Справа № 991/2096/24
Провадження №11-сс/991/273/24
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Головуючий суддя: ОСОБА_2
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25.03.2024 про відмову у задоволенні його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою про кримінальне правопорушення від 06.03.2024,

ВСТАНОВИЛА:

1. Зміст оскаржуваного судового рішення

і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25.03.2024 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за його заявою про кримінальне правопорушення від 06.03.2024.

Слідчим суддею встановлено, що 06.03.2024 ОСОБА_6 звернувся до Одеського територіального управління НАБУ із заявою про вчинення посадовими особами Одеської міської ради та мером міста Одеси, які діють в інтересах невідомого забудовника або за попередньою змовою із невідомою групою осіб, а саме: депутата від «Партії регіонів» ОСОБА_7 , Танцюри, власником юридичної компанії, яка готує документи на сесії міської ради, а також особисто мера міста.

Оскільки відповідні відомості до ЄРДР уповноваженою особою внесені не були, ОСОБА_6 оскаржив таку бездіяльність слідчому судді та просив зобов`язати Директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , Директора Одеського територіального управління Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , іншу уповноважену особу Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за його заявою від 06.03.2024 про вчинене кримінальне право порушення за ст.ст. 364, 191 КК України.

Від директора Одеського ТУ НАБУ ОСОБА_10 слідчому судді надійшли пояснення, в яких зазначено, що листом від 07.03.2024 №22-294/6827 заявника повідомлено, що у його заяві від 06.03.2024 не наведено обставин та конкретних фактів, що свідчать про вчинення кримінальних правопорушень, підслідних детективам Національного антикорупційного бюро України, у зв`язку з чим відсутні достатні правові підстави для застосування Національним бюро наданих повноважень. Поряд з цим зазначено про те, що службові особи Одеського територіального управління Національного антикорупційного бюро України в розумінні норм КПК України не є уповноваженими суб`єктами на внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також не можуть розпочинати досудове розслідування, оскільки не є слідчими, дізнавачами, прокурорами.

Слідчий суддя встановив, що зазначені у заяві ОСОБА_6 суб`єкти кримінального правопорушення, а саме посадові особи Одеської міської ради не відповідають вимогам п.п.1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України, адже такі службові можуть бути суб`єктом лише у разі, коли розмір предмета злочину або завданої ними шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення злочину. При цьому у тексті заяви про злочин не вказано конкретних відомостей про розмір завданої шкоди саме в такому розмірі.

Поряд з цим у заяві про кримінальне правопорушення зазначено про вчинення злочинів депутатами Одеської міської ради та мером міста Одеси без посилань на обставини та конкретні факти, які б свідчили про існування обставин, що б надавали підстави для кваліфікації відомостей, викладених в повідомленні, саме за ст.ст. 191, 364 КК України, що підслідні НАБУ.

Відмовляючи у задоволенні скарги в частині зобов`язання посадових осіб Одеського територіального управління Національного антикорупційного бюро України внести відомості до ЄРДР за заявою, слідчий суддя із посиланням на штатний розпис територіального управління зазначив, що його працівники не мають доступу до Єдиного реєстру досудових розслідувань та, відповідно, не мають повноважень щодо внесення відомостей до вказаного реєстру, про що заявнику було повідомлено листом від 07.03.2024.

2. Вимоги апеляційної скарги

і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Посилаючись на допущення слідчим суддею істотних порушень кримінального процесуального закону, а також через невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, ОСОБА_6 05 квітня 2024 року подав до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу від 25.03.2024 скасувати та постановити нову, якою зобов`язати уповноважених осіб НАБУ, Одеського територіального управління НАБУ внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 06.03.2024.

Також ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, в обґрунтування чого зазначає, що 25.03.2024 слідчий суддя проголосив резолютивну частину. Повний текст оскаржуваної ухвали йому не направлявся, із мотивами прийнятого рішення він ознайомився лише на веб-порталі Єдиного реєстру судових рішень 04.04.2024. Вважає, що строк ним пропущений із поважних причин.

Щодо незаконності ухвали зазначає. що ним до слідчого суді Вищого антикорупційного суду оскаржувалась бездіяльність посадових осіб НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою про злочин, а не питання підсудності справи Вищому антикорупційному суду та наявності об`єктивної сторони у вкладеному ним зверненні. КПК містить імперативні норми щодо обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення, а тому ухвалу слідчого судді слід скасувати.

3. Позиції учасників судового провадження.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, у судове засідання не прибули.

ОСОБА_6 , посилаючись на запроваджений на території України правовий режим воєнного стану, 20.05.2024 звернувся до суду апеляційної інстанції із письмовим клопотанням про розгляд скарги за його відсутності (а.п. 87).

Представник НАБУ належним чином повідомлений про дату та час апеляційного розгляду, в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив (а.п. 89).

Враховуючи приписи ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний розгляд проведено за відсутності належним чином повідомлених учасників судового провадження.

4. Мотиви суду.

Заслухавши доповідь головуючого, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи необхідність поновлення строків на апеляційне оскарження, ОСОБА_6 посилався на неможливість формування правової позиції, необхідної для звернення із апеляційною скаргою, через складання і оголошення 25.03.2024 лише резолютивної частини ухвали, та ознайомленням із її повним текстом на веб-порталі ЄДРСР 04.04.2024, що є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Згідно із п.3 ч.2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвали (постанови), постановлені в судовому засіданні, оголошуються негайно після їх постановлення (ч. 5 ст. 376 КПК України).

Судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати (ч. 1 ст. 376 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 376 КПК України якщо складання судового рішення у формі ухвали (постанови) вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини, яку підписують всі судді.

