в оману або шляхом довіри до власника будинку ОСОБА_8 або інших осіб. Внаслідок купівлі-продажу вказаного будинку будь-кому матеріальної шкоди не спричинено.

Відповідно до ст.55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа.

Відповідно до ч.6 ст.55 КПК якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що постанова про відмову у визнанні потерпілим має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі очевидні та достатні підстави, з яких вбачається, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів потерпілого як учасника кримінального провадження.

В узагальненні Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначено, що процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, слідчим відмовлено у визнанні потерпілим у зв`язку з тим, що не встановлено підстав вважати, що ОСОБА_3 спричинена шкода, з посиланням на ст. 22, 55 КПК України, ч. 2 ст. 23 ЦК України, та з розкриттям об`єктивної сторони шахрайства.

Також, слідчим зазначено про те, що заявник ОСОБА_3 не вказав підстави, за яких його необхідно залучити до провадження в якості потерпілого.

Крім того, слідчим обґрунтовано, що в ході досудового розслідування кримінального провадження не встановлено, що процедура купівлі-продажу вказаного будинку здійснювалась з введенням в оману або шляхом довіри до власника будинку ОСОБА_8 або інших осіб. Внаслідок купівлі-продажу вказаного будинку будь-кому матеріальної шкоди не спричинено.

З вказаним висновком слідчого слідчий суддя не може погодитись, оскільки вказаним твердженням слідчий фактично нівелює об`єктивну сторону кримінального правопорушення, тому вказане посилання може бути підставою для закриття кримінального провадження, однак не може слугувати підставою для відмови у визнанні потерпілим.

Отже, вказана обставина, яка обґрунтована слідчим в постанові, не може бути самостійною підставою для відмови у визнанні потерпілим.

Відтак, з оскаржуваною постановою слідчий суддя не може погодитись, оскільки вона не є вмотивованою та обґрунтованою, а тому не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, відповідно до якої мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова належним чином не мотивована, є передчасною, у зв`язку з чим, підлягає скасуванню.

Отже, враховуючи викладені вище норми та висновки, слідчий суддя вважає за необхідне частково задовольнити скаргу захисника ОСОБА_3 , та скасувати оскаржувану постанову слідчого від 25.04.2024 року, а також зобов`язати слідчого повторно розглянути в визначених законодавством строках клопотання ОСОБА_3 від 20.12.2023 року про залучення його в якості потерпілого, оскільки слідчий суддя розглядає скаргу в заявлених останнім межах.

Щодо вимоги ОСОБА_3 постановити окрему ухвалу щодо тривалих порушень зі сторони слідчого ОСОБА_4 та направити до ТУ ДБР розташованого у м. Полтава для порушення кримінального провадження за фактом неналежного виконання службових обов`язків (службової недбалості), зловживання службовим становищем та підробку документів, слідчий суддя зазначає наступне.

Можливість особи звернутися до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є її невід`ємним правом. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При цьому, у пунктах 1-11 частини першої статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Зазначені у ч. 1 ст. 303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних дій, бездіяльності слідчого, прокурора не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення.

Наведений у даній статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що може бути предметом оскарження, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 березня 2019 року у справі за №807/1456/17, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виходячи із положень чинного кримінального процесуального закону, вимога скаржника не передбачена законом, та не ґрунтується на положеннях кримінально-процесуального закону, оскільки відповідно до ст. 369 КПК України не передбачено ухвалення судового рішення у виді окремої ухвали.

А відтак вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки статтями 303 і 307 КПК України не передбачено постановлення ухвали слідчим суддею, якою б можливо зобов`язати орган досудового розслідування відкрити кримінальне провадження стосовно працівника національної поліції, що не є завданням (предметом) кримінального провадження.

Слідчий суддя не може виходити за межі повноважень, визначених КПК України.

Винесення слідчим суддею будь-яких інших рішень за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування чинним КПК України не передбачено.

При цьому, відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, слідчий суддя не вбачає перешкод для самостійного звернення скаржника до Державного бюро розслідувань із відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Самим скаржником також не зазначено причин, з яких він сам не звернувся до відповідного територіального управління ДБР із вказаною заявою.

Окрім того, слідчий суддя не приймає до уваги посилання скаржника на постанову Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18.11.2019 року у справі №367/3068/17, оскільки остання вирішує питання щодо роз`яснення судового рішення, у тому числі ухвал слідчого судді та оскарження ухвал слідчого судді.

Також суд звертає увагу, що ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04.04.2024 року та 19.04.2024 року вже вирішувались вимоги ОСОБА_3 , що винесення окремої ухвали та у задоволенні яких було відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 303, 304, 306, 307, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000295 від 02.08.2023 року задовольнити частково.

Скасувати постанову від 25.04.2024 року слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000295 від 02.08.2023 року.

Зобов`язати слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 20.12.2023 року про залучення в якості потерпілого в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000295 від 02.08.2023 року.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1