Справа № 643/5489/24
Провадження № 1-кс/643/656/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001157 від 26.03.2024р., за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,-

встановив :

Салтівською окружною прокуратурою м. Харкова здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженню, відомості по якому внесено до №0001157 від 26.03.2024р., за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 26.03.2024 до Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 з приводу того що у 2022 році невстановлені особи, шахраським шляхом, заволоділи майном гр. ОСОБА_5 спричинивши шкоду у великому розмірі.

Під час досудового розслідування було допитано в якості свідка гр. ОСОБА_4 яка пояснила що вона є соціальним робітником Територіального центру Салтівського району м. Харкова та обслуговує людей із якими укладено договір та які потребують сторонньої допомоги. Так ОСОБА_4 здійснювала догляд за громадянкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яка проживала у своєму будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено що гр. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та при житті не мала родичів чи близьких осіб. В один із днів у період часу з 05.04.2020 по 21.05.2022 ОСОБА_5 сказала соціальному робітнику ОСОБА_4 щоб вона забрала з її будинку документи та залишила їх у себе. Після смерті ОСОБА_5 вказані документи знаходились на зберіганні у ОСОБА_4 , які остання 27.03.2024 добровільно надала органу досудового розслідування для долучення до матеріалів кримінального провадження.

21.05.2022 ОСОБА_5 померла у лікарні та свідок ОСОБА_4 займалася її похованням та у подальшому її кремувала та захоронила на кладовищі.

Після смерті ОСОБА_5 свідок ОСОБА_4 кожного місяця ходила до будинку де проживала ОСОБА_5 для того щоб знімати показання лічильників та передавати їх до горгазу та єнергозбуту.

05.03.2024 свідок ОСОБА_4 в черговий раз пришла до вказаного будинку та побачила на вхідній калітці навісний замок який був повішений невідомими особами. Побачивши вказаний замок свідок ОСОБА_4 не розуміла хто його міг повісити та запитала у сусідів чи не бачили вони біля будинку когось не-будь на що останні повідомили що нікого не бачили. Після чого свідок ОСОБА_4 пішла додому адже вона не змогла би в силу свого віку перелізти через паркан щоб потрапити на територію домоволодіння.

Цього ж дня ввечері свідок ОСОБА_4 зателефонувала своїй колезі по роботі ОСОБА_6 та попрохала її наступного дня сходити з нею до будинку ОСОБА_5 та перевірити може там хтось буде.

Так 06.03.2024 свідок ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 пішли до вищевказаного будинку та побачили біля нього двох чоловіків один високого зросту а другий (потім він представився ОСОБА_7 ) запитав у них що ми тут робимо, та свідок ОСОБА_4 повідомила що вони є соціальними робітниками та прийшли зняти показники лічильників. Свідок ОСОБА_4 запитала у ОСОБА_7 а він хто, на що останній повідомив що він є племінником власниці а потім він сказав що він є адвокатом.

Свідок ОСОБА_4 відразу почала викликати співробітників поліції та побачила що ОСОБА_7 разом зі своїм напарником пішли по вулиці у бік ринку Барабашово, в цей час приїхали співробітники поліції як потім вона зрозуміла за викликом ОСОБА_7 .

На місці події співробітникам поліції свідок ОСОБА_4 розповіла як все було на справді та надала відповідні пояснення. При співробітниках поліції свідок ОСОБА_4 зачинила будинок на замок.

На даний час свідок ОСОБА_4 зазначає що при житті у ОСОБА_5 родичів не було, документи на її будинок знаходяться у неї та у разі необхідності зможе видати для долучення їх до матеріалів кримінального провадження.

27.03.2024 р. у ході огляду місця події у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було вилучено майно, а саме: Свідоцтво про право на спадщину серії НОМЕР_1 на 2 арк.; Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №30254570 на 1 арк.; Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 на 1 арк.; Технічний паспорт на будинок що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на 3 арк.; Домову книгу на будинок АДРЕСА_1 .

01.04.2024 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова виніс ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна.

Під час досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 яка підтвердила показання свідка ОСОБА_4 .

Допитаний під час досудового розслідування гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зазначив що у нього є знайомий гр. ОСОБА_8 який тривалий час нібито проживав разом з померлою, власницею будинку АДРЕСА_1 .

Допитаний під час досудового розслідування в якості свідка гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зазначив що на протязі тривалого часу він проживав з ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 яка померла у 2022 році коли останній перебував в окупованому селищі Савинці Ізюмського району м. Харкова. Після того як повернувся до м. Харкова ОСОБА_8 почав займатися питанням про вступ в спадок на майно померлої ОСОБА_5 .

На даний час отримані відомості від свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підпадають під сумніви та вказані особи можуть бути причетними до вказаного кримінально правопорушення а саме до заволодіння будинком АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла 21.05.2022р.

Згідно інформаційної довідки №380276276 від 27.05.2024 право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження майна а саме: будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_5 , розмір частки 1/1.

У зв`язку з вищевикладеним, відповідною постановою від 27.05.2024, вказане нерухоме майно, а саме будинок АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у даному провадженні, оскільки вказане майно в повній мірі відповідає положенням ст. 98 КПК України, та являє собою речові докази.

На сьогодні існує вірогідність знищення та (або) відчуження вказаного майна. Не вжиття заходів забезпечення кримінального провадження унеможливить збереження такого майна для проведення подальших слідчих дій, позбавить можливості вживати заходи щодо задоволення своїх вимог за рахунок арештованого майна.

У вказаних подіях вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 КК України, з метою забезпечення збереженості, та недопущення незаконного відчуження та перереєстрації на третіх осіб, виникла необхідність у накладенні арешту на вказані нежитлові приміщення та квартиру.

При цьому, у зв`язку з вищевикладеним наявна необхідність у накладенні арешту з забороною органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, але не обмежуючись Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо вказаного вище арештованого майна.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, разом із клопотанням надав заяву, в якій просив проводити судове засідання без його участі, клопотання підтримав.

В зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що в провадженні СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001157 від 26.03.2024р., за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа. Третьою стороною, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 36936995, який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Заборонити органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, як виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, але не обмежуючись Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, державним виконавцем, приватним виконавцям та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (реєстрації прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) на нерухоме майно належне на праві приватної власності ОСОБА_5 , а саме: будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 36936995.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1