В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2024 року смт.Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000341 від 18.12.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степове Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо - спеціальною освітою, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, працюючого укладальником пакувальником у ТОВ «Міропласт», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан (строк дії воєнного стану в Україні продовжено відповідно до Указу Президента України № 734/2023 від 06.11.2023 року).

Водночас, 18 грудня 2023 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не надалось можливим встановити, у ОСОБА_4 , який достовірно знав, що по АДРЕСА_1 , на території подвір`я знаходиться незачинений транспортний засіб ВАЗ-2107, з р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , але фактично перебуває у власності ОСОБА_7 ,та в салоні якого зберігається різного роду обладнання та інструменти, виник раптовий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, а саме: майна належного ОСОБА_7 .

Реалізуючи зазначений умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 18.12.2023 року близько 01 год. 00 хв., більш точного часу досудовим розслідування не вдалось встановити, ОСОБА_4 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу пройшов на території неогородженого подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходився незачинений транспортний засіб ВАЗ-2107, з р/н НОМЕР_2 , біля якого знаходилась двоколісна будівельно-садова тачка, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, наблизившись до зазначеної двоколісної будівельно-садової тачки, взяв її та направився до транспортного засобу ВАЗ-2107, з р/н НОМЕР_2 , де відчинив двері автомобіля, де в подальшому з салону автомобіля взяв буксирувальний трос марки «Carlife TR 707 P» довжиною 5 м, передбаченого на вагу 8 тон, вогнегасник порошковий БП-1 (3); автомагнітолу чорного кольору марки Decker MDR-124 ВТ, які погрузив у вищевказану двоколісну будівельно-садову тачку. Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 наблизився до багажного відділення автомобіля та, відчинивши його, викрав пластиковий кейс зеленого кольору, марки «Intertool» з автонабором інструментів на 72 од., пластиковий кейс сірого кольору з гідравлічним домкратом марки «WINSO», передбаченого на вагу 3 тони, полімерну каністру напівсинтетичної моторної оливи для двигуна внутрішнього згорання марки «Caroil 10W40 API SL/CF», об`ємом 5 літр; пластикову ємність чорного кольору, об`ємом 10 л., яка заповнена рідиною зі специфічним запахом бензину, яку для себе він визначив як бензин, та вказані речі погрузив до двоколісної будівельно-садової тачки, яку викотив з території подвір`я ОСОБА_7 , таким чином місце вчинення злочину залишив, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми неправомірними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 5965 гривень 91 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в обсязі пред`явленого обвинувачення по ст. 185 ч. 4 КК України визнав та суду пояснив, що він 18.12.2023 року близько 01 год. 00 хв. прийшов на території неогородженого подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходився незачинений транспортний засіб ВАЗ-2107. Він взяв двоколісну будівельно-садову тачку, яка стояла на подвір`ї, та направився до транспортного засобу ВАЗ-2107. Він з салону автомобіля взяв буксирувальний трос, вогнегасник, автомагнітолу, які погрузив у двоколісну будівельно-садову тачку. Потім він з багажного відділення автомобіля викрав пластиковий кейс з автонабором інструментів, пластиковий кейс з гідравлічним домкратом, полімерну каністру напівсинтетичної моторної оливи для двигуна внутрішнього згорання, пластикову ємність з рідиною зі специфічним запахом бензину та вказані речі погрузив до двоколісної будівельно-садової тачки. Тачку він викотив з території подвір`я та перевіз до іншого будинку. Ускоєному розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, претензій морального та матеріального характеру до ОСОБА_4 не має, просив призначити мінімальне покарання, передбачене законом.

Прокурор, захисник та обвинувачений не заперечували проти розгляду кримінального провадження за відсутності потерпілого. Тому суд, на підставі ст. 325 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, можливість за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду для прийняття рішення, ухвалив про проведення судового розгляду без потерпілого.

Крім показань обвинуваченого, провина ОСОБА_4 в скоєні описаного кримінального правопорушення підтверджується і іншими перевіреними судом доказами.

Згідно протоколу огляду місця події від 18.12.2023 року в присутності понятих, за участю потерпілого ОСОБА_7 було оглянуто територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 , на території який знаходився транспортний засіб ВАЗ-2107, з р/н НОМЕР_1 . В ході огляду автомобіля було виявлено та вилучено змиви з лівої передньої, правої передньої, лівої задньої дверей автомобіля та автомобільну попільничку.

