Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4011/24
Номер провадження 1-кс/711/1088/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

представника заявника: адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна (в порядку ст.174 КПК України) -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання ОСОБА_4 , в якому останній просить скасувати повністю арешт на майно, а саме земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:002:0524 та :02:002:0525, які відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належать ОСОБА_4 .

Заявник вважає, що рішення про накладення арешту на земельну ділянку є безпідставним, здійснюючи господарську діяльність він приносив користь суспільству та державі, особливо у цей складний час, до чого призвела війна. Лише наполеглива правця, сплата податків, розвиток бізнесу може пришвидшити перемогу над країною агресором. З моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про нібито вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України пройшло майже півтора року.

Вказує, що кримінальне провадження від 22.06.2023 про злочин, передбачений ст.309 ч.2 КК України. Яке було об`єднано з кримінальним провадження №0000038 від 28.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.197-1 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину, наявністю в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 КУпАП. Дана обставина підтверджується витягами з ЄРДР, постановою Уманського міськрайонного суду від 25.10.2023 у справі №707/5496/23.

Додає, що на даний час в рамках кримінального правопорушення №0000038 від 28.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.197-1 КК України жодній особі, у тому числі службовим особам Уманської міської ради не повідомлено про підозру.

Більш того, Уманська міська рада, яка представляє інтереси територіальної громади, не має відомостей про самовільне зайняття земельної ділянки орієнтованою площею 0,2 га по АДРЕСА_1 , як потерпілою до кримінального провадження не залучена.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :02:002:0491, площею 0,2 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 20.01.2023 між Уманською міською радою та ТОВ «К-РІТЕЙЛ» не оскаржувався.

На думку заявника органом досудового розслідування не зазначено у клопотанні та не наведено доказів існування обставин, які підтверджують, що незастосування арешту майна призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Таким чином відсутні будь-які ризики зазначені в абзаці ч.1 ст.170 КПК України.

Крім того вказує, що у зв`язку з накладеним арештом на земельні ділянки, він, як суб`єкт підприємницької діяльності позбавлений можливості отримати кредитні кошти для реалізації проектів щодо використання придбаної земельної ділянки за її цільовим призначенням для будівництв ата обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, оскільки предметом застави при отриманні кредиту не може бути майно на яке накладено арешт, а також освоєння кредитних коштів на земельній ділянці, на яку накладено арешт не припустимо.

Будь-які інвестиційні проекти реалізувати неможливо, оскільки інвесторів насторожують існуючі обмеження щодо земельних ділянок на яких планується проведення будівельних робіт та прокладання відповідних інженерних мереж.

З урахуванням викладеного заявник вважає, що всі можливі слідчі та процесуальні дії, для отримання доказів, які можуть бути використані для встановлення обставин у кримінальному провадженні проведено, а також беручи до уваги відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 до вчинення самовільного будівництва будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, тривалість строків досудового розслідування, відсутність підтвердження того, що продовження існування накладеного арешту виправдовує такий ступінь втручання у право ОСОБА_4 розпоряджатися своїм майном не є розумним та спів розмірним завданням цього кримінального провадження. Тому, просить задовольнити клопотання та скасувати арешт накладений на земельні ділянки.

В судовому засіданні, представник заявника ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання та пояснив, що пройшов тривалий час, накладений арешт позбавляє можливості здійснювати повноцінно підприємницьку діяльність, яку заявник здійснює понад 20 років. Арешт було накладено в листопаді 2023 року, на даний час нікому не повідомлено про підозру. За цей час ухвала не оскаржувалася, власник майна вважав, що цього часу буде достатньо для закінчення кримінального провадження нетяжкого злочину. Строки притягнення до відповідальності вийшли. Накладений арешт перечить праву здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_4 .

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та думку свого адвоката.

Прокурор ОСОБА_3 вважає, що ухвала є законною. Підстави скасування відсутні. На даний час проводяться призначені експертизи, на сьогоднішній день вони не закінчені. Тому доцільність накладеного арешту не відпала.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Клопотання заявника ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000038 від 28.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.197-1 та ч.2 ст.309 КК України подане в порядку ст.174 КПК України.