Отже, дата оголошення судового рішення пов`язується з датою виходу суду з нарадчої кімнати і саме з цієї дати, яка зазначається у вступній частині ухвали, розпочинається перебіг строку на апеляційне оскарження.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що у судовому засіданні під час проголошення резолютивної частини ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25.03.2024 був присутній представник ОСОБА_6 - ОСОБА_11 (а.п. 48-50). Повний текст оскаржуваної ухвали був проголошений слідчим суддею 01.04.2024, при цьому матеріали провадження не містять доказів його отримання ОСОБА_6 .

Апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_6 направив засобами поштового зв`язку 05.04.2024 (а.п. 72).

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25.03.2024, колегія суддів враховує висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 27.05.2019 (справа №461/1434/18), відповідно до якого у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали. В той же час, у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, причини пропуску строку на апеляційне оскарження за їх клопотанням можуть бути визнані поважними та бути підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_6 та поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25.03.2024.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги по суті, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань визначений у статті 214 КПК України.

Так, ч. 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому, в реєстрі, серед іншого, згідно з п.4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Аналогічні вимоги закріплені у Положенні про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженому Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298.

Частина 2 Глави 1 Розділу ІІ вказаного Положення закріплює, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема - мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Відмінністю письмової заяви чи повідомлення про злочин від будь-якого іншого звернення є викладення в такій заяві об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається із тексту заяви від 06.03.2024, ОСОБА_6 стверджує про вчинення корупційного злочину депутатом Одеської міської ради ОСОБА_7 , Танцюрою, власником юридичної компанії та мером міста Одеси, який виразився у лобіюванні інтересів невідомого забудовника, невиконання ухвали Верховного Суду у справі № 420/17830/21, що, на його думку, містить ознаки складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 191 КК України.

Дослідивши зазначені доводи, колегія суддів констатує, що заява ОСОБА_6 не містить тих необхідних відомостей, які б могли бути підставами для початку досудового розслідування щодо вказаних ним осіб. Абстракте наведення ймовірних суб`єктів злочину (без зазначення прізвищ, займаних ними посад, ролей таких осіб), а також самостійне визначення заявником правової кваліфікації за статтями, що підслідні НАБУ, не може достеменно свідчити про факт вчинення кримінального правопорушення в наслідок зловживання службовим становищем та бути безумовною підставою для внесення таких відомостей до ЄРДР. Доказів щодо обставин, про які зазначено в заяві, ОСОБА_6 , не надано. Саме по собі твердження про внесення апеляційним судом змін до ухвали Верховного Суду суперечить процесуальному порядку виправлення описок та роз`яснення судового рішення, а із описаних заявником обставин не вдається за можливе взагалі встановити склад будь-якого злочину, підслідного НАБУ. Копії зазначених апелянтом в заяві судових рішень суду також надані не були. Водночас, вказівка про ймовірне вчинення злочину «невстановленими забудовниками» позбавляє правоохоронний орган здійснити перевірку викладених в заяві відомостей.

Директор Одеського територіального управління ОСОБА_12 надав письмові пояснення слідчому судді та повідомив, що управлінням було проаналізовано заяву від 06.03.2024 та письмово проінформовано ОСОБА_6 , що наведені ним обставин та факти не свідчать про вчинення кримінальних правопорушень, підслідних детективам НАБУ, у зв`язку із чим правові підстави для застосування наданих НАБУ повноважень відсутні (а.п. 28-30).

А тому колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді в частині відсутності в заяві ОСОБА_6 обов`язкових ознак кримінальних правопорушень, в тому числі тих, про які вказує заявник та які передбачені ст.ст. 191, 364 КК України.

Одночасно суд апеляційної вважає за необхідне звернути увагу на висновок слідчого судді щодо відсутності у працівників Одеського територіального управління Національного антикорупційного бюро України повноважень на внесення відомостей до вказаного реєстру.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення вносяться слідчим, дізнавачем, прокурором (ч. 1 ст. 214 КПК).

Національне антикорупційне бюро України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, на який покладається попередження, виявлення, припинення, розслідування та розкриття корупційних та інших кримінальних правопорушень, віднесених до його підслідності, а також запобігання вчиненню нових (ст. 1 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро»).

Національне бюро складається з центрального і територіальних управлінь. Національне бюро є юридичною особою публічного права. Територіальні управління Національного бюро утворюються та діють як відокремлені підрозділи Національного бюро без утворення окремих юридичних осіб (ст. 5 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро»).

Колегія суддів переконана, що за наявності правових підстав для внесення відомостей до ЄРДР про злочин на підставі заяви, що надійшла до Одеського територіального управління Національного антикорупційного бюро України, який є відокремленим підрозділом Національного бюро, посадові особи такого управління зобов`язані організувати виконання приписів ст. 214 КПК шляхом направлення такої заяви за належністю до відповідного підрозділудетективів, зокрема до Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України.

А тому посилання слідчого судді на штатний розпис відповідного територіального управління як на підставу для відмови у реєстрації заяви та повідомлення про кримінальні правопорушення, віднесених до підслідності НАБУ, суперечить приписам кримінального процесуального законодавства. Втім зазначене не впливає на загальні висновки слідчого судді щодо відсутності підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 , оскільки викладені в ній доводи не містять відомостей про вчинення кримінального правопорушення, відтак бездіяльність уповноваженої особи НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР за такою заявою відсутня.

5. Висновки суду

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

В силу вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів, дотримуючись вимог ст.404 КПК України, оцінивши у сукупності матеріали апеляційного провадження та співставивши їх із доводами апелянта, дійшла висновку, що ухвала слідчого судді від 25.03.2024 відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості, а апеляційна скарга не містить доводів, які б могли переконати колегію суддів у протилежному, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 532 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25.03.2024 - поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25.03.2024 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4