Справа № 706/1201/18
Провадження № 1-кп/702/3/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2024 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000244 від 09.06.2018 та № 0001191 від 03.08.2018 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Білашки Тальнівського району Черкаської, українки, громадянки України, з середньо - спеціальною освітою, місце реєстрації та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, одруженої, працюючої продавцем;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Христинівка Черкаської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, працюючої директором ТОВ "Таймком",

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Умань Черкаської області, українки, громадянки України, з середньо - спеціальною освітою, місце реєстрації та фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , раніше не судимої, працюючої лаборантом - хіміком Христинівського міжрайонного відділу ДУ "Черкаський обласний лабораторний центр МОЗ України",

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 , потерпілої ОСОБА_11 ,

захисників: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 08.06.2018 близько 21 год 00 хв, знаходячись у міському парку ім. Т.Г. Шевченка, що розташований на перехресті вул. Наконечного - Каравайського в м. Христинівка Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, протиставити себе іншим громадянам та самоутвердитися за рахунок приниження інших, безпричинно, почали нецензурно виражатися в адресу ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , в подальшому почали наносити останнім удари руками по різних частинах тіла, чим заподіяли ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді множинних саден та крововиливів обличчя, голови, шиї, правої верхньої кінцівки, які згідно висновку експерта № 02-01/802 від 24.07.2018, відносяться до легких тілесних ушкоджень, та ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді численних саден обличчя, грудної клітки, правого ліктьового суглобу, тулубу та верхніх кінцівок, які згідно висновку експерта № 02-01/801 від 24.07.2018, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнала та показала, що 08.06.2018 відбувався фестиваль на якому було дуже багато дітей. Приблизно після 17 години в парку залишились приблизно 12 людей, які організовували дане свято та які стали прибирати, складали столи, казани.

Вона з іншими людьми прибирали територію, а потім вже підійшла до столів, де сиділи інші люди, які приймали участь у даному фестивалі. Всі події відбувались у технічній частині парку, де немає ніяких доріжок, не було інших людей, яким можна було б заважати.

Технічна частина парку нічим не огороджена, вхід в технічну частину парку вільний. Парк це громадське місце, там немає заборони заходити.

Коли вона сиділа за столом спиною до проїжджої частини, позаду себе почула нецензурну лексику до всіх присутніх. ОСОБА_6 сказала, що їх знімають. В це же час її чоловік ОСОБА_15 сказав, що це робить ОСОБА_10 , і що це може бути провокація, оскільки з ОСОБА_10 було дуже багато конфліктів, хоча до цього моменту вона особисто ОСОБА_10 не знала.

ОСОБА_6 в сторону ОСОБА_10 пішла першою, а вона пішла приблизно через хвилину. Вони підійшли до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 дізнатись, чому люди, яких вони не знають, знімають їх на телефон.

Першим до потерпілих підійшов ОСОБА_16 , який проходив повз, особисто вона його не знала. На той період часу ОСОБА_4 вона також не знала, вона лише знала, що це сестра її однокласника та познайомилась з нею лише на фестивалі.

Нецензурна лайка зі сторони потерпілих була спрямована виключно до них, тобто це була спланована провокація.

На запитання ОСОБА_6 : «Навіщо ти нас знімаєш, хто тобі дав дозвіл?» ОСОБА_10 та його дружина не зупинились, а продовжили їх знімати на два телефони, кожний на свій, що супроводжувалось нецензурною лайкою в їх сторону.

ОСОБА_10 обзивав її особисто без причини, викрикуючи це на всю вулицю, що її дуже обурило. На її прохання не знімати, ОСОБА_10 не реагував та продовжував знімати. У зв`язку з чим, вона вилізла на парапет і підійшла ближче. Дружина ОСОБА_10 також знімала її на телефон. Вона заборонила ОСОБА_11 знімати її на телефон, вказуючи, що вона не публічна особа.

Весь час ОСОБА_10 штовхав її, а його дружина знімала на телефон. В цей час ОСОБА_10 вибив телефон з рук у своєї дружини, а потім вказував, що телефон із рук ОСОБА_11 вибила вона.

ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вона не чіпала, ударів їм не наносила. У якийсь момент ОСОБА_11 сіла на парапет і несамовитим голосом, безпричинно почала кричати. ОСОБА_11 привертала до себе увагу, при цьому продовжувала знімати все на телефон. Після чого ОСОБА_10 продовжував її штовхати. Можливо на емоціях вона легенько штовхнула ОСОБА_10 , але вона це не стверджує, а лише припускає.

Під час даних подій ОСОБА_10 вдарив її кулаком в область голови, в щелепу. В цей момент ОСОБА_6 стала стримувати ОСОБА_10 , щоб він не продовжував її бити. Від даного удару в неї був перелом щелепи. Потім зі сторони парку на дорогу піднявся ОСОБА_17 та ОСОБА_10 наніс йому удар, від якого той впав без свідомості.

