Справа № 464/1547/24
пр.№ 1-кп/464/300/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2024 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000083 від 26.02.2024, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину, солдата, кулеметника 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роди військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

стороною обвинувачення ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України в тому, що він вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 25.02.2024 близько 15:00 год., перебуваючи поруч із виходом з парку Івана Павла ІІ, що на вул. Гната Хоткевича в м. Львові, виявив на землі поруч із тротуаром прозорий полімерний пакет із невідомою речовиною білого кольору та в насипі землі згорток, обмотаний білою ізоляційною стрічкою, розгорнувши який виявив подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору. В подальшому, ОСОБА_3 вирішив забрати (придбати) дані речовини, з метою власного споживання, без мети збуту, які помістив собі в ліву зовнішню кишеню куртки, в якій був одягнений.

Надалі, 25.02.2024 близько 23:58 год. солдат ОСОБА_3 , рухаючись по АДРЕСА_2 на власному автомобілі марки «Форд» модель «Фюжн», р.н. НОМЕР_2 , порушивши правила дорожнього руху, був зупинений працівниками патрульної поліції у Львівській області. В ході встановлення анкетних даних, солдат ОСОБА_3 викинув з лівої кишені куртки прозорий полімерний пакет із білою речовиною невідомого походження в каналізаційний люк та в подальшому, в ході проведення поверхневої перевірки в порядку ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію України», повідомив, що ще зберігає згорток, обмотаний білою ізоляційною стрічкою із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору. В ході огляду місця події, солдат ОСОБА_3 надав згорток, обмотаний білою ізоляційною стрічкою із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, та повідомив, що прозорий полімерний пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, який знаходився в каналізаційному люку, належить йому.

У виявленій та вилученій у ОСОБА_3 речовині білого кольору, яка містилася у полімерному пакеті, виявлено амфетамін, який згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що затверджений постановою Кабінету міністрів України №770 від 06.05.2000, відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Загальна маса амфетаміну, яку вилучено в ОСОБА_3 становить 0,4129 грам. У виявленій та вилученій у ОСОБА_3 рослинній речовині, яка містилася у паперовому згортку виявлено канабіс, який згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що затверджений постановою Кабінету міністрів України №770 від 06.05.2000, відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса канабісу, який вилучено в ОСОБА_3 становить 0,4432 грама.

Відповідно до таблиці №1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» маса психотропної речовини - амфетаміну, з якої наступає кримінальна відповідальність, становить від 0,15 грама, маса наркотичного засобу канабісу, з якої наступає кримінальна відповідальність, становить від 5,0 грам.

Таким чином, органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив, що вчинив правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті. З матеріалами кримінального провадження ознайомлений, жодні докази не оспорює, правильно розуміє обставини за яких його обвинувачено, з якими повністю погоджується та просить здійснювати спрощений порядок дослідження доказів.

Прокурор в судовому засіданні просила не досліджувати докази, котрі ніким не оспорюються, та визначити обсяг доказів, що підлягають дослідженню з урахуванням ч.3 ст. 349 КПК України.

Захисник погодився не досліджувати докази, котрі ніким не оспорюються, та обмежитися показами обвинуваченого.

Частинами 1 та 2 ст. 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

При цьому ч.6 вказаної норми закріплено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

За таких обставин, заслухавши думку учасників провадження, з дотриманням загальних засад кримінального провадження, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, з урахуванням ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до переконання про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, оскільки така не викликає сумнівів у правильності розуміння ним змісту та обставин вчинення інкримінованого проступку. Сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, а прийняте рішення про скорочений судовий розгляд свідчитиме про те, що обставини, які сторонами не оспорюються, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Так, надаючи покази, обвинувачений пояснив, що 25.02.2024 близько 15.00 год. перебував у парку Івана Павла ІІ, що за адресою: АДРЕСА_3 , де на землі побачив прозорий полімерний пакет з невідомою речовиною білого кольору, а також згорток, обмотаний білою ізоляційною стрічкою, в якій виявив подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору. Так, відкривши згорток, оглянувши вказані предмети, зрозумів, що в них знаходяться ймовірно амфетамін та конопля, що є забороненими засобами. Однак, так як це було неподалік парку де гуляють діти, а при виконанні бойових завдань у складі Збройних Сил України отримав поранення у вигляду контузій, внаслідок яких має сильні головні болі, та оскільки знеболюючі препарати не допомагають йому, вирішив залишити заборонені речовини собі з метою вживання для полегшення болю, а тому помістив вказані предмети у ліву зовнішню кишеню куртки, в якій був одягнений. В подальшому, цього ж дня, був зупинений працівниками патрульної поліції через порушення Правил дорожнього руху, та на запитання яких добровільно видав заборонені речі, що знаходились у нього. Зауважив, що не викидав прозорий полімерний пакет з білою речовиною в каналізаційний люк, а такий випадково випав під час проведення працівниками поліції поверхневого огляду. По приїзді оперативної групи повідомив усі обставини, не перешкоджав органу досудового розслідування у встановленні істини, брав участь у всіх процесуальних діях. На даний час шкодує про вчинене, щиро розкаюється, розуміє, що вчинив неправильно, йому дуже прикро та соромно за скоєне, просить суворо не карати, просив суд призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.

