Провадження № 1-кп/991/9/21
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року місто Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів - головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (надалі - суд),

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду питання про об`єднання кримінальних проваджень № 0000111 від 04 березня 2021 року та № 0003800 від 25 листопада 2017 року з кримінальним провадженням № 0000411 від 02 листопада 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) 02 листопада 2016 року за № 0000411, за обвинуваченням:

ОСОБА_10 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Одеса, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України;

ОСОБА_11 (народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Вінниця, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України;

ОСОБА_12 (народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Вінниця, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України;

ОСОБА_13 (народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Одеса, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України;

ОСОБА_14 (народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Одеса, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_7 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вищого антикорупційного суду (надалі - ВАКС) перебуває кримінальне провадження за № 0000411 від 02 листопада 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 21 вересня 2023 року вказане кримінальне провадження було призначене до судового розгляду.

До суду, для вирішення питання про об`єднання в одне провадження з кримінальним провадженням за № 0000411 від 02 листопада 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України (справа № 521/17260/18) надійшли:

- ухвала колегії суддів ВАКС від 08 лютого 2024 року у складі: головуючого судді ОСОБА_15 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_16 , за якою за клопотанням прокурора ОСОБА_5 передані для об`єднання матеріали кримінального провадження за № 0000111 від 04 березня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України (справа № 991/5521/21). Ця ухвала колегії суддів мотивована тим, що кримінальні провадження за № 0000111 і за № 0000411 стосуються одних і тих самих подій та обставин вчинення одного і того ж кримінального правопорушення, тобто інкриміновані обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , кожному окремо, кримінальні правопорушення частково охоплюються єдиним умислом, спрямованим на досягнення протиправної мети щодо заволодіння одним і тим самим чужим майном. Водночас, дії ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 кваліфіковані як заволодіння чужим майном, а ОСОБА_17 - як пособництво у заволодінні чужим майном. Таким чином, на думку колегії суддів, фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими і зазначає в обвинувальному акті у кримінальному провадженні за № 0000411 є тотожними фактичним обставинам кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими і зазначає в обвинувальному акті у кримінальному провадженні за № 0000111. Крім того, кваліфікуючою ознакою складів злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 є «група осіб», а тому, на думку колегії суддів, у цьому випадку об`єднання матеріалів кримінальних проваджень є доцільним, оскільки таким об`єднанням досягається можливість забезпечення повноти й об`єктивності дослідження обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються останні, правильного визначення ролі і ступеня вини кожного з учасників кримінального правопорушення [1];

- ухвала колегії суддів ВАКС від 22 лютого 2024 року у складі: головуючого судді ОСОБА_18 , суддів ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , за якою за клопотанням захисника ОСОБА_21 передані для об`єднання матеріали кримінального провадження за № 0003800 від 25 листопада 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_22 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_23 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_24 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 209 КК України (справа № 991/2367/21). Ця ухвала колегії суддів мотивована тим, що обвинувачення у цих кримінальних провадженнях стосуються вчинення практично в одному і тому ж періоді (з червня по грудень 2016 року - у кримінальному провадженні за № 0003800 від 25 листопада 2017 року та з липня по грудень 2016 року у кримінальному провадженні за № 0000411 від 02 листопада 2016 року) кримінальних правопорушень з однаковою об`єктивною стороною злочину (заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, шляхом придбання у комунальну власність територіальної громади м. Одеси за завідомо завищеною ціною нежитлових приміщень, розташованих за адресою АДРЕСА_8 , з використанням підробленого документа «Отчет по определению рыночной стоимости объекта оценки: нежилого помещения общей площадью 14394,5 кв.м., расположенного по адресу: АДРЕСА_8 », складеного особою, обвинувальний акт щодо якої направлений до суду; в обох провадженнях спільним є предмет злочину - кошти місцевого бюджету міста Одеси у розмірі у розмірі 92 659 282,00 грн.). На думку колегії суддів обидва кримінальних провадження є частинами однієї справи [2].

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 проти об`єднання кримінальних проваджень за № 0000411 та № 0003800 заперечувала, натомість наполягала на об`єднанні кримінальних проваджень за № 0000411 і за № 0000111.

Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а також обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вважали за доцільне об`єднання кримінальних проваджень кримінальних проваджень за № 0000111 і за № 0003800 з кримінальним провадженням за № 0000411 і просили суд про їх об`єднання. Крім того, захисник ОСОБА_7 надав суду письмові пояснення з цього питання.

Суд дослідив зазначені вище ухвали колегій суддів ВАКС, вивчив обвинувальні акти з додатками у кримінальних провадженнях за №№ 0000411, 0003800 і 0000111, заслухав думки учасників судового провадження, за наслідками чого не знайшов підстав для об`єднання вказаних кримінальних проваджень з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КПК України: «Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 21 КПК України: «Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону».

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 КПК України: «Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 28 КПК України: «Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд».

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 28 КПК України: «Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 КПК України: « Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 217 КПК України: «У разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами)».

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 323 КПК України: «Якщо після постановлення ухвали про спеціальне судове провадження обвинувачений з`явився або був доставлений до суду, судовий розгляд продовжується з моменту постановлення такої ухвали згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом. За клопотанням сторони захисту суд продовжує судовий розгляд з моменту з`явлення обвинуваченого в судовому засіданні та повторно досліджує окремі докази, які досліджувалися за відсутності обвинуваченого (якщо про таке дослідження доказів просить сторона захисту)».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 334 КПК України: «Матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу».

Відповідно до вимог ч. ч. 1 і 3 ст. 337 КПК України: «Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження».

Відповідно до вимог ч. ч. 2 і 3 ст. 349 КПК України «Обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені. Під час здійснення спеціального судового провадження досліджуються всі надані докази. Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку».

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд»: «Завданням Вищого антикорупційного суду є здійснення правосуддя відповідно до визначених законом засад та процедур судочинства з метою захисту особи, суспільства та держави від корупційних і пов`язаних із ними кримінальних правопорушень та судового контролю за досудовим розслідуванням цих кримінальних правопорушень, дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а також вирішення питання про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави у випадках, передбачених законом, у порядку цивільного судочинства, а також здійснення правосуддя у справах про застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 Закону України "Про санкції", у порядку адміністративного судочинства».

Зі змісту наведених норм права видно, що об`єднання матеріалів кількох кримінальних проваджень в одне є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізоване лише у разі встановлення ним такої необхідності для забезпечення виконання визначених КПК України завдань кримінального провадження, які мають домінуюче значення та підлягають обов`язковому дотриманню.

Щодо відсутності підстав для об`єднання матеріалів кримінальних проваджень за № 0000411 від 02 листопада 2016 року і за № 0000111 від 04 березня 2021 року суд зазначає таке [1-1].

Перше. Зі змісту обвинувального акта і доданих до нього матеріалів у кримінальному провадженні за № 0000411 від 02 листопада 2016 року видно, що ОСОБА_17 взагалі не зазначена у ньому як особа, яка причетна до вчинення обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні інкримінованих їм злочинів, у тому числі із застосуванням умовної ідентифікації її особи.

Друге. Матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_17 за постановою прокурора були виділені у кримінальне провадження за № 0000111 від 04 березня 2021 року на стадії досудового розслідування з кримінального провадження за № 0003800 від 25 листопада 2017 року, а не з кримінального провадження за № 0000411 від 02 листопада 2016 року.

Третє. Кримінальне провадження за № 0000411 від 02 листопада 2016 року було розглянуте Малиновським районним судом міста Одеси, за наслідком чого 04 липня 2019 року ним на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України був ухвалений виправдувальний вирок щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інших. Ухвалою АП ВАКС від 11 лютого 2021 року зазначений вирок був скасований з призначенням нового розгляду цього кримінального провадження у Вищому антикорупційному суді. Судом наразі здійснюється новий розгляд цього кримінального провадження, а тому висновки і мотиви, з яких ухвалою АП ВАКС був скасований вирок Малиновським районним судом міста Одеси, є обов`язковими для суду в силу вимог ч. 3 ст. 415 КПК України, але це не може стосуватися обвинуваченої ОСОБА_17 , оскільки це буде погіршувати її становище, зокрема і з огляду на те щодо неї здійснюється спеціальне судове провадження (in absentia). Більше того, при судовому розгляді цього кримінального провадження Малиновським районним судом міста Одеси, прокурор звертався до суду з клопотанням про допит ОСОБА_17 саме як свідка обвинувачення у цьому кримінальному провадженні, про що зазначено у вище вказаній ухвалі АП ВАКС.