Потім піднявся ОСОБА_18 , ОСОБА_10 став бити усіх.

Потерпілі викликали швидку медичну допомогу. Коли прибула карета швидкої вона сіла в автомобіль, оскільки розуміла, що щось не так із її щелепою. Проте, в карету швидкої допомоги їй не давали сісти, випихали її. ОСОБА_10 із ОСОБА_11 також їхали даною швидкою. На ОСОБА_11 тілесних ушкоджень не було, вона просто кричала. В кареті швидкої ОСОБА_11 били по обличчю, приводивши її до тями.

Приїхавши до лікарні, ОСОБА_10 погрожував їй. Біля лікарні було ще 20 чоловік, друзів ОСОБА_10 , які заважали їй давати показання працівникам поліції, погрожували, обзивати, знімаючи її на телефон.

Коли було виявлено у неї два переломи щелепи, то дані особи стали погрожувати лікарю, щоб той не писав такий діагноз. Її з переламаною щелепою відправили з лікарні додому, а ОСОБА_10 поклали до реанімації.

Події на відеозаписах відповідають дійсності, в тій частині, що стосується її побиття. Деякі події на відеозаписі не відображено, зокрема, як ОСОБА_10 вибив телефон із рук ОСОБА_11 . В той день вона була одягнена у вишиту сукню блакитного кольору.

Всі події, які відбулися 08.06.2018 були спровокованими ОСОБА_19 , який виконував вказівки ОСОБА_20 , для того щоб спровокувати її чоловіка ОСОБА_21 .

Вона зверталася в поліцію з заявою про нанесення їй тілесних ушкоджень, проте кримінальне провадження було закрите.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнала та показала, що 08.06.2018 було свято, яке відбувалось у місцевому парку м. Христинівка. На той період часу її чоловік був головою партії ОСОБА_22 , а тому був запрошений на дане свято. На святі було багато дітей з усієї області. Приблизно о 17 год вони з чоловіком допомагали збирати сміття, яке залишилось після проведення свята, разом із іншими людьми, яких було приблизно 10 чоловік. Цих людей вона знала лише в обличчя, проте особисто з ними знайома не була.

Після прибирання вони присіли за стіл, який стояв у парку та обговорювали захід, що відбувся. Вона за столом сиділа спиною до проїжджої частини. В цей час вона почула нецензурну лайку в їх сторону за спиною.

На дану лайку з парку першою вийшла до дороги ОСОБА_6 , за нею вийшла ОСОБА_23 . Потім більшість із людей, що сиділи за столом, встали і пішли до проїжджої частини. Спочатку події відбувались на тротуарі на вул. Ювілейній. Вулиця ОСОБА_24 не була перекритою, нею можна було вільно рухатись. Вона підійшла до парапету, ОСОБА_10 стояв зверху. Вона запитала у ОСОБА_10 чому той кричить, на що останній почав її обзивати. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вона до цієї події не знала.

ОСОБА_11 постійно кричала. Вона піднялась на дорогу, підійшла до ОСОБА_11 та запитала: «чому ти кричиш? Візьми себе в руки, заспокійся». Маючи намір заспокоїти ОСОБА_11 та привести до тями, оскільки та була в істериці і постійно кричала, вона легенько вдарила ОСОБА_11 по обличчю, без розмаху, це був один легкий ляпас. Потім вона спустилась до парку, оскільки зрозуміла, що ОСОБА_11 просто навмисно кричить. ОСОБА_11 ніхто не чіпав, вона без перестану сильно кричала.

ОСОБА_10 махав руками і ногами. Вона не бачила, щоб хтось із інших обвинувачених наносив будь які удари, чи вчиняв насильницькі дії відносно потерпілих. Більшу частину події вона була внизу в парку, а тому не бачила чи ОСОБА_10 наносив комусь удари.

На її думку, ОСОБА_10 становив небезпеку для оточуючих. ОСОБА_11 як таку небезпеку не становила, проте вона всіх ображала нецензурними словами та постійно кричала, знімаючи все на телефон, що було неприємно.

В подальшому до місця події прибув автомобіль швидкої допомоги та потерпілу ОСОБА_11 забрали у лікарню.

Через декілька днів її викликали працівники поліції та змушували підписати документи, що вона була в стані алкогольного сп`яніння, хуліганила, проте вона відмовилась підписувати такий документ.