Встановлено, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038 від 28.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1, ч.2 ст.309 КК України.

Досудове розслідування здійснюється на підставі матеріалів УСР, щодо дій ОСОБА_6 який діючи разом із ОСОБА_4 , в період часу 2021-2023 років, самовільно зайняли земельну ділянку площею 0,2 га, яка перебувала в комунальній власності Уманської міської ради, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на якій у подальшому здійснили самовільне будівництво готельного комплексу, чим заподіяли значної шкоди інтересам територіальної громади м. Умань.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що в період з 2010 2012 років ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 розпочали самовільне будівництво капітальних будівель без оформлення будь-якої дозвільної документації за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою домовленістю із іншими невстановленими особами та службовими особами Уманської міської ради, здійснили самовільне захоплення земельної ділянки орієнтовною площею 0,2 га на якій збудували 8 (вісім) будівель.

З метою приховування своєї незаконної діяльності ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за попередньою змовою з посадовими особами Уманської міської ради та ТОВ «Рітейл-К» () організували незаконну схему отримання земельної ділянки під вищевказаними будівлями.

30.11.2021 вказану земельну ділянку зареєстровано в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :02:002:0491, площею 0,2 га.

24.02.2023 здійснено поділ вказаної земельної ділянки на три окремі земельні ділянки із кадастровими номерами :02:002:0514, площею 0,0319 га, :02:002:0515, площею 0,051га, :02:002:0516, площею 0,1171га.

Встановлено, будівлі та земельні ділянки з кадастровими номерами :02:002:0515 та :02:002:0516 поділено на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:002:0520; :02:002:0521; :02:002:0522; :02:002:0524 та :02:002:0525.

Також встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0524, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №354699498 від 16.11.2023 належить ОСОБА_4 ; земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0525, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №354699626 від 16.11.2023 належить ОСОБА_4 .

Встановлено, що капітальні будівлі та земельні ділянки з кадастровими номерами :02:002:0515 та :02:002:0516, які на даний час перебувають в процесі поділу на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:002:0520; :02:002:0521; :02:002:0522; :02:002:0524 та :02:002:0525, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, постановою слідчого СУ ГУНП в Черкаській області визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000038 від 28.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1, ч.2 ст.309 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.11.2023 накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами:

-:02:002:0520, яка відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 354699067 від 16.11.2023 належить ОСОБА_8 ;

-:02:002:0521, яка відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 354699248 від 16.11.2023 належить ОСОБА_8 ;

-:02:002:0522, яка відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 354699386 від 16.11.2023 належить ОСОБА_8 ;

-:02:002:0524, яка відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 354699498 від 16.11.2023 належить ОСОБА_4 ;

-:02:002:0525, яка відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 354699626 від 16.11.2023 належить ОСОБА_4 , а також капітальні будівлі, що розташовані на них, та відповідно до висновку експерта мають наступні параметри:

-триповерхова, окремо розташована, Г-подібна в плані будівля зовнішніми розмірами 10,10 х 15,85 м.

-одноповерхова, окремо розташована, прямокутна в плані будівля, зовнішнього розмірами 4,36 х 4,63 м.

-одноповерхова, окремо розташована, прямокутна в плані будівля, зовнішнього розмірами 3,90 х 6,72 м.

-одноповерхова, окремо розташована, прямокутна в плані альтанка, зовнішнього розмірами 3,25 х 3,33 м.

-одноповерхова, окремо розташована, прямокутна в плані альтанка, зовнішнього розмірами 4,74 х 4,96 м.

-одноповерхова, окремо розташована, прямокутна в плані альтанка, зовнішнього розмірами 4,48 х 4,53 м.

-одноповерхова, окремо розташована, прямокутна в плані альтанка, зовнішнього розмірами 4,48 х 4,50 м.

Арешт накладено шляхом заборони подальшого відчуження вищевказаного майна до скасування арешту у встановленому КПК України порядку

Ухвала обґрунтована тим, що зазначена у клопотанні земельна ділянка відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.11.2023 не оскаржувалася та набрала законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК України).

Слідчий суддя зауважує, що інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст.174 КПК України - необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому.

