Справа № 442/8270/19
Провадження № 1-кп/442/56/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №000073 від 15.08.2018 за обвинуваченням:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стебник Львівської області, громадянина України, безробітного, проживаючого на АДРЕСА_1 , не депутата, не адвоката, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28 ч.1 ст.204 КК України, -

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Дружба Теребовлянського району Тернопільської області, громадянина України, приватного підприємця, проживаючого на АДРЕСА_2 , не депутата, не адвоката, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28 ч.1 ст.204 КК України, -

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_6

ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження №000073 від 15.08.2018 за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.199, ч.3 ст.28- ч.1 ст.204, ч.3 ст.28 ч.2 ст.204 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.199, ч.3 ст.28 ч.1 ст.204 КК України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28 ч.1 ст.204 КК України.

Під час судового розгляду стороною захисту було заявлене клопотання, яке підтримали обвинувачені, про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за ч.3 ст.28 ч.1 ст.204 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України. Вказали, що відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №000073 від 15.08.2018 стороною обвинувачення встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в складі організованої групи з серпня 2018 року по березень 2019 року вчиняли інкриміновані їм протиправні дії, які за класифікацією злочинів (в редакції що діяла на час вчинення кримінального правопорушення) згідно ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків. Просять звільнити обвинувачених від кримінальної відповідальності за вчинення цих кримінальних правопорушень, оскільки з часу вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень минуло більш ніж два роки.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечив, вважає таке підставним, так як строк, протягом якого особу може бути притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень, минув, перебіг давності за обставин, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався. Просить клопотання задоволити.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення даного клопотання з огляду на наступне.

Як зазначено вище, в судовому засіданні стороною захисту заявлено клопотання про закриття судом кримінального провадження в частині обвинувачення відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28 ч.1 ст.204 КК України у зв`язку зі звільненням обвинувачених від кримінальної відповідальності.

Таке звільнення згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України здійснюється у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність, а клопотання про його застосування, заявлене стороною під час судового провадження у справі, що надійшла до суду з обвинувальним актом, відповідно до ч. 4 ст. 286 цього Кодексу підлягає негайному розгляду.

Однією з підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є закінчення установлених ст. 49 КК України строків давності, що ґрунтується на презумпції втрати особою суспільної небезпеки і, відповідно, на недоцільності застосування щодо неї заходів кримінально-правової репресії.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №000073 від 15.08.2018, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28 ч.1 ст.204 КК України.

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №000073 від 15.08.2018 стороною обвинувачення встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , діючи як виконавець організованого угрупування, згідно розробленого злочинного плану діяльності, спільно з іншими учасниками організованої групи, в період з 15 серпня 2018 року по 23 березня 2019 року, здійснював придбання, перевезення спирту етилового, придбавання та постачання комплектуючих (картонові упаковок з полімерними пакетами із краном «Bag in Box») для виготовлення алкогольних напоїв, здійснював зберігання, перевезення та збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв, тютюнових виробів кінцевим споживачам. Обвинувачений ОСОБА_4 , діючи як пособник організованого угрупування, згідно розробленого злочинного плану діяльності, спільно з іншими учасниками організованої групи, в період з 15 серпня 2018 року по 25 березня 2019 року, здійснював забезпечення постачання спирту етилового для виготовлення алкогольних напоїв, зберігання, перевезення та збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

Відповідно до вимог ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Редакція статті 204 КК України з часу вчинення інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, змінювалась.

01.01.2019 року було внесено зміни, у тому числі й до ст.204 КК України та викладено її в такій редакції: «Незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів караються штрафом від п`яти тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів». Таким чином станом на 23.03.2019 року існувала саме вказана редакція даної статті КК України.

Згідно ч.2 ст.12 КК України (у редакції, чинній станом на 15.08.2018 року), злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доход громадян.