Вона вважає, що відеозаписи, які були розміщені в мережі інтернет, та які досліджувались в судовому засіданні відрізняються від подій, що відбувалися насправді, оскільки на відео вона дуже сильно замахувалась, коли заспокоювала ОСОБА_11 , а насправді легенько дала їй ляпаса.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнала та показала, що 08.06.2018 відбувався фестиваль у парку м. Христинівка. Дане свято було організоване депутатом ОСОБА_21 , а його дружина ОСОБА_23 , яка є рідною сестрою її чоловіка, попросила її допомогу на виїзній кухні, оскільки мало приїхати дуже багато дітей. Вони погодилась та зранку пішла в парк, щоб допомагати.

Після закінчення фестивалю, вони прибирали, після чого за столом обговорювали, як пройшло свято. За даним столом вона сиділа обличчям до дороги. По дорозі йшов ОСОБА_19 , якого вона особисто знає в обличчя. Їй відомо, що ОСОБА_21 із ОСОБА_19 перебували в неприязних відносинах. Йдучи по дорозі, що знаходиться вище рівня парку, ОСОБА_10 сказав в їх адресу нецензурне слово. Щоб уникнути конфлікту між хлопцями та ОСОБА_10 вона вирішила підійти до ОСОБА_10 та зробити йому зауваження.

Вона підійшла до ОСОБА_10 і зробила зауваження, проте ОСОБА_10 продовжував виражатися нецензурними словами та все знімав на телефон. Їй не сподобалось, що її знімають на відеокамеру та вона зробила з цього приводу зауваження ОСОБА_10 , на що останній ніяк не відреагував.

Через деякий час вийшла ОСОБА_23 та почали виходити чоловіки. Розпочалася штовханина та ОСОБА_10 з ОСОБА_25 сперечалися. Вона побачила, як ОСОБА_10 вдарив ОСОБА_26 . В цей час вона була позаду та схопила ОСОБА_10 , щоб відтягнути від ОСОБА_27 , на що вона від ОСОБА_10 отримала удар. Від даного удару в неї був забій внутрішніх органів та синці по тілу. Цей діагноз їй написав лікар.

Будь-яких ударів ОСОБА_10 вона не наносила. ОСОБА_10 також наносив удари Кулібабі та Приймаку.

ОСОБА_11 сиділа на парапеті і безперервно кричала. Вона підбігла до ОСОБА_11 переконатись чи з нею все добре і сказала їй: «не кричи, чого ти кричиш». В цей момент ОСОБА_11 схопила її за одяг, на що вона відштовхнула ОСОБА_11 від себе. Крім цього удару, вона інших ударів не наносила.

Після цих подій вона зверталася до поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно неї, проте кримінальне провадження порушене не було.

На відеозаписі, який досліджувався в судовому засіданні багато чого немає. Відеозапис в тій частині, де ОСОБА_19 наносить удар ОСОБА_28 , Кулібабі та Приймаку відповідає дійсності. Також відео в тій частині, де вона підійшла до ОСОБА_11 відповідає дійсності. На її думку, ОСОБА_11 несла загрозу для оточуючих, оскільки вона дуже сильно кричала, що могло завдати шкоду здоров`ю.

ОСОБА_4 та ОСОБА_16 до даної події вона не знала.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 показав, що в 08.06.2018 приблизно о 20:28 год, в світлу пору доби, він із дружиною ОСОБА_11 повертались з магазину «Фора», яка знаходиться в центрі міста Христинівка Черкаської області. Вони йшли по вул. Ювілейній, яка виходить на вул. Пушкіна. Тротуар по якому вони йшли, знаходиться поруч із парком та відділений від парку бордюром, тобто територія парку знаходиться на 1 - 1,5 м нижче рівня дороги.

Обвинувачені та свідки ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 перебували у парку, де сиділи за самостійно занесеними до парку столами та вчинили собі гулянку. Автомобілі обвинувачених також стояли у парку. Даний парк призначений для руху пішоходів, обладнаний майданчиками для дітей.

Він, стоячи на тротуарі, десь за 15 м від обвинувачених та свідків, голосно зробив зауваження, що громадський парк це не місце для розпивання спиртних напоїв, занесення в парк столів, гулянок, не місце для стоянки автомобілів. Після того, як він зробив людям зауваження, обвинувачені стали рухатись в їх сторону. На його думку, переважна кількість людей була в стані алкогольного сп`яніння. Дані особи стали вчиняти відносно нього та його дружини заходи фізичного впливу, тобто вчинили бійку.

Коли він зробив зауваження даній групі осіб, то він здійснював відеозйомку даних подій на телефон, в подальшому передав телефон дружині, для продовження відеозйомки. В процесі бійки телефон у його дружини вибивали, телефон падав, потім перебував у нього в кармані. Свідок у даній справі також на свій телефон здійснював відеозйомку даної події. Всі відеозаписи відповідають подіям, які відбувались 08.06.2018 та долучені до матеріалів справи. Він знімав відео для фіксації протиправної поведінки даної групи людей, оскільки вони порушували громадський порядок, вживали спиртні напої в громадському місці, заїхали автомобілями в парк.

