Справа № 362/1587/24
Провадження № 1-кп/362/395/24
ВИРОК

Іменем України

20.03.2024 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000969 від 04.11.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Василькові Обухівського району Київської області, українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, вантажник ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» магазин № 73, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, належних висновків для себе не зробив та, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання таких наслідків, вчинив систематичне домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 .

Так, 02.10.2023 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Крім того 20.10.2023 о 09:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем свого проживання, вчинив щодо своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство - умисні дії психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, за що постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.12.2023 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340(триста сорок) гривень.

Також 20.10.2023 близько 22:20 год. ОСОБА_4 перебував за вищезазначеною адресою, за місцем свого проживання, та вчинив щодо своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, за що постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.12.2023 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

До того ж 09.11.2023 близько 00:30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 ,за місцем свого проживання, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство - умисні дії психологічного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, за що постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.12.2023 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340(триста сорок) гривень.

Крім того 28.01.2024 ОСОБА_4 , ігноруючи факти притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, та вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на шлях виправлення не став та, знаходячись за місцем проживання у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , знову вчинив домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , з якою він спільно проживає, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, вчинив психологічне насильство, а саме: поводив себе агресивно, принижував, обзивав нецензурною лайкою, що призвело до виникнення негативних наслідків у її психоемоційному стані у вигляді лабільності емоційних переживань, накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів, які перешкоджають її активному соціальному функціонуванню як особистості, тобто призвело до виникнення у неї психологічних (моральних) страждань.

ОСОБА_4 при його допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Він повністю погодився з його кваліфікацією і фактичними обставинами, які викладені у обвинувальному акті щодо місця, часу, способу вчинення. Пояснив, що зараз їхні стосунки покращилися. Розуміє, що вчиняв неправильно, щиро кається, просив суд суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними і логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального провадження, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю поза розумним сумнівом, його дії вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах (матір`ю), що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, які згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, на обліку у лікаря нарколога та/або у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, офіційно працевлаштований, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, його ступеня тяжкості, наявності обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, особи винного, який офіційно працює, позицій прокурора і потерпілої, які висловлені у судових дебатах щодо можливості призначення покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням відповідних обов`язків. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції. Суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.

Підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1