Згідно ч.3 ст.12 КК України (у редакції, що була чинною на момент закінчення злочину) злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно ч.2 ст.12 КК України (у редакції на даний час), кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відтак, оскільки з 01.01.2019 року санкція ч.1 ст.204 КК України передбачає більш тяжке покарання, на відміну від санкції цієї ж норми, що діяла станом на 15.08.2018 року, з 01.01.2019 року кримінальна відповідальність за діяння, яке визначено диспозицією ч.1 ст. 204 КК України була посилена й відповідно погіршила становище особи, яка обвинувачувалася чи обвинувачується за цією нормою.

Таким чином, під час розгляду даного кримінального провадження слід застосувати ту редакцію ч.1 ст.204 КК України, яка пом`якшує кримінальну відповідальність та поліпшує становище особи, тобто редакцію цієї норми, що діяла до 01.01.2019 року й за класифікацією злочинів визначала діяння як злочин невеликої тяжкості, який станом на день подання цього клопотання є кримінальним проступком.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Згідно ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадків застосування давності, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 49 КК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Крім цього, в силу ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, суд має перевірити, чи не зупинявся або переривався перебіг давності.

Частинами 2 та 3 ст. 49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилась від досудового розслідування або суду, а також перебіг давності переривається, якщо до закінчення вказаних у ч. 1 та ч. 2 цієї статті строків, особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

У розумінні ч. 2 ст. 49 КК України давність є персоніфікованою, тому її перебіг може зупинятися лише щодо конкретного підозрюваного чи обвинуваченого.

Матеріали кримінального провадження не містять даних про переховування обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від правоохоронних органів після повідомлення їм в установленому законом порядку про підозру чи набуття ними процесуального статусу обвинуваченого.

Таким чином строк давності притягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за даним кримінальним правопорушенням, закінчився. Підстав для зупинення чи переривання давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, судом не встановлено і таких з матеріалів кримінального провадження не вбачається.

За таких обставин, у силу імперативних приписів ч. 1 ст. 44, ч. 1 ст. 49 КК України, а також положень ч. 3 ст. 285 КПК України застосування давності є не правом, а обов`язком суду.

Обвинуваченим судом роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28 ч.1 ст.204 КК України, яке станом на день вчинення злочину є кримінальним проступком. З моменту вчинення ними даних кримінальних правопорушень минуло більше чотирьох років, перебіг строків давності не зупинявся, тому суд вважає за можливе, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 49 КК України, звільнити їх від кримінальної відповідальності за інкриміновані їм кримінальні правопорушення, а кримінальне провадження щодо них закрити.

Відповідно до висновку, сформульованого ОП ККС ВС у Постанові від 12.09.2022 у справі №203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Отже, оскільки обвинувачені звільняються від кримінальної відповідальності і кримінальне провадження відносно них закривається, а тому на підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124, ст. 126 КПК України судові витрати за проведення експертиз, які проводились зі ініціативи сторони обвинувачення в рамках зазначеного кримінального провадження №000073 від 15.08.2018 стягненню з обвинувачених не підлягають.

Що стосується клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката Бочана про повернення застави, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено, запобіжний захід у вигляді застави не був порушений в ході розгляду справи, то запобіжний захід у вигляді застави підлягає продовженню з встановленими обов`язками до набрання ухвалою законної сили, а внесений розмір застави підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_4 після набрання ухвалою законної сили.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 284-285, 288, 314, 372 КПК України, ст. ст. 12, 49 КК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання задоволити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28 ч.1 ст.204 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28 ч.1 ст.204 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №000073 від 15.08.2018 в частині обвинувачення відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч.3 ст.28 ч.1 ст.204 КК України закрити.

Заставу, внесену платником ОСОБА_4 в розмірі 38 420 грн (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень на рахунок ТУ ДСА України у Львівській області згідно ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 23.08.2019 року по справі № 464/6948/18 - повернути заставодавцю ОСОБА_4 , відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання ухвалою законної сили.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду складено та проголошено 05.03.2023.

Головуючий-суддя ОСОБА_1