КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №757/924/23 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1473/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 січня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, смт Свеса, Ямпільського району, Сумської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , -

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2022 року за № 0000001, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 січня 2024 року задоволено клопотання старшого детектива підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000001 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 244 240 (двісті сорок чотири тисячі двісті сорок) грн.

Покладено на підозрювану ОСОБА_7 обов`язки:

- прибувати до слідчого (детектива), прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду;

- повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Територіального управління Бюро економічної безпеки в місті Києві свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених на підозрювану ОСОБА_7 , визначено до 03 березня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 січня 2024 року виправлено описку у резолютивній частині ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.01.2024 по справі № 757/924/24-к, за результатом розгляду клопотання старшого детектива підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000001 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши:

«Застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.», замість помилково вказаного «застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 233 600 (двісті тридцять три тисячі шістсот) грн.».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що даний запобіжний захід є занадто суворий та до підозрюваної необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання, виходячи з наступного.

Підозрювана ОСОБА_7 є раніше не судимою особою, перебуває у шлюбі з ОСОБА_10 , який є військовослужбовцем, має неповнолітню дитину, крім того мати ОСОБА_7 постійно проживає в Сумській області та доглядає за особою з інвалідністю, тож остання надає своїй матері допомогу. Таким чином, підозрювана має постійне місце проживання та реєстрацію, родину, веде домашнє господарство. Вказані дані обставини свідчать про міцність соціальних зв`язків ОСОБА_11 .

Також апелянт зазначає, що ОСОБА_7 є безробітною, власного житла не має, тож у неї відсутні доходи, які здатні покрити суму застави. Таким чином, причина відсутності у підозрюваної коштів для сплати суми застави тягне за собою ризик поміщення її під варту, що позбавить її можливості виховувати свого неповнолітнього сина та офіційно працевлаштуватись. З урахуванням, що її чоловік є військовослужбовцем, їх неповнолітній син ОСОБА_7 може залишитись без піклування обох батьків.

Апелянт вказує на те, що посилання старшого слідчого на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, жодним чином не може підтверджувати ризик переховування підозрюваної від суду, оскільки тяжкість злочину та очікуване покарання не може бути єдиною підставою для застосування відносно підозрюваної особи найсуворішого запобіжного заходу та повинно враховуватися у сукупності з іншими, визначеними ст. 178 КПК України обставинами.

Вказані в клопотанні ризики, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, жодним доказом не підтверджені, є лише суб`єктивною думкою сторони обвинувачення, а отже не можуть обґрунтовувати застосування підозрюваній запобіжного заходу у вигляді застави.

Разом з тим, досудове розслідування триває з 11.11.2022 тобто 14 місяців. Строк, протягом якого вже триває досудове розслідування є достатнім для збору всіх можливих доказів по справі, тому ризик того, що підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, експертів, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є мінімальним.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 та підозрюваної ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, з наведених в ній підстав, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони захисту не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, щоміжвідомчою слідчою групою у складі детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві та слідчих СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві, СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві, СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві, СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві, СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві, СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 11.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, за фактами незаконної діяльності з організації або проведення азартних ігор, лотерей, зокрема за фактами функціонування мережі закладів на території міста Києва, в яких здійснюється незаконна діяльність з проведення азартних ігор без відповідних дозвільних документів.

Досудовим розслідуванням встановлено достатність підстав вважати, що у не встановлені в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше 07.06.2023 у ОСОБА_7 , яка достовірно знала та усвідомлювала, що організація та проведення азартних ігор у залах гральних автоматів провадиться виключно на підставі ліцензії, всупереч вимогам ст. 1 Закону N 768-IX від 14.07.2020, з корисливих мотивів виник злочинний умисел на проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду (організація та проведення азартних ігор у залах гральних автоматів) діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону та функціонування закладу з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет.

Так, на початку червня 2023 року ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання та діючи умисно, реалізуючи свій злочинний намір з метою незаконного збагачення та отримання незаконного прибутку, будучи обізнаною про те, що відповідно до статті 2 Закону№ 768-IX, згідно якого види діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор на території України можуть проводитися виключно за наявності у суб`єкта господарювання відповідних передбачених цим Законом ліцензій із використанням сертифікованого відповідно до цього Закону грального обладнання, забезпечила проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності (азартні ігри у залах гральних автоматів) з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону та функціонування закладу з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет.

Так, 07.06.2023 у період часу з 17 години 49 хвилин по 18 години 38 хвилин ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання та діючи умисно, реалізуючи свій злочинний намір з метою незаконного збагачення та отримання незаконного прибутку, знаходячись у гральному закладі, який здійснює функціонування закладу з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет, за адресою: АДРЕСА_3 , виконуючи функцію адміністратора-касира, застосовуючи заходи конспірації в частині допуску гравців у вказаний зал виключно за попереднім дзвінком на мобільний телефон грального закладу, відкрила вхідні двері гравцю ОСОБА_12 , тим самим провела його до грального закладу та надала доступ до азартних ігор.