При цьому, за основу суд бере до уваги покази обвинуваченого, вважає такі належними, допустимими та достовірними, послідовними, котрі у взаємозв`язку доводять фактичні обставини вчиненого діяння. Будь-яких сумнівів у суду, що подія мала місце саме за обставин, зазначених обвинуваченим, немає.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_3 , суд враховує наступне.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 309 КК України суб`єкт кримінального правопорушення підлягає кримінальній відповідальності серед іншого за незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

У роз`ясненнях, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» № 4 від 26.04.2002 вбачається, що при розгляді справ про злочини, предметом яких є наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, обладнання, призначене для виготовлення цих засобів, речовин, їх аналогів, або прекурсори суди мають керуватися законами України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори", "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними", Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, який затверджується та змінюється Кабінетом Міністрів України, а також Таблицями невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу.

Статтею 1 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" речовини і прекурсори» передбачено, що психотропними речовинами є речовини природні чи синтетичні, препарати, природні матеріали, включені до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та наркотичними засобами є речовини природні чи синтетичні, препарати, рослини, включені до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Відповідно до Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» Списку №2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено амфетамін віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Відповідно до Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» Списку №1 Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено, канабіс віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Згідно з Таблицею 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу» затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 № 188 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 № 634 невеликими розмірами канабісу (цілі або різного ступеня подрібнення будь-які частини рослини роду коноплі або їх суміш (за винятком власне дозрілого насіння) незалежно від того, піддавались вони екстракції, деструкції, гниттю чи враженню пліснявою) є до 5, 0 г, та великими розмірами від 1,5 г до 15,0 г.

Згідно з Таблицею 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу» затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 № 188 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 № 634 невеликими розмірами амфетаміну є до 0,15 г, та великими розмірами від 500 г до 2500 г.

Одночасно, згідно зі ст. 1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» під обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів розуміються види діяльності в тому числі з зберігання, придбання наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що дозволяються і контролюються згідно з цим Законом.

У роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» № 4 від 26.04.2002 під незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів необхідно вважати серед іншого і привласнення знайденого. Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів чи прекурсорів у володінні винної особи.

За таких обставин, судом встановлено, що ОСОБА_3 знайшов прозорий полімерний пакет із невідомою речовиною білого кольору та згорток, обмотаний білою ізоляційною стрічкою, із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, усвідомлюючи, що такі є наркотичним засобом та психотропною речовиною, обіг яких заборонено, діючи умисно, в порушення законів що регулюють незаконний обіг наркотичних засобів та психотропних речовин, заволодів ними для подальшого вживання, та утримував такі при собі, тобто володів ними з часу привласнення до моменту вилучення працівниками поліції.

З огляду на викладене вказані дії містять усі ознаки незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту.

Однак, як вбачається з диспозиції ст. 44 КУпАП, особа підлягає адміністративній відповідальності за незаконне виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах.

З цього слідує, що за незаконне, серед іншого, придбання та зберігання наркотичної речовини канабісу у кількості до 5,0 г та психотропної речовини амфетаміну у кількості до 0,15 г передбачена адміністративна відповідальність.

Беручи до уваги, що згідно обвинувачення ОСОБА_3 інкриміновано те, що останній незаконно придбав та зберігав особливо небезпечний наркотичний засоб, обіг яких заборонено канабіс, загальною масою 0,4432 грама, що згідно з Таблицею 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу» є невеликим розміром, а тому його дії можуть містити склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, в цій частині, у діях обвинуваченого ОСОБА_3 відсутній склад кримінального правопорушення.

Крім того, як вбачається з обвинувального акту, стороною обвинувачення правовою кваліфікацією кримінального правопорушення визначено: ч.1 ст. 309 КК України -незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту. Формулюючи обвинувачення, вказано, що ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України.

Як зазначалося вище, сторони кримінального провадження не заперечили, що ОСОБА_3 25.02.2024 окрім канабісу, придбав та зберігав амфетамін, що згідно Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» Списку №2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено, віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

У диспозиції частини 1 ст. 309 КК України визначено, що наркотичні засоби та психотропні речовини являються самостійними предметами кримінального правопорушення, що є ознакою його складу.

Частиною 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею, зокрема ч.ч.2 та 3.