Обвинувачені вели себе зухвало, порушували громадський порядок, дозволяли собі те, що не дозволяють звичайні мешканці міста. Обвинувачені стали підходити до них після його зауважень. Між ним та обвинуваченими була спочатку словесна суперечка. Перші до нього вийшли чоловіки: ОСОБА_35 , ОСОБА_33 . ОСОБА_36 почали обвинувачені. ОСОБА_23 та ОСОБА_6 нанесли удари його дружині. Першою удар нанесла ОСОБА_23 рукою по голові його дружині, а потім наносили удари ОСОБА_6 та ОСОБА_37 . Обвинувачені ОСОБА_23 та ОСОБА_6 били руками його дружину, а ОСОБА_37 також била руками його дружину та брала її за волосся. Коли ОСОБА_11 уже лежали на бордюрі, який розділяє парк і дорогу, то ОСОБА_38 , уже лежачу дружину вдарив рукою по голові. Йому також наносили удари ОСОБА_23 та ОСОБА_6 в голову та тулуб. Також тілесні ушкодження йому наносив ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та ОСОБА_33 . ОСОБА_35 також наносив йому удар в момент, коли він накривав свою дружину собою. Обвинувачені серйозних тілесних ушкоджень йому особисто не нанесли. Він особисто жодній обвинуваченій будь - яких ударів не завдавав.

Він викликав працівників поліції і швидку медичну допомогу. Після приїзду цих служб конфлікт закінчився. Його дружину, його та ОСОБА_26 було госпіталізовано. Внаслідок нанесених тілесних ушкоджень у його дружини був вкрай поганий стан здоров`я, після чого вона тривалий час лікувалась. Його стан здоров`я був задовільний.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 показала, що 08.06.2018, в п`ятницю, приблизно о 20 год 20 хв, вона з чоловіком повертались із магазину, проходячи повз парк імені Т.Г. Шевченка. Вона з чоловіком помітили, що в даному парку стояв стіл, декілька машин. За столом сиділи люди, лунала гучна музика, відбувалась гучна розмова між даними людьми.

Її чоловік дуже принципова людина та має загострене відчуття справедливості та зробив зауваження даній компанії, з приводу того, що вже доволі пізня година, в парку відпочивають діти, автомобілі знаходяться на території парку, відбувається застілля та вживання алкогольних напоїв, що є неприпустимим.

Зауваження компанії чоловік зробив в культурній формі, проте зауваження компанія сприйняла дуже агресивно. Вони з чоловіком були лише удвох, а компанія яка відпочивала в парку налічувала від 10 до 14 людей, в основному це були чоловіки та 4 жінки, 3 з яких це обвинувачені у даному провадженні.

Словесна перепалка була недовгою. Дані особи вирішили піднятись із низини парку до дороги, де вони зупинились із чоловіком. Від моменту коли особи почали підійматися з парку, продовжилось спілкування, висловлювання в їх сторону, з приводу того, що вона із чоловіком не мають права робити зауваження даній компанії. В період фіксування того, що відбувається в парку, її чоловік дістав свій телефон, і почав фіксувати дану подію на телефон. В даній компанії вона була знайома лише з 2 особами - це свідок ОСОБА_32 та свідок ОСОБА_33 . Інші люди на той час були їй невідомі. Її чоловік візуально знав більшість даних людей. Деякі з тих людей на той період часу мали посади депутатів районної ради, міської ради, обласної ради, а тому її чоловік дістав телефон та хотів зафіксувати дане правопорушення, яке вчинялось в публічному місці, на телефон. Саме фіксування чоловіком на телефон даної події викликало бурхливу реакцію у компанії. Вони знімали на телефон правопорушення, які вчиняли група осіб, що сиділи у парку, для подальшого пред`явлення відеозапису працівникам поліції.

Всі дії чоловіків та жінок цієї компанії були спрямовані на зупинення фіксування її чоловіком даного правопорушення, оскільки компанія вважала, що нічого цікавого не відбувається, і немає причин для знімання. ОСОБА_23 та ОСОБА_6 перші подолали бетонне формування та наблизились до них, а із чоловіків першим піднявся ОСОБА_16 . ОСОБА_16 намагався забрати телефон у її чоловіка. Телефон чоловік передав їй.

