Справа № 161/5499/24
Провадження № 1-кс/161/1668/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 21 березня 2024 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Велика Ведмежка Маневицького району Волинської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді начальника відділу КП «Луцькавтопарксервіс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Клопотання мотивує тим, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001137 від 21 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

21 березня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Зважаючи, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерілих та свідків, тому звернулися до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку прокурора, яка вважає, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тому викладені у клопотанні обставини є достатніми для переконання, що слід застосувати вказаний запобіжний захід, оскільки його застосування може запобігти можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальнотсі і незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни показань, думку слідчого, який повністю підтримав клопотання, думку підозрюваного та його захисника, кожного зокрема, які заперечили щодо задоволення вказаного клопотання, про що подали письмові заперечення, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З письмового повідомлення про підозру, доданого до клопотання, вбачається, що ОСОБА_5 в установленому законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу доведено наявність обґрунтованої підозри у можливості вчинення підозрюваним даного кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у межах даного кримінального провадження.

Водночас, необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Встановлені у ході розгляду клопотання обставини свідчать про те, що існують факти та інформація, які можуть переконати обєктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, тобто підозра у даному кримінальному провадженні є обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

В свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом з цим, як вбачається з положень ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, однак слідчим та прокурором не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор.

В свою чергу, слід зазначити, що у клопотанні фактично лише перераховані ризики, зазначені в ст. 177 КПК України, однак як матеріалами клопотання та і безпосередньо в судовому засіданні ні слідчим, ні прокурором не доведена реальна можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та незаконно впливати на потерпілого і свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни показань, а тому підстав вважати, що існують обґрунтовані ризики щодо цього немає.

Оцінюючи зміст клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що сторона обвинувачення взагалі не обґрунтувала наявність ризиків, на які посилається, а лише зазначила про їх існування, тобто зміст клопотання є формальним, оскільки у ньому містяться лише посилання на ст. 177 КПК України, без будь який доказів, які б підтверджували наявність відповідних ризиків, чи обґрунтувань.

При цьому, у клопотанні також зазначено: «Під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, зокрема, це можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків.». Тобто хоча зміст клопотання і містить посилання на ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте він у клопотання взагалі не описується та не згадується, що також вказує на формальний характер клопотання.

Отже, з огляду на викладене, доводи слідчого та прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є надуманими та такими, що не узгоджуються з положеннями КПК України, тому що доказів вчинення або можливості вчинення ОСОБА_5 дій, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та суду чи на незаконний вплив на потерпілого та свідків, стороною обвинувачення не надано.

Разом з цим, на думку слідчого судді, відомості про особу ОСОБА_5 , який народився у Волинській області, де зареєстрований і проживає на даний час, одружений, офіційно працевлаштований, раніше не судимий, також спростовують наявність вказаних у клопотанні ризиків, а сам факт посилання на відповідні ризики у клопотанні, без їх належного обґрунтування, не може сприйматися слідчим суддею, як підстава для застосування запобіжного заходу.

За таких обставин, слідчий суддя, з огляду на положення ч. 3 ст. 194 КПК України, вважає, що наведене вище виключає процесуальну можливість в прийнятті відповідного рішення про застосування запобіжного заходу.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 131 КПК України визначено, що запобіжні заходи є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які, відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, тому, з огляду на викладене, слідчий та прокурор не повинні допускати формальний підхід під час звернення із клопотанням про застосування щодо особи запобіжного заходу.

Таким чином, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно працевлаштований, одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом з рідними, що свідчить про міцність соціальних зв`язків, від органів досудового розслідування не переховувався, місце проживання та роботи не змінював, при цьому, після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце ще 20 квітня 2023 року, дій, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, не вчиняв, переховуватись від органу досудового розслідування чи впливати на потерпілого і свідків не намагався, доказів які б підтверджували протилежне не надано, за першою вимогою з`явився на розгляд даного клопотання, а також зважаючи, що ні матеріалами клопотання, ні слідчим та прокурором безпосередньо в судовому засіданні не доведено наявність обґрунтованих ризиків, визначених ст. 177 КПК України, в тому числі існування теоретичної можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду і його незаконного впливу, чи реальної можливості такого впливу, на потерпілого та свідків, а лише формально перераховано визначені у КПК України ризики, тому слідчий суддя дійшов висновку про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , зобов`язавши його, як це визначено положеннями ч. 3 ст. 194 КПК України, прибувати за кожною вимогою до суду та органу досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 193-194, 196-197 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

На підставі ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 чи інших слідчих, прокурорів, визначених у кримінальному провадженні №0001137 від 21 квітня 2023 року, та суду у визначений і попередньо погоджений час та день на протязі терміну розслідування вказаного кримінального провадження, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини завчасно повідомити про це зазначену (их) посадову (их) особу (осіб).

Копію ухвали вручити учасникам.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1