Згідно п. 13 ч.1 ст. 3 КПК України дано визначення, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 5 частини 2 статті 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Одночасно, ч.1 ст. 11 КК України під кримінальним правопорушенням розуміється передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

При цьому, кваліфікацією у кримінальному праві вважається точна кримінально-правова оцінка конкретного суспільно-небезпечного діяння в суспільстві. Вона полягає у встановленій відповідності між ознаками абсолютного небезпечно-суспільного діяння і ознаками, передбаченого в в диспозиції норми КК України.

Кваліфікацію злочинів здійснюють вповноважені на це положеннями КПК України: слідчий, дізнавач, прокурор і судді.

Таким чином, зважаючи на обставини викладені в обвинувальному акті, сторона обвинувачення ствердила, що ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту та його дії кваліфіковано за ч.1 ст. 309 КК України.

Однак, ОСОБА_3 не обвинувачено у вчиненні незаконного придбання та зберігання психотропної речовини. Вказане діяння, стороною обвинувачення не кваліфіковано.

При цьому, суд звертає увагу, що незаконне придбання та зберігання психотропної речовини не може охоплюватися незаконним придбанням та зберіганням наркотичної речовини, оскільки амфетамін являється психотропною речовиною, самостійним предметом проступку передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

З огляду на ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на прокурора.

Відповідно до ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Одночасно, згідно ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вислухавши показання обвинувачуваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.17, 22, 23 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимогст.321 КПК України здійснення сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання ними суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, провівши судовий розгляд у відповідності до вимог ст.337 КПК України лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, враховуючи визнання обвинуваченим обставин вчинених дій, що охоплюються подією інкримінованого правопорушення, суд приходить до висновку про виправдання обвинуваченого ОСОБА_3 за висунутим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, з наведених вище підстав.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України(ст. 19 Конституції України).

Згідно зі ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Україною 17.07.1997 року ратифікована Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(Рим, 1950), яка набрала чинності для України 11.09.1997 року.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а сам принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, заслуговує на увагу п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рим,1950), котрою передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Одночасно пунктом 2 вказаної норми Конвенції проголошено право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення. Недопустимість порушення таких принципів Європейський суд з прав людини засвідчив у рішеннях по справах «Тельфнер проти Австрії» від 20.03.2001 року та «Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства» від 08.02.1996 року.

Як вбачається зі змісту ч.1 ст. 373 КПК України у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення ухвалюється виправдувальний вирок.

Одночасно, виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу, зокрема, встановлена відсутність події кримінального правопорушення, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Беручи до уваги, що в судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав канабіс, що є наркотичною речовиною, однак у невеликому розмірі, за що передбачена адміністративна відповідальність, а тому в його діянні відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Крім того, стороною обвинувачення діяння ОСОБА_3 не кваліфіковано як незаконне придбання та зберіганні психотропної речовини, а згідно ч.3 ст. 337 КПК України суд не може вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, оскільки це погіршить становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, так як обвинувачення з даного приводу не пред`явлено, і такі діяння не охоплюються незаконним придбанням та зберіганням наркотичних засобів, не зважаючи, на те, що охоплюються ч.1 ст. 309 КК України.

З урахуванням викладеного, оцінюючи в сукупності досліджені під час судового розгляду докази, з точки зору достатності та взаємозв`язку, у відповідності до вимог ст. 337 КПК України, розглянувши матеріали кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно виправдати за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України оскільки встановлена відсутність в його діянні складу кримінального правопорушення.

Оскільки щодо ОСОБА_3 ухвалюється виправдовувальний вирок питання процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта слід віднести за рахунок держави.

Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Так, документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується, майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання.

При дослідженні речових доказів встановлено, що речовими доказами у кримінальному провадженні визнано компакт-диски DVD-R (а. с. 30, 31), пакет білого кольору №200189521, на якому наявний напис «висновок експертизи №СЕ19/109-24/2847-НЗПРАП ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ЄРДР №000083 від 26.02.2024», в якому знаходиться порошкоподібна речовина та рослинна речовина (а. с. 32).

На підставі викладеного, ч.1 ст. 309 КК України, керуючись, ст. ст. 337, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту та виправдати з підстави встановленої відсутності в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України

Процесуальні витрати за залучення експерта у розмірі 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 84 (вісімдесят чотири) копійки слід віднести за рахунок держави.

Речові докази у справі після набрання вироком законної сили:

-компакт-диски DVD-R залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-пакет білого кольору №200189521, на якому наявний напис «висновок експертизи №СЕ19/109-24/2847-НЗПРАП ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ЄРДР №000083 від 26.02.2024», в якому знаходиться порошкоподібна речовина, що є амфетамін масою 0,4129 г, та рослинна речовина, що є канабісом масою 0,4432 г, знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1