Згідно протоколу обшуку від 18.12.2023 року у присутності понятих було проведено обшук будинку АДРЕСА_2 . Під час обшуку було виявлено автомобільну щітку скребок синього кольору, буксирувальний трос марки «Carlife TR 707 P» довжиною 5 м, вогнегасник порошковий БП-1, автомагнітолу чорного кольору, марки Decker MDR-124 ВТ, пластиковий кейс зеленого кольору, марки «Intertool» з автонабором інструментів, пластиковий кейс сірого кольору з гідравлічним домкратом марки «WINSO», пластикову ємність синього кольору, об`ємом 5 л, заповнену рідиною візуально схожою на автомобільне мастило, пластикову ємність чорного кольору, об`ємом 10 л., яка заповнена рідиною зі специфічним запахом бензину, прозору пластикову ємність, об`ємом 5 л, яка заповнена рідиною зі специфічним запахом бензину, згорток, в якому були виявлені свічки запалення для двигуна внутрішнього згорання в загальній кількості 9 шт, тряпчану чорну сумку з інструментами різноманітного типу, автомобільну шину марки «Debika» 175/70 R-13, в зборі з диском та двоколісну будівельно садову тачку.

Згідно протоколу огляду від 19.12.2023 року у присутності понятих було оглянуто автомобільну попільничку та автомобільний музичний програвач «Decker HDR-124 BT», які були вилучені в ході обшуку та огляду 18.12.2023 року. Під час огляду автомобільної попільнички було виявлено та вилучено три сліди пальців рук. Під час огляду автомобільного музичного програвача «Decker HDR-124 BT» було виявлено та вилучено один слід пальців рук.

Згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 5518 від 25.12.2023 року ринкова вартість, з урахуванням зносу, бувшого у використанні, буксирувального тросу марки «Carlife TR 707 P» довжиною 5 м, передбаченого на вагу 8 тон, становить 309 грн., марки «Intertool» з автонабором інструментів на 72 од. Ринкова вартість, з урахуванням зносу, бувшого у використанні, набору інструментів марки «Intertool» на 72 од. становить 732 грн. 67 коп. Ринкова вартість одного літру бензину марки А 95 становить 52 грн. 24 коп.; вогнегасника порошкового ВП-1 - 274 грн. 67 коп.; двоколісної будівельно садової тачки - 1166 грн. 67 коп.;автомагнітоли чорного кольору, марки Decker MDR-124 ВТ - 1900 грн.; полімерної каністри напівсинтетичної моторної оливи для двигуна внутрішнього згорання марки «Caroil 10W40 API SL/CF», об`ємом 5 літр 602 грн. 50 коп.; гідравлічного домкрату марки «WINSO», передбаченого на вагу 3 тони 458 грн. Загальна ринкова вартість майна становить 5 495 грн. 75 коп.

Згідно висновку експерта судової трасологічної експертизи № СЕ-19/104-24/821-Д від 08.01.2024 року чотири сліда пальців рук розмірами 13х21 мм, 13х20 мм, 9х16 мм, 14х20 мм, відкопійовані на липких стрічках розмірами 38х53 мм, 38х41 мм, 20х78 мм, вилучені 19.12.2023 року з автомобільної попільнички та автомобільного програвача «Decker HDR-124 BT», придатні для ідентифікації за ними особи. Чотири сліда пальців рук розмірами 13х21 мм, 13х20 мм, 9х16 мм, 14х20 мм, відкопійовані на липких стрічках розмірами 38х53 мм, 38х41 мм, 20х78 мм, вилучені 19.12.2023 року з автомобільної попільнички та автомобільного програвача «Decker HDR-124 BT», залишені відповідно мізинцем правої руки, мізинцем лівої руки (двічі), вказівним пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 13.02.2024 року за участю ОСОБА_4 , останній детально розповів про обставини вчинення ним правопорушення 18.12.2023 року на території подвір`я будинку АДРЕСА_1 .

Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку про їх належність, допустимість і достовірність. Наведені докази повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого.

Практикою Європейського суду з прав людини закріплено позицію, що за змістом пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Визнавши досліджені докази достовірними, належними та допустимими та, оцінивши їх в сукупності з іншими фактичними даними та обставинами скоєння кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що інкриміноване ОСОБА_4 обвинувачення знайшло підтвердження під час судового розгляду.

При цьому, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в повному обсязі, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ст. 185 ч. 4 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин, а також те, що обвинувачений не судимий, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, працює, за місцем проживання не перебуває на обліку в медичних установах, з місця проживання характеризується посередньо.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими і інші обставини, які не зазначені в частині першій ст. 66 КК України.

Як пом`якшуючі покарання обставини суд взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 дав своїм діям належну оцінку і дійсно готовий понести передбачену законом відповідальність, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у вигляді позбавлення волі.

Призначення покарання в такому необхідному та достатньому розмірі, на думку суду, разом з метою кари одночасно об`єктивно забезпечить досягнення виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, враховуючи думку прокурора, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та зазначені вище дані про особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, що відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Так, згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Таким чином, вирішення судом питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання ґрунтується на наведених вище вимогах.

Повною мірою врахувавши вказані обставини, а також зваживши на другорядну роль кари як мети покарання, суд приходе до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 є можливим без відбування покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку, який буде достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співрозмірним характеру вчиненого діяння, його наслідкам та особі винного.