ОСОБА_6 та ОСОБА_23 почали вчиняти дії насильницького характеру відносно неї, для того, щоб забрати в неї телефон на який велась відеозйомка, при цьому некоректно висловлювались в її адресу, намагались з`ясувати яке вона має право знімати саме обвинувачених та їх компанію. Після того, як вона їм телефон не віддала, ОСОБА_25 було нанесено їй декілька ударів по голові лівої та правої частини. Вона відчула різкий біль. Після цього, по голові також наносила удари ОСОБА_6 . Перше нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_25 було з позиції вертикально, з близької відстані. ОСОБА_39 наносився долонею руки. ОСОБА_23 та ОСОБА_6 нанести їй по 2 3 удари кожна. Різкий біль та запаморочення в голові стало їй сигналом того, що їй потрібна швидка допомога. Вона зі свого телефону о 20:34 здійснила перший дзвінок на швидку допомогу з проханням надіслати карету швидкої медичної допомоги, оскільки відчувала різкий біль в голові та серці.

Безпосередньо після виклику швидкої допомоги, вона намагалась додзвонитись до поліції. О 20:32 год вона здійснила перший дзвінок до поліції, о 20:33 год наступний. Поліцію вона викликала, оскільки вона бачила, що чоловіки також подолали бетонну перешкоду та підіймались до них на дорогу з території парку. Чоловіки з компанії оточили її чоловіка, і намагалися нанести йому тілесні ушкодження. Її чоловік намагався уникнути ударів.

В цей момент вона відчула запаморочення та присіла на бетонний парапет, викликаючи швидку допомогу та поліцію. Перебуваючи на парапеті до неї наблизились ОСОБА_23 , ОСОБА_6 , ОСОБА_37 і ще одна особа жіночої статі та продовжували вчиняти відносно неї фізичне насилля: нанесення ударів руками, долонею та тильною стороною руки в обличчя і голову. Дані жінки намагались схопити її за волосся, і тягти за нього. Кількість ударів була множинна, в стресовому стані вона не могла порахувати кількість ударів кожної з обвинувачених. Були моменти коли удари наносились ОСОБА_40 та ОСОБА_41 безперервно та одночасно. Крім цього, вона прикривала голову руками, кричала. Вона нікому з осіб, в тому числі обвинуваченим, не наносила жодних тілесних ушкоджень з метою самооборони.

Весь цей час вона намагалась донести чоловіку, що він не має відповідати фізичним насиллям групі чоловіків, які його оточили та намагались нанести йому тілесні ушкодження. В подальшому ОСОБА_16 , побачивши, що вона намагається викликати швидку допомогу, поліцію, намагався вибити телефон. ОСОБА_16 їй також наніс декілька ударів по голові. В якийсь момент ОСОБА_16 вибив у неї телефон із рук, наносячи удар по голові та руці. За весь період часу даних подій, телефон у неї випадав декілька разів.

Від ударів, які наносились їй в район голови, в якийсь момент вона відчула різке погіршення стану здоров`я та втратила свідомість. Вона до свідомості прийшла в кареті швидкої допомоги. Відеозаписи відповідають усім тим подіям, які відбувались 08.06.2018, вони є автентичними.

Чоловік на ім`я ОСОБА_42 та чоловік ОСОБА_6 наносили удари її чоловіку ОСОБА_10 . ОСОБА_32 та ОСОБА_33 намагались наносити удари ОСОБА_10 , інших осіб вона назвати не може, оскільки вона їх не знає. Дані особи, перебували в стані алкогольного сп`яніння, а тому їх координація рухів була досить ускладненою. Її чоловік намагався уникати ударів. Вона не могла бачити чи ОСОБА_31 наносив удари її чоловіку, оскільки її чоловік фізично накрив її тілом, щоб обвинувачені їй не наносили удари.

Вона не бачила, щоб її чоловік наносив удари ОСОБА_28 , ОСОБА_6 та ОСОБА_43 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показав, що всі події, які відбулись 08.06.2018, були намаганням його дискредитації, як політика, громадського діяча. У зв`язку з його політичною діяльністю у нього виникли суперечки з народним депутатом ОСОБА_20 . ОСОБА_10 , який працював на ОСОБА_20 його постійно провокував, шукав всілякі зустрічі з ним, щоб зафіксувати його дії, які б його дискредитували, щоб вплинути на його імідж. В день фестивалю 08.06.2018 у м. Христинівка, коли ОСОБА_10 підійшов до них у парку, він став кричав, що це все провокація.

ОСОБА_10 нецензурними словами став обзивав дівчат. ОСОБА_10 стояв зверху, а вони були в технічній частині парку. ОСОБА_10 висловлювався в їх адресу нецензурними словами та знімав їх на відео. Він не бачив, щоб хтось із присутніх наносив удари ОСОБА_10 чи його дружині. Він бачив, що дружина ОСОБА_10 відразу лягла чи присіла на парапет і почала голосно кричати. ОСОБА_10 наносив удари ОСОБА_44 , ОСОБА_45 та ОСОБА_28 . ОСОБА_10 наніс ОСОБА_28 короткий удар, і ОСОБА_46 крикнула, що їй вибито зуби.

