СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1355/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року місто Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши в місті Києві в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження за № 0000026 від 06.01.2024, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, який здобув середню освіту, працює вантажником в ТОВ «Чиста Вода», має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 21.10.2023 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись біля дитячого майданчика, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 умисно наніс один удар в область лівої частини шиї малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який завдав фізичного білю і не спричинив тілесних ушкоджень останньому.

Так, 21.10.2023 приблизно о 16 годині, ОСОБА_3 знаходився за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час з прогулянки додому повернулись його малолітня донька ОСОБА_5 (4 роки) та малолітня донька дружини від першого шлюбу ОСОБА_6 (8 років), які повідомили про те, що під час гри хлопців у м`яча, серед яких був малолітній ОСОБА_4 , м`яч від його удару випадково поцілив в ОСОБА_7 , та вдарив в грудну клітину, від чого остання впала і почала плакати.

ОСОБА_3 , будучи обурений поведінкою малолітнього ОСОБА_4 , припускаючи що удар м`ячем був цілеспрямований, одразу вийшов на вулицю у двір будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 де помітив хлопців, серед яких бував малолітній ОСОБА_4 , до якого у нього вже на той час склалися особисті неприязні відносини на підставі інформації, отриманої про останнього від малолітніх Златослави і Даніели, та підійшовши до нього почав з`ясовувати обставини щодо події.

Коли малолітній ОСОБА_4 відповів, що дана подія трапилась випадково з необережності під час гри у м`яча, ОСОБА_3 продовжуючи знаходитись за вищевказаною адресою, приблизно о 16 годині 30 хвилин, на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи їх настання, діючи умисно, долонею своєї правої руки наніс один удар в область лівої частини шиї малолітньому ОСОБА_4 , спричинивши тим самим останньому фізичний біль, та не заподіявши тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному завданні удару, яке завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_8 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_8 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Також до обвинувального акта додано письмову заяву законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_9 , у якій вона зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України; а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, а саме: умисно завдав удару, яке завдало фізичного болю і не спричиноло тілесних ушкоджень малолітньому потерпілому.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_8 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання удару, яке завдало фізичному болю і не спричино тілесних ушкоджень малолітньому потерпілому.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_10 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України, а саме у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов не пред`являвся. Речові докази відсутні.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості (т. 1 а.п. 107-110).

Керуючись ч. 2 ст. 124, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 к.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи 1998 (одну тисячу дев`ятсот дев`яносто вісім) грн 00 к.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1