Справа № 515/1021/23
Провадження № 1-кп/513/43/24
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Сарата Одеської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000736, внесеному до ЄРДР 01.05.2023 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Пологи Пологівського району Запорізької області, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину 2023 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

У С Т А Н О В И В:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 03 квітня 2024 року подала до суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 21:00 до 07:00 ранку наступного дня строком на 60 днів.

Клопотання прокурор мотивує тим, що ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, яке є тяжким злочином та санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк від п`яти до десяти років.

Метою продовження запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Підставою продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прокурор зазначила наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор зазначила, що розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, останній може зникнути та переховуватися від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПУ України.

Також обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих, які є його родичами та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які є його сусідами, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про існування ризиків передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Від потерпілої ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Заслухавши прокурора, з`ясувавши позицію захисника та обвинуваченого, вивчивши надані матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ст. 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Згідно з частинами 1, 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку запобіжного заходу має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали.

Ухвалою судді Татарбунарського районного суду від 29.09.2023 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 29.11.2023 року включно.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 27 грудня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби строком на 60 (шістдесят) днів.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 08 лютого 2024 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби строком на 60 (шістдесят) днів.

Оцінюючи доведеність існування заявлених у клопотанні ризиків, суд враховує наступне.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, за яке законом встановлена можливість призначення покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні свідчить про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на потерпілу, яка є його матір`ю та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які наразі не допитані судом, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про існування ризиків передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підстав для застосування на даний час інших більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого судом не встановлено, зокрема застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання чи особистої поруки є недоцільним, з огляду на те, що такі запобіжні заходи не зможуть запобігти спробам ухилитися від суду, незаконно впливу на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді застави не може бути застосований до обвинуваченого у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту у певний час доби, на даний час не зменшилися та продовжують існувати, оскільки є достатні підстави вважати, що на даний час обвинувачений може переховатися від суду, незаконно впливати на свідків, які наразі судом не допитані, та потерпілу, яка є його матір`ю, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Оцінивши обставини, передбачені ст.178 КПК України, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, нижня межа санкції якої встановлює покарання у виді позбавлення волі на строк бульше п`яти років; обвинувачений є раніше не судимою особою, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має власну сім`ю та міцні соціальні зв`язки та місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , має на утриманні одну малолітню дитину, не має стабільного джерела доходів, суд дійшов висновку, що для запобігання існуючим ризикам слід продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби.

Керуючись ст. ст. 331, 132, 176-178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби строком на 60 (шістдесят) днів із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 21 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступного дня.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися із с. Борисівка Білгород-Дністровського району Одеської області без дозволу прокурора, суду;

2) негайно повідомити прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місце роботи.

Строк дії ухвали обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 03 квітня 2024 року до 01 червня 2024 року включно.

Ухвала діє до 01 червня 2024 року включно.

Обов`язки, зазначені в ухвалі, покладаються на обвинуваченого строком до 01 червня 2024 року включно.

Ухвалу направити для виконання до Відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області.

Суддя ОСОБА_1