Так ОСОБА_10 спровокував дівчат, дівчатам не потрібно було підходити до них близько. ОСОБА_11 була також провокатором цього конфлікту.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_47 , показав, що є рідним братом обвинуваченої ОСОБА_5 та чоловіком обвинуваченої ОСОБА_6 . Так, у середині червня місяця, в м. Христинівка проводився дитячий Етно фестиваль «Грона калина» під егідою кандидата в народні депутати від 200 округу ОСОБА_48 та за сприяння партії ОСОБА_22 . Проводилось свято в парку імені Шевченка, учасниками були більше 400 дітей. По закінченню свята, залишились волонтери, які прибирали парк після свята, в подальшому сиділи за столом та підводились підсумки даного заходу. За столом сиділи жінки, голова Христинівського району, депутатський корпус, голова спілки АТО та інші особи.

По дорозі йшов потерпілий ОСОБА_10 із якоюсь жінкою. Потерпілий став напроти людей, що сиділи за столом, дістав телефон і почав знімати їх на відео з дороги. Хтось із присутніх сказав до потерпілого, щоб той підійшов ближче, на що останній виразився нецензурними словами і продовжував знімати. Потерпілому зробили зауваження, щоб припинив зйомку та не виражався нецензурною лайкою. ОСОБА_10 почав обзивати жінок нецензурними словами та кричати до ОСОБА_21 нецензурними словами, щоб той забрав ОСОБА_26 .

Жінка, яка була з потерпілим, сіла на парапет відразу, як тільки ОСОБА_10 почав знімати все на відео, дістала телефон і почала просто кричати. До ОСОБА_10 на дорогу вийшли ОСОБА_23 та ОСОБА_6 . ОСОБА_23 зробила зауваження потерпілому, з приводу того, щоб той не обзивав її нецензурними словами, на що останній не реагував та продовжував обзивати нецензурним словами та ставши в бойову стійку наніс цілеспрямований удар правою рукою в щелепу ОСОБА_28 . ОСОБА_6 ззаду схопила потерпілого і відштовхнула, за що отримала від нього також удари. Інших ударів ОСОБА_10 не наносив, бо йому не дали це зробити. Він не бачив, щоб били чи шарпали потерпілих.

Щоб захистити ОСОБА_26 , яка була в крові, вийшов ОСОБА_33 та ОСОБА_18 , ОСОБА_10 наніс удар ногою Приймаку, від чого останній втратив свідомість. Також ОСОБА_10 наніс удар Кулібабі, який також втратив свідомість.

Потім приїхала поліція та швидка медична допомога, потерпілі та ОСОБА_23 були госпіталізовані. В подальшому він прибув до лікарні на власному автомобілі. Коли вони приїхали до лікарні, то біля лікарні стояли приблизно 15 чоловік, які все знімали на відеокамеру, чинили тиск на працівників поліції, погрожували лікарям. Після того, як вийшов лікар та повідомив, що в ОСОБА_27 подвійний перелом щелепи, всі ці люди швидко розійшлись.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_49 показав, що 08.06.2018 відбувався дитячий фестиваль «Грони калини». Після даного фестивалю, вони допомагали прибирати територію парку від сміття.

Потім він почув нецензурну лайку та крик, підійшовши до дороги з парку, він побачив, що метрів за 20 - 30 від нього, на дорозі, ОСОБА_10 вдарив ОСОБА_26 кулаком руки, якої він не пам`ятає, в область голови, а куди саме він не бачив. Потім він побачив, як ОСОБА_10 вдарив ОСОБА_6 кулаком руки в область голови.

Підійшовши до них, він почав відтягувати ОСОБА_10 від жінок, після чого ОСОБА_10 вдарив його ногою і він впав, втративши свідомість, у нього було помутніння. Після цього, він мало, що пам`ятає.

Він не бачив, щоб хтось наносив тілесні ушкодження ОСОБА_10 чи його дружині. Він за медичною допомогою не звертався, тілесних ушкоджень не було, заяву про притягнення ОСОБА_10 до відповідальності за нанесення йому тілесних ушкоджень не писав.

Дані події знімались різними людьми на відео. Відеозапис подієї він бачив на телефонах, в інтернет мережах.