Підставами для накладення арешту на майно, згідно ухвали слідчого судді від 17.11.2023 відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КК України є забезпечення збереження речового доказу.

Статтею 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч.1 ст.131 КПК України).

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. (ч.3 ст.132 КПК України).

Відповідно до ухвали слідчої судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.11.2023 основним ризиком, для запобігання якого виникла необхідність накладення арешту, є наявність потенційної загрози та шкоди для кримінального провадження у разі не накладення арешту на земельні ділянки та побутові приміщення.

Земельні ділянки, на які на даний час накладено арешт є предметами (об`єктом кримінально протиправних дій) кримінального правопорушення, які у кримінальному провадженні визнано речовими доказами.

Встановлено також поділ земельних ділянок, що може свідчити про обставини, на які вказував орган досудового розслідування щодо приховання певних дій із земельними ділянками, які були об`єктом посягання, що на даний час перевіряється в ході проведення досудового розслідування.

З огляду на зазначене, слідчий суддя зауважує, що при постановленні ухвали про накладення арешту на майно від 17.11.2023 слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси враховано правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб.

У відповідності до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як свідчать норми п.6 ч.2 ст.242 КПК України, слідчого та прокурора зобов`язано забезпечити проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням.

На даний час в рамках вказаного кримінального провадження з метою підтвердження чи спростування фактів порушення законодавства України під час розроблення, затвердження документації з землеустрою, фактичного використання земельних ділянок, дотримання режимів обмежень, а також встановлення майнової шкоди заподіяної інтересам територіальній громаді призначено ряд будівельно-оціночних та земельно-оцінюючих експертиз.

Посилання адвоката на недоведеність відношення вищевказаних земельних ділянок до кримінального провадження, є безпідставним, оскільки встановлені прокурором фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0524 та земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0525, які належать ОСОБА_4 , а також капітальні будівлі, що розташовані на них, відповідають ознакам речових доказів, зазначеним в ст.98 КПК України, що згідно ч.3 ст.170 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою її збереження.

З огляду на зазначене, слідчим суддею на виконання вимог п.2 ч.3 ст.132 КПК України при прийнятті рішення про накладення арешту на зазначене майно в повній мірі враховано такий ступінь втручання у право особи на мирне володіння майном за потреб досудового розслідування, котрі мають місце, а наявність потенційної загрози та шкоди для кримінального провадження у разі не накладення арешту на земельні ділянки, а також капітальні будівлі, що розташовані на них, шляхом заборони подальшого відчуження вищевказаного майна, переважає над обмеженням права власника тимчасово розпоряджатись земельними ділянками.

Поряд з цим варто враховувати, що арешт майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та являється самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.

В ході розгляду клопотання заявника не доведені обставини, які б давали підстави вважати, що на даний час відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, крім того заявником не доведено необґрунтованості накладення такого арешту.

В свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке обмеження для виконання завдань кримінального провадження, а також завдань арешту майна, визначених в абз.2 ч.1ст.170 КПК України.

На думку слідчого судді, таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи, є розумним та пропорційним меті кримінального провадження.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

Посилання ініціаторів клопотання на розумність строків заслуговує уваги та має бути контрольованим в ході проведення досудового розслідування, однак в провадженні призначено ряд експертиз, які на даний час виконуються, що не залежить від волі самих ініціаторів клопотання та органу, що їх призначив, однак результат їхнього проведення має значення для кримінального провадження та виправдовує втручання у право власності та використання вказаних земельних ділянок, так як вони можуть бути предметом злочинного посягання, що може призвести до матеріальних збитків для держави в особі представників органів місцевого самоврядування.

Крім того, під час досудового розслідування внесені відомості в ЄРДР не можуть бути виключним його результатом, а можливе кримінальне правопорушення може перекваліфіковуватися та нести сукупний склад чи більшу тяжкість, тому не може бути належним посиланням ініціатора клопотання на строки, що сплинули в порушеному кримінальному провадженні за ч. 3 ст.197-1 КК України.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність визначених ст.174 КПК України підстав для скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчої судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.11.2023, тому клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.7, 170, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти рішення може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст рішення складено та проголошено 29.05.2024.