Четверте. У кримінальному провадженні за № 0000111 від 04 березня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_17 здійснюється спеціальне судове провадження (in absentia), що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 349 КПК України зобов`язує суд дослідити всі надані докази. Разом з тим, у цьому кримінальному провадженні суд у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України та у разі відсутності заперечень учасників судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються (у даному випадку, зокрема це можуть бути обставини щодо прийняття певних рішень Одеською міською радою, обрання ОСОБА_10 на посаду міського голови Одеси, ОСОБА_12 депутатом місцевої ради тощо). Крім того, слід врахувати також і те, що у випадку якщо обвинувачена ОСОБА_17 буде доставлена або з`явиться до суду і сторона захисту попросить суд про повторне дослідження окремих доказів, які були досліджені за її відсутності, то суд зобов`язаний буде повторно їх дослідити, що встановлено вимогами ч. 4 ст. 323 КПК України.

Таким чином, з огляду на наведене вище суд бачить як необхідності, так і підстав для об`єднання матеріалів кримінальних проваджень за № 0000411 від 02 листопада 2016 року і за № 0000111 від 04 березня 2021 року та вважає, що таке об`єднання не буде сприяти досягненню завдань кримінального провадження.

Щодо відсутності підстав для об`єднання матеріалів кримінальних проваджень за № 0000411 від 02 листопада 2016 року і за № 0003800 від 25 листопада 2017 року суд зазначає таке [2-1].

Перше. Зі змісту обвинувального акта і доданих до нього матеріалів у кримінальному провадженні за № 0000411 від 02 листопада 2016 року видно, що з переліку обвинувачених у цьому кримінальному провадженні лише ОСОБА_10 діяв в інтересах та за попередньою змовою з не встановленими досудовим розслідуванням особами, які здійснюють фактичний контроль за фінансово-господарською діяльністю суб`єктів господарювання ЗАТ UАВ Naster, ТОВ VALTON GROUP LP та ТОВ «Девелопмент Еліт», які у свою чергу залучили до вчинення кримінального правопорушення директора ТОВ «Девелопмент Еліт» ОСОБА_25 і представника ТОВ VALTON GROUP LP ОСОБА_26 , що також узгоджується і зі змістом обвинувального акта у кримінальному провадженні за № 0003800 від 25 листопада 2017 року. Ухвалами суду від 19 липня 2022 року та від 04 квітня 2023 року з матеріалів судового (кримінального) провадження за № 0000411 виділено в окреме судове (кримінальне) провадження матеріали за обвинуваченням ОСОБА_25 , а також ОСОБА_27 і щодо юридичної особи - ТОВ «Девелопмент Еліт», відповідно.

Таким чином, станом на теперішній час за змістом обвинувальних актів у вказаних кримінальних провадженнях, можна вести мову лише про пов`язаність дій обвинувачених у кримінальному провадженні за № 0003800 від 25 листопада 2017 року і обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_10 , та відсутність такої пов`язаності з переважною більшістю інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_12

Друге. Матеріали кримінального провадження за № 0003800 від 25 листопада 2017 року ніколи не виділялися з цього кримінального провадження (№ 0000411 від 02 листопада 2016 року). Відомості про кримінальне правопорушення, за наслідком якого було зареєстроване кримінальне провадження за № 0003800 від 25 листопада 2017 року, не були внесені до ЄРДР детективами НАБУ або прокурорами САП, а досудове розслідування у ньому також здійснювалося спочатку не детективами НАБУ.