Свідку ОСОБА_50 в судовому засіданні було продемонстровано відеозапис з місця події. Після перегляду відеозапису свідок показав, що ОСОБА_23 була у вишиванці синього кольору, а ОСОБА_6 у вишиванці зеленого кольору, відеозапис відповідає тим подіям, які відбувались насправді.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_51 показав, що працює фельдшером швидкої медичної допомоги в лікарні м. Христинівка. Так, приблизно у червні місяці 2018 року приблизно о 18 год, коли він був на чергуванні, надійшов виклик у парк ім. Шевченка в м. Христинівка. Приїхавши автомобілем «швидкої допомоги» на місце події, він побачив потерпілу жінку, яка була без свідомості. Чоловік потерпілої знаходився біля неї. На місці події було більше 20 чоловік, він усіх не пам`ятає. Особи були у збудженому стані, сварились, махали руками, виражались нецензурними словами чи були вони в стані алкогольного сп`яніння він сказати не може.

На потерпілій порізів, ран, переломів не було, про наявність інших тілесних ушкоджень на потерпілій він не пам`ятає.

Потерпіла на ношах була госпіталізована до лікарні. У жінки була гостра реакція на стрес, вона втрачала свідомість, у неї була істерика. Крім потерпілої в кареті швидкої допомоги був чоловік потерпілої та ще одна жінка ОСОБА_23 , яка виявила бажання проїхати в лікарню.

Він допомогу надав лише потерпілій, яка була без свідомості. ОСОБА_26 він не оглядав.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_52 показала, що влітку 2018 році, вона працювала молодшою медичною сестрою в приймальному відділенні ІНФОРМАЦІЯ_4 . У другій половині дня, можливо під вечір, фельдшером швидкої допомоги було доставлено дві жінки та чоловіка. Всі три особи скаржились на погане самопочуття. Огляд потерпілих проводив лікар, який давав їй вказівки щодо призначеного лікування. В приймальному відділенні особи, які були доставлено фельдшером говорили на підвищених тонах.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_53 показала, що у 2018 році вона працювала на посаді медичної сестри в приймальному відділенні ІНФОРМАЦІЯ_4 . До приймального відділення було доставлено жінку, яка перебувала на каталці та самостійно не ходила. Біля даної жінки був чоловік. Жінка сказала, що її побили. Даним особам надавалась медична допомога, в подальшому жінку госпіталізували в реанімаційне відділення. Крім даних двох осіб, звертались за допомогою ще одна чи дві жінки. В судовому засіданні свідок вказана на обвинувачену ОСОБА_26 , яка зверталась за медичною допомогою. ОСОБА_23 говорила, що її побили. Чоловік також вказував, що його побили. Рентген проводився усім потерпілим. В обвинуваченої ОСОБА_27 був перелом щелепи. Вона ставила знеболюючий укол ОСОБА_28 . Вони викликали поліцію, оскільки потерпілі повідомили про побиття.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_54 показала, що літом десь о 18 годині вона прийшла в парк Шевченка, оскільки працювала охоронником парку. В той десь проводилось свято «Грона калини». На вулиці стояли два чоловіка та машина, більше не було нікого. Вона особисто більше нічого не бачила.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_55 показав, що приблизно 5 років назад у місцевому парку м. Христинівка проводився захід для дітей. У ввечері цього дня до нього зателефонував ОСОБА_30 чи ОСОБА_31 , він уже точно не пам`ятає, попросив приїхати, щоб порозмовляти. Коли він приїхав, у парку майже нікого не було. Він, ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та ще один чоловік, який колись працював в поліції, сиділи за столом на території парку, який знаходився приблизно 15 м від дороги. Він почув, що ззаду хтось кричав, що вони розпивають спиртні напої, проте, вони не вживали алкогольні напої, на столі стояла мінеральна вода та лимонад. Є відеозапис, на жодному відеозапису не зафіксовано факту вживання ними алкогольних напоїв. Обвинувачені пішли в сторону дороги, оскільки люди, які проходили по дорозі кричали, що вони вживають спиртні напої та ведуть себе неадекватно. Обвинувачені підійшли до чоловіка та жінки та стали сперечатись. Побачивши це, він сів у власний автомобіль та поїхав у відділок поліції, де повідомив черговому, що в парку назріває нехороша ситуація. Після чого відразу поїхав додому.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_56 показав, що 08.06.2018 відбувався захід «Гроно Калини» в м. Христинівка. Під кінець свята він приїхав допомогти своїм друзям складати столи, прибирати тощо. ОСОБА_10 разом із дружиною йшли по тротуару вул. Ювілейній, зі сторони центра міста, знімали їх на відео, при цьому щось до них говорили. Хтось із його друзів запропонував їм підійти ближче, щоб ті пояснили, що вони хочуть. Після даних слів, потерпілі почали виражатись в їхню сторону нецензурними словами. Вони підійшли до потерпілих та намагались культурно пояснити, що тут відбувається та поцікавились чому такі настрої в їхню сторону. Після цього, ОСОБА_10 почав виражатись в їх адресу нецензурними словами не до когось конкретно, а в загальному до всіх з компанії.

