Справа № 579/420/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2024 року м Кролевець

Кролевецький районний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 23.02.2024 року, щодо обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білопілля Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, раніше судимого:

- 02.08.1999 Кролевецьким районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 140, ст. 208 КК України до виправних робіт на строк 2 роки з утриманням 20 % заробітку на користь держави;

- 29.08.2000 Білопільським районним судом Сумської області за ч. З ст. 140, ч. 2 ст. 140, с. 215-3, 208 КК України до позбавлення волі 4 роки з конфіскацією майна;

- 27.05.2004 Кролевецьким районним судом Сумської області за ч. З ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки;

- 18.09.2012 Кролевецьким районним судом Сумської області за ч.2 ст. 185, ст. 357 КК України до штрафу в розмірі 2000 гривень;

- 23.01.2014 Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 153, ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнений 02.12.2022 року у зв`язку з відбуттям покарання,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України,

в с т а н о в и в :

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області у справі №545/5751/22 від 18.11.2022 року відносно засудженого ОСОБА_2 встановлено адміністративний нагляд на строк до погашення судимості, із встановленням наступних обмежень: 1) реєстрація в органах Національної поліції 2 рази на місяць; 2) заборони перебування у кафе, барах, ресторанах чи місцях громадської реалізації спиртних напоїв; 3) заборона виїзду в особистих справах за межі Сумської області без письмового дозволу районного відділу поліції; 4) заборони виходити з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 22.00 до 06.00 години наступного дня.

02.12.2022 року ОСОБА_2 під підпис ознайомлений з постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 18.11.2022 року, встановленими нею обмеженнями, із зобов`язанням прибути і зареєструватись в триденний строк до ВП №1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, не пізніше 05.12.2022 року, а також попереджений про кримінальну та адміністративну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду і несвоєчасне прибуття до обраного місця проживання. 05.12.2022 року ОСОБА_2 прибув до ВП №1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, який здійснює адміністративний нагляд від останнього, надав пояснення, де вказав місцем проживання, за яким здійснюватимуться перевірки - АДРЕСА_1 .

13.06.2023 року ОСОБА_2 написав на адресу начальника ВП №1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області заяву, де попросив визначити місцем проживання, за яким здійснюватимуться перевірки - АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, без відповідного письмового дозволу ВП №1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, який здійснює адміністративний нагляд за останнім, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно залишив місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , виїхав за межі Сумської області до м. Семенівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, де перебував у період з 16.02.2024 року по 23.02.2024 року, внаслідок чого органи Національної поліції були позбавлені можливості здійснювати заходи спостереження і контролю за ОСОБА_2 .

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України.

Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подана відповідна заява обвинуваченим ОСОБА_2 за участю захисника - адвоката ОСОБА_3 , в якій обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, надав згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачений та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, - самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

З урахуванням обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає, що останньому відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання за ст. 395 КК України у вигляді арешту в межах санкції статті, що відповідає загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень відповідно до вимог ст. 50 КК України.

Керуючись ст. ст. 374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Кролевецький районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1