Провадження №1-кп/447/87/24
Справа №447/3572/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.02.2024 року Миколаївський районний суд Львівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві Львівської області матеріали кримінального провадження № 0000446 від 12.10.2023 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гірське, Стрийського р-ну Львівської обл., українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого транспортувальником ТзОВ «ЛЕОНІ Ваерінг Системс УА ГмбХ», не судимого, одруженого, у якого є двоє дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

прокурор: ОСОБА_4

обвинувачений: ОСОБА_3

захисниця: адвокатеса ОСОБА_5

встановив:

ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним, 07.04.2023 та 11.10.2023 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що на АДРЕСА_2 , де за результатами Миколаївської територіальної позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії, затвердженої протоколом № 66/823 від 07.04.2023 при ІНФОРМАЦІЯ_4 , його визнано придатним до проходження військової служби у військовий час та видано повістку на відправку 11.10.2023 о 17:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою відправлення для проходження служби у лавах Збройних Сил України.

В порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, Указу Президента від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, ОСОБА_3 11.10.2023 умисно, відмовився від отримання повістки на відправку та 11.10.2023 о 17:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження служби у лавах Збройних Сил України, не прибув.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно ухилився від призову під час мобілізації, тобто вчинив злочин, передбачений ст. 336 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 просив суд призначити ОСОБА_3 покарання у виді трьох років позбавлення волі. Зазначив, що ОСОБА_3 характеризується позитивно, має на утриманні доньку, яка продовжує навчання.

ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України визнав. Пояснив, що проходив медичний огляд, проте під час медичного огляду не вказав, що хворів на туберкульоз. Крім того вказав, що хворіє, має сколіоз 1 ступеню, остеохондроз шийно-грудного відділу хребта та хворів на туберкульоз до 2012 року перебував на обліку у лікарні, легені уражені на 30 відсотків. Просив врахувати, що дружина захворіла на важку хворобу. При визначенні міри покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Захисниця обвинуваченого ОСОБА_5 просила суд при призначенні міри покарання ОСОБА_3 врахувати, що він вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає, кається у вчиненому, на утриманні у нього перебуває донька, яка навчається у ВНЗ, дружина ОСОБА_3 захворіла на тяжку хворобу та потребує оперативного втручання.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочині та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

У судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: вимогу про судимість обвинуваченого, згідно якої такий раніше не судимий; характеристику, видану 18.10.2023 старостою Гірського старостинського округу, відповідно до якої ОСОБА_3 за час проживання у с. Грське громадського порядку не порушував, до адміністративної відповідальності не притягався, письмових скарг на нього від жителів села Гірське не надходило; довідку з місця роботи ОСОБА_3 , відповідно до якої він працює транспортувальником на умовах повної зайнятості у ТзОВ «ЛЕОНІ Ваерінг Системс УА ГмбХ»; довідку з місця навчання доньки ОСОБА_3 , відповідно до якої вона навчається на четвертому курсі денної іформи навчання н факультеті прикладної математики та інформатику Львівського національного університету імені Івана Франка; копію консультативного висновку спеціаліста від 24.08.2023, відповідно до якого у ОСОБА_3 встановлений діагноз : сколіоз 1 ступеня, остеохондроз шийно-грудного відділу хребта; копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , копію консультації невропатолога від 05.04.2023, відповідно до якого у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 МР-ознаки остеохондрозу, помірного спондилоартрозу грудного відділу хребта, протрузії міжхребцевих дисків в сегментах L4-S1, спондилолістез L5 хребця, відповідно до довідки КНП ЛОР «Львівський обласний діагностичний центр» у ОСОБА_3 у спостерігається рентген картина характерна для сколіозу, остеохондрозу; копію довідки, відповідно до якої у ОСОБА_3 сколіоз першого ступеню.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ст. 336 КК України ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який офіційно працює та є єдиним годувальником у сім`ї, оскільки дружина ОСОБА_3 захворіла на тяжку хворобу та потребує операційного втручання, те що він не судимий, його вік, наявність на утриманні доньки яка продовжує навчання, стан здоров`я ОСОБА_3 , який є не задовільний сколіоз 1 ступеню, остеохондроз шийно-грудного відділу хребта, та те, що у ОСОБА_3 уражено 30 відсотків легенів внаслідок захворювання на туберкульоз та він перебуває у стані ремісії. Суд враховує обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та призначити покарання у виді позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, судових витрат не понесено.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази відсутні.

Керуючись ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням та призначити йому 1 (один) рік іспитового строку, поклавши на нього наступні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1