Відповідно до ст. 91 ч. 1 п. 3 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування з метою встановлення обставин кримінального правопорушення призначалась та проводились судово товарознавча експертиза № 5518 від 25.12.2023 року вартістю 600 гривень, та судово трасологічна експертиза № СЕ-19/104-24/821-Д від 08.01.2024 року вартістю 2 271 грн. 84 коп.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на відшкодування процесуальних витрат за проведення експертиз, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованих державних установ, у розмірі 2 871 грн. 84 коп. на користь держави.

Питання щодо скасування арешту майна суд вирішує відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19.01.2024 року, у відповідності до ст.174 КПК України необхідно скасувати у зв`язку з тим, що потреба у цьому заході забезпечення кримінального провадження відпала.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Речові докази: автомобільну щітку скребок синього кольору, буксирувальний трос марки «Carlife TR 707 P» довжиною 5 м, вогнегасник порошковий БП-1, пластиковий кейс зеленого кольору, марки «Intertool» з автонабором інструментів, пластиковий кейс сірого кольору з гідравлічним домкратом марки «WINSO», пластикову ємність синього кольору, об`ємом 5 л, заповнену рідиною візуально схожою на автомобільне мастило, пластикову ємність чорного кольору, об`ємом 10 л., яка заповнена рідиною зі специфічним запахом бензину, прозору пластикову ємність, об`ємом 5 л, яка заповнена рідиною зі специфічним запахом бензину, згорток, в якому були виявлені свічки запалення для двигуна внутрішнього згорання в загальній кількості 9 шт, тряпчану чорну сумку з інструментами різноманітного типу, автомобільну шину марки «Debika» 175/70 R-13, в зборі з диском та двоколісну будівельно садову тачку, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - вважати повернутими потерпілому; автомагнітолу чорного кольору, марки Decker MDR-124 ВТ та автомобільну попільничку, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 НРВП ГУНП в Дніпропетровській області, - повернути потерпілому ОСОБА_7 ; три сліди пальців рук з автомобільної попільнички, один слід пальця руки з автомобільного музичного програвача, оптичний диск із відеозаписом проведення обшуку, оптичний диск із відеозаписом ходу проведення слідчого експерименту, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000341, - залишити в матеріалах кримінального провадження; змиви з лівої та правої передньої ручки дверей, та задньої лівої дверей, які поміщено та опечатано до трьох паперових конвертів, а також паперовий конверт з чистим марлевим бинтом НПУ, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 НРВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити; чохли передніх сидінь автомобіля, гумовий шланг, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 НРВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути власнику.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за даною статтею кримінального закону у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом зазначеного строку - 1 (один) року він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судово товарознавчої експертизи № 5518 від 25.12.2023 року у розмірі 600 гривень та витрати за проведення судово трасологічної експертизи № СЕ-19/104-24/821-Д від 08.01.2024 року у розмірі 2 271 грн. 84 коп., а всього у розмірі 2 871 грн. 84 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19.01.2024 року, скасувати.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази: автомобільну щітку скребок синього кольору, буксирувальний трос марки «Carlife TR 707 P» довжиною 5 м, вогнегасник порошковий БП-1, пластиковий кейс зеленого кольору, марки «Intertool» з автонабором інструментів, пластиковий кейс сірого кольору з гідравлічним домкратом марки «WINSO», пластикову ємність синього кольору, об`ємом 5 л, заповнену рідиною візуально схожою на автомобільне мастило, пластикову ємність чорного кольору, об`ємом 10 л., яка заповнена рідиною зі специфічним запахом бензину, прозору пластикову ємність, об`ємом 5 л, яка заповнена рідиною зі специфічним запахом бензину, згорток, в якому були виявлені свічки запалення для двигуна внутрішнього згорання в загальній кількості 9 шт, тряпчану чорну сумку з інструментами різноманітного типу, автомобільну шину марки «Debika» 175/70 R-13, в зборі з диском та двоколісну будівельно садову тачку, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - вважати повернутими потерпілому; автомагнітолу чорного кольору марки Decker DR-124 ВТ та автомобільну попільничку, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 НРВП ГУНП в Дніпропетровській області, - повернути потерпілому ОСОБА_7 ; три сліди пальців рук з автомобільної попільнички, один слід пальця руки з автомобільного музичного програвача, оптичний диск із відеозаписом проведення обшуку, оптичний диск із відеозаписом ходу проведення слідчого експерименту, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000341, залишити в матеріалах кримінального провадження; змиви з лівої та правої передньої ручки дверей, та задньої лівої дверей, які поміщено та опечатано до трьох паперових конвертів, а також паперовий конверт з чистим марлевим бинтом НПУ, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 НРВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити; чохли передніх сидінь автомобіля, гумовий шланг, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 НРВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути власнику.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1