Знаходячись в середині грального закладу, ОСОБА_7 отримала від гравця ОСОБА_12 грошові кошти на загальну суму 500 гривень, як депозит ставок та можливість проведення гри на гроші через мережу Інтернет, передала йому код доступу - чотирнадцяти значний числовий пароль, як доступ до ігрового заміннику гривні в програмному забезпечені, через яке гравцем ОСОБА_12 у цьому самому приміщенні було отримано доступ до комп`ютера із симулятором з візуалізацією гральних автоматів, та на якому надавалась можливість доступу до азартних ігор через мережу Інтернет, із внесенням гравцем ставки у вигляді грошового заміннику гривні, що дає можливість отримати виграш, а результат повністю або частково залежить від випадковості.

Після отримання гравцем ОСОБА_12 коду доступу, а саме: чотирнадцятизначного числового паролю, як доступу до ігрового замінника гривні, ОСОБА_12 сів за спеціальне технічне обладнання у цьому самому приміщенні, що використовується для проведення азартних ігор (комп`ютер), ввів чотирнадцятизначний числовий пароль та отримав на особистий рахунок грошові кошти у вигляди віртуального балансу, що є ігровим замінником 500 гривень, дочекався появи атрибутів, притаманних симуляторам гральних автоматів, почав азартну гру на гроші.

Обрана ОСОБА_12 азартна гра, полягала у тому, що гравець обрав розмір ставки, натискав за допомогою клавіші комп`ютерного маніпулятора «миші» на моніторі комп`ютера відповідні клавіші, чим запускав процес розіграшу ставки шляхом складання випадкових комбінацій чисел та графічних зображень від часткового до повного співпадіння комбінацій, від яких залежав виграш або програш гравця ОСОБА_12 .

В подальшому в процесі гри, за допомогою комп`ютерного маніпулятора «миші», гравець ОСОБА_12 здійснював керування внесеними коштами (ігровим замінником гривні), а саме власним віртуальним балансом у вигляді збільшення та зменшення ставок під відповідні процеси віртуальної гри, що відображались на моніторі та керувались ним.

За результатами азартної гри гравець ОСОБА_12 програв частину коштів, після чого покинув приміщення грального закладу.

03.01.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

10.01.2024 старший детектив підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування поданого клопотання детектив вказав, що наявні ризики того, що підозрювана буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливатиме на свідків, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, що вказує на неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

10.01.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання детектива та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 244 240 (двісті сорок чотири тисячі двісті сорок) грн. та покладено на підозрювану ОСОБА_7 відповідні обов`язки.

Під час розгляду клопотання детектива про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді застави слідчий суддя, вірно зазначив, щонаявна обґрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, та існують ризики, визначені п. 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України, а отже встановлено наявність підстав для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання, на основі наданих детективом матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, врахував конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу ОСОБА_7 , тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється остання, суворість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, ймовірність настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді застави у повній мірі зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПКкримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "IlgarMammadov v. Azerbaijanп. 88", "Erdagoz v. Turkeyп. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

На початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно обґрунтованості підозри ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання детектива на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч доводам апеляційної скарги, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , а також те, що на даний час проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування.

Таким чином, слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК Українирозмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК Українирозмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються ("Ткачов проти України" від 13.12.2007 p.).

Тому застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., на думку колегії суддів, є справедливою, здатною забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваної та підстав вважати її завідомо непомірною для ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає, враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Посилання апелянта на характеристику підозрюваної ОСОБА_7 , а саме те, що остання є раніше не судимою особою, перебуває у шлюбі з ОСОБА_10 , який є військовослужбовцем, має неповнолітню дитину, крім того мати ОСОБА_7 постійно проживає в Сумській області та доглядає за особою з інвалідністю, тож остання надає своїй матері допомогу, має постійне місце проживання та реєстрацію, родину, веде домашнє господарство, що свідчить про міцність соціальних зв`язків ОСОБА_11 , колегією суддів враховується, однак не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 січня 2024 року.

Щодо тверджень захисника, що даний запобіжний захід є занадто суворий та до підозрюваної необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, колегія суддів зазначає наступне.

Санкцією ч. 1 ст. 203-2 КК України передбачено покарання у виді штрафу від десяти тисяч до сорока тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю строком на один рік.

Згідно ч. 8 ст. 194 КПК України до підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою у випадках та в порядку, передбачених цією главою.

Відтак, застосування до ОСОБА_7 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, іншого запобіжного заходу, а ніжзастава або тримання під вартою, зокрема особистого зобов`язання, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Всі інші підстави з яких захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції остаточно дійшла висновку, що апеляційна скарга з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 січня 2024 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4