ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2105/24 Номер провадження 11-сс/814/326/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 05 березня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Полтавської обласної прокуратури стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що при зверненні із заявою до Полтавської обласної прокуратури заявником не в повній мірі були виконані вимоги ч.5 ст. 214 КПК України, заява про кримінальне правопорушення за своїм змістом не є повідомленням про злочин, оскільки не містить відомостей, які характеризують кримінальне правопорушення.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 05.03.2024 та постановити нову, якою задовольнити скаргу ОСОБА_6 від 22.02.2024 на бездіяльність Полтавської обласної прокуратури та зобов`язати уповноважених осіб Полтавської обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, службове підроблення, вчинене старшим слідчим ОСОБА_7 та прокурором ОСОБА_8 за ознаками ч.1 ст.366 КК України відповідно до повідомлення, викладеного 12.02.2024. у запереченнях на ухвалу від 22.01.2024 слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області про обшук житла.

Вказує, що висновки слідчого судді є помилковими, так як звернення ОСОБА_6 містить відомості, які характеризують кримінальне правопорушення вчинене старшим слідчим ОСОБА_7 та прокурором ОСОБА_8 за ознаками ч.1 ст.366 КК України.

Разом з цим ОСОБА_6 просить про поновлення строку на оскарження ухвали Октябрського районного суду м.Полтава від 05.03.2024, мотивуючи подане клопотання тим, що про судовий розгляд не був повідомлений, а копію вказаної ухвали отримав 13.04.2024.

Учасники провадження, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час апеляційного розгляду, в судове засідання апеляційного суду не з`явились, попередньо надіславши клопотання про проведення судового засідання без їх участі.

Положеннями ч. 4 ст. 405КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів провадження в суді не здійснюється.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Статтею 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

На підставі викладеного, та враховуючи поважність причини пропуску строку на звернення з апеляційною скаргою, колегія суддів вважає, що пропущений строк на апеляційне оскарження ОСОБА_6 підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають можливість оскарження на досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Частина 7 ст. 214 КПК України передбачає, що якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

Положення ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді є бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-карного діяння.

Як слідує з матеріалів провадження, 12.02.2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_6 направив до Полтавської обласної прокуратури заперечення на ухвалу слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 22.01.2024 року про надання дозволу на проведення обшуку його житла, квартири за адресою: АДРЕСА_1 . У запереченні повідомив про те, що рішення ухвалено на підставі завідомо неправдивих відомостей, внесених до офіційного документу. Просив внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за ч.1 ст.366 КК України щодо службового підроблення, вчиненого старшим слідчим СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_7 та прокурором Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_8 та розпочати розслідування.

22.02.2024 ОСОБА_6 надіслав до слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава скаргу на бездіяльність Полтавської обласної прокуратури стосовно невнесення відомостей в ЄРДР за його повідомленням, викладеним 12.02.2024 у запереченні на ухвалу від 22.01.2024 слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області про обшук житла.

Слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 , зазначивши, що заява ОСОБА_6 не містить відомостей, які вказували б на наявність в діях будь-яких осіб об`єктивних ознак складу кримінального правопорушення (злочину), як це передбачено положеннями ст. 11 КК України (поняття злочину), а тому вказана заява не відповідає вимогам ст.214 КПК України.

З таким рішенням слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, згідно ч.1 ст.11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, з урахуванням викладеного, заява ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення за своїм змістом та суттю, на думку колегії суддів, не є повідомленням про злочин, і не містить конкретних та достатніх даних про вчинення старшим слідчим СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_7 та прокурором Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

За такого, відсутні підстави для внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань обставин викладених в запереченні ОСОБА_6 .

Посилання апелянта на те що, викладені ним відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню в ЄРДР є неспроможними з огляду на наступне. Так, аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Апеляційний суд звертає увагу, що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Також з матеріалів справи вбачається, що скаржник ОСОБА_6 фактично не погоджується з діями слідчого ОСОБА_7 , яка за погодженням прокурора ОСОБА_8 , звернулася до слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області про проведення обшуку житла, де фактично проживає ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді від 22.01.2024 вказане клопотання було задоволено, в зв`язку з чим ОСОБА_6 надіслав заперечення на адресу Полтавської обласної прокуратури та Хорольського районного суду Полтавської області 12.02.2024, що вже вказує на незгоду скаржника з постановленим рішенням суду.

Однак, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, а незгода учасника судового процесу у справі не може бути приводом до реєстрації заяви про вчинення кримінального правопорушення, але відомості про оскарження ОСОБА_6 ухвали слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 22.01.2024 в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Полтавської обласної прокуратури стосовно не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_6 -задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 05 березня 2024 року без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4