Справа № 357/5995/24
У Х В А Л А

05 червня 2024 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 від 29.03.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000692 від 21.02.2024 року,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

заявник ОСОБА_3 ,

представник заявника ОСОБА_5

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 від 29.03.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000692 від 21.02.2024 року.

З матеріалів скарги вбачається, що в провадженні слідчого відділу Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області перебувало кримінальне провадження № 0000692 від 21.02.2024 року.

29.03.2024 року постановою старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження № 0000692 від 21.02.2024 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Скаржник звертає увагу на те, що винесена слідчим постанова не обгрунтована, без урахування обставин справи, висновок про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення є передчасним, досудове розслідування проведене поверхнево, однобічно, не об`єктивно, без врахування всіх обставин справи. Дані обставини призвели до прийняття незаконного процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

ОСОБА_3 просить скасувати постанову старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 від 29.03.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000692 від 21.02.2024 року, оскільки вважає її незаконною, такою, що постановлена з грубим порушенням вимог КПК України.

В судове засідання старший слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд скарги за її відсутності у зв`язку із зайнятістю . Щодо вирішення скарги покладалася на розсуд суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи наведені вимоги закону, слідчий суддя вважає за доцільне проводити розгляд скарги у відсутність слідчого.В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримав подану скаргу, просила її задовольнити в повному обсязі, з підстав у ній викладених.

Представник заявника адвокат ОСОБА_5 вимоги скарги та просила її задоволити.

Заслухавши думку заявника, дослідивши матеріали додані до скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000692 від 21.02.2024 року, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

21.02.2024 року було внесено відомості до ЄРДР за № 0000692, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

29.03.2024 року старший слідчим слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття даного кримінального провадження.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок, ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

За змістом ст. 284 КПК України під закриттям кримінального провадження розуміється таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами кримінального провадження, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Крім того, згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу. Таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладені відповіді на усі поставлені питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Разом з цим, слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова від 29.03.2024 року не містить всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, винесена на підставі не повно проведеного слідства, без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим не проведено такий обсяг необхідний слідчих дій, які в свою чергу дають підстав для закриття кримінального провадження, що свідчить про неповноту проведеної перевірки.

Зазначене свідчить про не дотриманість слідчим вимог ст. ст. 91-94 КПК України щодо збирання доказів, оцінки вже наявних доказів, не дотриманість вимог ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної оцінки, а тому має місце невідповідність винесеної ним постанови вимогам ст. 110 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова від 29.03.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000692 від 21.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, винесена без з`ясування усіх обставин, які підлягають встановленню.

Також, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить відомостей про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Закриваючи кримінальне провадження, слідчим не враховано вимоги ст. 284 КПК України, згідно з якими під закриттям кримінального провадження розуміється таке закінчення слідства, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

В оскаржуваній постанові не зазначено дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що старшим слідчим було порушено принцип законності, передбачений ч. 2 ст. 9 КПК України, про обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, зміст процесуального рішення слідчого не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, а тому доводи заявника про необґрунтованість постанови про закриття кримінального провадження при її винесенні заслуговують на увагу.

Враховуючи викладене, скаргу слід задовольнити та скасувати постанову слідчого від 29.03.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000692 від 21.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

За таких умов, з урахуванням наведеного, слідчий суддя розглянувши скаргу, у межах наявних та поданих до суду доказів, на час її розгляду, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, вважає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 9, 110, 284, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 від 29.03.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000692 від 21.02.2024 року,- задовольнити.

Постанову старшого слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 від 29.03.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000692 від 21.02.2024 року скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000692 від 21.02.2024 року повернути до слідчого відділу Білоцерківського РУП ГУНП України в Київській області для продовження проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_6