Справа № 307/869/24
Номер провадження 1-кп/305/285/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2024 Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рахів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено в ЄРДР 12.02.2024 за №0000101 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, розлученого, не працює, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , у період часу з 19.03.2023 до 21.02.2024, систематично, знаходячись у домоволодінні АДРЕСА_1 , де він мешкає разом зі своєю колишньою дружиною - ОСОБА_5 , протягом тривалого часу, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою приниження та залякування своєї колишньої дружини, з особистих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, систематично вчиняв психологічне насильство щодо ОСОБА_5 , з якою він проживає в одному помешканні, що призвело до психологічних страждань останньої, та виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати самооцінки, позитивних емоцій, негативних переживань. Так, 19 березня 2023 року близько 12 години, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем фактичного проживання в будинку АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виразились у безпричинних, не маючи на те підґрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, погрозами вигнати з будинку на вулицю, чим викликав у ОСОБА_5 побоювання за її безпеку, заподіяв їй психологічні страждання, емоційну залежність від нього та погіршення якості життя потерпілої особи. Внаслідок протиправних дій було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Крім того, 16 квітня 2023 року близько 20 години, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем фактичного проживання в будинку АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виразились у безпричинних, не маючи на те підґрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, погрозами вигнати з будинку на вулицю, чим викликав у ОСОБА_5 побоювання за її безпеку, заподіяв їй психологічні страждання, емоційну залежність від нього та погіршення якості життя потерпілої особи. Внаслідок протиправних дій було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Також, 16 квітня 2023 року близько 22 години, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем фактичного проживання в будинку АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виразились у безпричинних, не маючи на те підґрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, погрозами вигнати з будинку на вулицю, чим викликав у ОСОБА_5 побоювання за її безпеку, заподіяв їй психологічні страждання, емоційну залежність від нього та погіршення якості життя потерпілої особи. Внаслідок протиправних дій було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Продовжуючи свої систематичні дії, 09 лютого 2024 року, близько 10 години, ОСОБА_4 , умисно вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виразились у безпричинних, не маючи на те підґрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, чим викликав у ОСОБА_5 побоювання за її безпеку, своїми діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій психологічні страждання, емоційну залежність від нього та погіршення якості життя. Після чого ОСОБА_5 , звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Також, 21 лютого 2024 року, близько 17 години 16 квітня 2023 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем фактичного проживання в будинку АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виразились у безпричинних, не маючи на те підґрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, погрозами вигнати з будинку на вулицю, чим викликав у ОСОБА_5 побоювання за її безпеку, заподіяв їй психологічні страждання, емоційну залежність від нього та погіршення якості життя потерпілої особи. Внаслідок протиправних дій було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї колишньої дружини, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі, фактичні обставини кримінального правопорушення (дата, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) та правову кваліфікацію злочину не оспорює. Він вважає, що причиною вчинення ним кримінального правопорушення було те, що він зловживав спиртними напоями, але наразі він вже алкоголю не вживає, усвідомив свою провину повністю, у вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою провину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілої, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не мають сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено, що у такому випадку учасники позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

За встановлених органом досудового розслідування обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї колишньої дружини, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд зазначає таке.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так й іншими особами. Виходячи зі вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на спеціальному обліку лікаря психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, розлучений, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у вчиненому, яке він проявив під час судового розгляду.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Таким чином, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, ступінь його вини, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді громадських робіт у межах, встановлених санкцією статті особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.

На думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде своєю чергою достатньою превентивною мірою, відповідатиме тяжкості вчиненого правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи.

Крім того, з огляду на вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством, відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України, суд прийшов до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України.

Вирішуючи питання щодо строку застосування обмежувального заходу щодо ОСОБА_4 , суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, системний характер таких дій, та страждання від нього потерпілої, ризики вірогідності повторюваності вчинення домашнього насильства та приходить до висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_4 програми для кривдників на максимально визначений ч. 3 ст. 91-1 КК України строк, контроль за виконанням якої віднесений до повноважень органу пробації за місцем його проживання.

У цьому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 28.02.2024 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк з 28 лютого 2024 по 26 квітня 2024 року, отже такий закінчився, клопотань про продовження чи обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 не надходило.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Інші процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

Відповідно до ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у вигляді покладення на нього обов`язку пройти програму для кривдників строком на 3 місяці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку в канцелярії суду.

Суддя: ОСОБА_1