Справа № 127/8910/24
Провадження №11-сс/801/234/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000137 від 13.03.2024 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-18.10.2022 року Літинським районним судом Вінницької області за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2024 року клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання особи, тобто з 13.03.2024 по 11.05.2024 включно.

Одночасно визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

?прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

?не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

?утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України, паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив визначити заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 151 400 грн.

Згідно клопотання слідчого досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 у зв`язку з військовою агресією проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової й мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на території України оголошено проведення загальної мобілізації, у зв`язку з чим, солдата ОСОБА_7 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, де на даний час, за наказом командира військової частини НОМЕР_1 , останній проходить військову службу.

Солдат ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бездоганно і неухильно додержуватись порядку правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, зобов`язаний завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому.

Згідно до ст. 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», окрім іншого, обіг психотропних речовин, включених до таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, допускається лише у цілях, передбачених ст. ст. 15, 19-20 цього Закону.

Статтею 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» передбачено, окрім іншого, що зберігання психотропних речовин у будь-яких кількостях у цілях, не передбачених цим Законом, забороняється.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_7 учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, але не пізніше 13.03.2024, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку незаконно зберігав з метою збуту.

В подальшому, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, 13 березня 2024 року близько 17 год. 20 хв., незаконно зберігаючи при собі, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, знаходячись на відкритій ділянці місцевості за гаражним кооперативом, що у АДРЕСА_2 , був зупинений працівниками сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, з метою перевірки документів відповідно до ст. 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію», та усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на незаконне зберігання з метою збуту психотропних речовин, будуть викриті, повідомив, що у нього при собі наявна особливо небезпечна психотропна речовина.

В подальшому, ОСОБА_7 добровільно видав: одну полімерну ємність у всередині якої знаходиться кристалічна речовина білого кольору, масою 0,4712 г., в якій міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, масою 0,3662; чотирнадцять згортків у всередині яких знаходиться невідома речовина обмотаних синьою ізолентою; дев`ятнадцять згортків у всередині яких знаходиться невідома речовина обмотаних зеленою ізолентою; п`ять згортків у всередині яких знаходиться невідома речовина обмотаних жовто-зеленою ізолентою; вісім полімерних ємностей у всередині яких знаходиться невідома речовина; два згортки всередині яких знаходиться невідома речовина один обмотаний чорною ізолентою, інший червоною ізолентою; пристрій для подрібнення у середині якого знаходиться речовина рослинного походження та пристрій для куріння; zip пакет у середині якого знаходиться чотири згортки в середині яких знаходиться невідома речовина обмотаних жовто-зеленою ізолентою та два згортки в середині яких знаходиться невідома речовина обмотаних чорною ізолентою; паперова коробка у середині якої знаходиться речовина рослинного походження, яку поміщено до поліетиленового упакування; чотири згортки всередині якої знаходиться невідома речовина три із яких обмотані зеленою ізолентою, інша зеленою ізолентою.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не наведено фактів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, докази якої мають бути надані для обрання виняткового запобіжного заходу тримання під вартою.

При обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 слідчий суддя не врахував, що після вчинення злочину підозрюваний визнав себе винним, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем служби, неодноразово приймав участь у бойових діях.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що підозра належним чином обгрунтована, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тому просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, захисника ОСОБА_6 , який просив визначити заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 151 400 грн, підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за до ЄРДР за № 0000137 від 13.03.2024 ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, 14.03.2024 року йому повідомлено про підозру.

Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.

Рішення слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 захисником в апеляційній скарзі не оспорюється.

Суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою законним та обґрунтованим.

Твердження захисника ОСОБА_6 щодо розміру застави, який на його думку є завищеним та непомірним для підозрюваного є безпідставними.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до положень п.3 ч. 5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приймаючи рішення про визначення розміру застави, суд з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, прийняв до уваги особу підозрюваного ОСОБА_7 , який є військовослужбовцем, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, вчиненого в період дії воєнного стану, в період дії іспитового строку визначеного за вироком Літинського районного суду Вінницької області, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним для гарантування виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, колегія суддів не вбачає, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Доводи апелянта про те, що визначений розмір застави не є співрозмірним з розміром предмету злочину, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки частиною 4 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається не тільки з урахуванням обставин кримінального провадження, а й з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного.

Тому визначення меншого розміру застави в даному випадку буде нівелювати інститут застави, як альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, захисником не надано жодних доказів на підтвердження того, що існують виключні обставини, за яких застава, яку просить визначити захисник зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З огляду на викладене, висновки суду про застосування застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованим та належним чином вмотивованим.

Апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції.

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3