Третє. Кримінальне провадження за № 0000411 від 02 листопада 2016 року було розглянуте Малиновським районним судом міста Одеси, за наслідком чого 04 липня 2019 року ним на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України був ухвалений виправдувальний вирок щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інших. Ухвалою АП ВАКС від 11 лютого 2021 року зазначений вирок був скасований з призначенням нового розгляду цього кримінального провадження у Вищому антикорупційному суді. Судом наразі здійснюється новий розгляд цього кримінального провадження, а тому висновки і мотиви, з яких ухвалою АП ВАКС був скасований вирок Малиновським районним судом міста Одеси, є обов`язковими для суду в силу вимог ч. 3 ст. 415 КПК України, але це не може стосуватися обвинувачених у кримінальному провадженні за № 0003800 від 25 листопада 2017 року.

Четверте. 07 грудня 2023 року колегією суддів ВАКС у кримінальному провадженні за № 0003800 від 25 листопада 2017 року вже була постановлена ухвала про відмову в об`єднанні кримінального провадження за № 0003800 від 25 листопада 2017 року з кримінальним провадженням за № 0000411 від 02 листопада 2016 року, а будь-яких нових обставин, які не існували на той час, на користь об`єднання цих кримінальних проваджень в ухвалі колегії суддів ВАКС від 22 лютого 2024 року не наведено.

Таким чином, з огляду на наведене вище суд не бачить як необхідності, так і підстав для об`єднання матеріалів кримінальних проваджень за № 0003800 від 25 листопада 2017 року і за № 0000411 від 02 листопада 2016 року та вважає, що ці кримінальні провадженні не є частинами однієї справи, а їх об`єднання не буде сприяти досягненню завдань кримінального провадження.

Суд зазначає, що у разі вирішення питання щодо об`єднання зазначених кримінальних проваджень, це негативно вплине на перспективу дотримання розумних строків судового розгляду кримінального провадження за № 0000411 від 02 листопада 2016 року.

Суд вважає, що за таких обставин та з урахуванням даних щодо кожного кримінального провадження, зокрема і щодо складу їх учасників, об`єднання цих кримінальних проваджень в одне ускладнить їх повний та всебічний судовий розгляд, негативно вплине на якість та ефективність судового провадження і не забезпечить дотримання розумних строків судового розгляду, а тому не забезпечить належного виконання завдань кримінального провадження, що свідчить про недоцільність їх об`єднання.

Решта доводів учасників судового провадження, на думку суду, не мають суттєвого значення для вирішення питання про об`єднання кримінальних проваджень і не можуть вплинути на результат його розгляду. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини як джерела права, суд зобов`язаний обґрунтовувати своє рішення, але це не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від його характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Салов проти України», «Проніна проти України», «Серявін та інші проти України», «Руїс Торіха проти Іспанії»).

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову в об`єднанні кримінального провадження за № 0000411 від 02 листопада 2016 року з кримінальним провадженням за № 0000111 від 04 березня 2021 року і кримінальним провадженням за № 0003800 від 25 листопада 2017 року, у зв`язку з відсутністю встановлених вимогами ст. ст. 217 і 334 КПК України підстав для такого об`єднання, а також і відсутністю такої необхідності.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 217, 334, 372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в об`єднанні кримінального провадження за № 0000411 від 02 листопада 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України (справа № 521/17260/18, провадження № 1-кп/991/9/21) із кримінальним провадженням за № 0000111 від 04 березня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України (справа № 991/5521/21, провадження № 1-кп/991/43/21).

Кримінальне провадження за № 0000111 від 04 березня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України (справа № 991/5521/21, провадження № 1-кп/991/43/21) повернути колегії суддів Вищого антикорупційного суду у складі головуючого судді ОСОБА_15 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_16 .

Відмовити в об`єднанні кримінального провадження за № 0000411 від 02 листопада 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України (справа № 521/17260/18, провадження № 1-кп/991/9/21) із кримінальним провадженням за № 0003800 від 25 листопада 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_22 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_23 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_24 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 209 КК України (справа № 991/2367/21, провадження № 1-кп/991/16/21).

Кримінальне провадження за № 0003800 від 25 листопада 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_22 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_23 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_24 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 209 КК України. (справа № 991/2367/21, провадження № 1-кп/991/16/21) повернути колегії суддів Вищого антикорупційного суду у складі головуючого судді ОСОБА_18 , суддів ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали складений і оголошений 02 липня 2024 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3