ОСОБА_10 вдарив ОСОБА_57 , після того, як той пішов до ОСОБА_10 запитати чому він себе так поводить, після чого, вони всі пішли їх розбороняти.

Він не бачив, щоб ОСОБА_10 та його дружині наносили тілесні ушкодження Він не бачив, щоб ОСОБА_10 наносив комусь удари, крім ОСОБА_58 , оскільки весь час тримав ОСОБА_57 , щоб той не впав.

Обвинувачені підійшли до дружини ОСОБА_10 , для того, щоб остання заспокоїлась.

Він та інші члени їхньої компанії підходили до потерпілих, потерпілі до них не підходили.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_59 показав, 08.06.2018 проводився фестиваль «Гроно калини». Захід проводився за ініціативи ОСОБА_60 за підтримки спілок АТО та волонтерських організацій. На самому фестивалі він не був. Він прийшов уже десь біля 16 чи 17 год, тобто після закінчення офіційної частини фестивалю. Організатори фестивалю займались прибиранням: збирали посуд, продукти харчування.

В якийсь період часу він відійшов від основної маси людей в сторону. Почувши крики біля проїжджої частини, він вирішив повернутися та з`ясувати в чому причина та по можливості залагодити конфліктну ситуацію. Підійшовши ближче, він побачив, що на бетонному парапеті сиділа потерпіла, і істерично кричала. Він не міг зрозуміти причини даного істеричного крику, присів біля неї і почав розпитувати чому вона кричить. Потерпіла на нього не реагувала. Потім він зрозумів, що цей крик не натуральний, а штучний.

В цей час він чув, як ОСОБА_10 обзивав непристойно, нецензурними словами ОСОБА_26 . Він бачив, як ОСОБА_10 наніс удар кулаком ОСОБА_28 в область обличчя. Від удару ОСОБА_23 підкосилась.

Він сказав ОСОБА_10 , що цей вчинок не гідний чоловіка, за що ОСОБА_10 наніс йому удар кулаком, мабуть, правої руки в область обличчя, розсікши при цьому праву брову.

Від удару він відійшов назад, і хотів накинутись на ОСОБА_10 , але його хтось зупинив. До потерпілих на тротуар вийшли інші чоловіки з його компанії та стали заспокоювати ОСОБА_10 , на що останній почав їх бити ногами.

В даному конфлікті приймала участь ОСОБА_6 та ОСОБА_37 , які знаходились зі сторони парку. Він не бачив, що хтось із обвинувачених наносив удари потерпілим та виражався в їх адресу нецензурними словами, оскільки вони з початку конфлікту знаходились на території парку за бордюром.

Він особисто писав заяву до поліції з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень, проте результату за даним зверненням він не знає.

ОСОБА_10 наносив також удари ОСОБА_61 за те, що той зробив йому зауваження. ОСОБА_11 нікому удари не наносила, і їй теж ніхто ударів не наносив.

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час судового розгляду, їх вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, доведена доказами, які судом визнані належними та допустимими, а також безпосередньо дослідженими у судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження.

Так, відповідно до рапорту інспектора СРПП Христинівського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області № 1986 08.06.2018 отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 1986 від 08.06.2018, як хуліганство. Згідно фабули ЄО: 08.06.2018 о 20:34 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 08.06.2018 о 20:34 за адресою АДРЕСА_4 , центральний парк хуліганить молодь та розпиває спиртні напої, зв`язок перервався, заявник: (а.с. 96 том 8).

Згідно з рапортом інспектора СРПП Христинівського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області № 1987 08.06.2018 отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 1987 від 08.06.2018, як хуліганство. Згідно фабули ЄО: 08.06.2018 о 20:37 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 08.06.2018 о 20:37 за адресою Христинівський район м. Христинівка, вул. невідома, поблизу парка Шевченка бійка приблизно 10 чоловік, серед них є жінки, заявник: . За результатами відпрацювання: під час виїзду на місце події відібрано заяву у ОСОБА_6 , жительки АДРЕСА_5 , якій завдані тілесні ушкодження (а.с. 97 том 8).

Згідно змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2018 внесено відомості про кримінальне правопорушення за № 0000244 за ч. 2 ст. 296 КК України, 08.06.2018 о 20 год 34 хв до чергової частини Христинівського відділення поліції Уманського ВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення зі служби 102 про вчинення кримінального правопорушення про те, що в м. Христинівка Черкаської області в парку ім. Т.Г. Шевченка, що розташований на перехресті вул. Наконечного - Каравайського, вчиняються хуліганські дії (а.с. 98, 99 том 8).

ОСОБА_10 12.06.2018 звернувся до слідчого СВ Христинівського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області із заявою, відповідно до якої добровільно видав працівникам поліції DVD диск з відеозаписами події вчинення хуліганських дій, які відбулися 08.06.2018 близько 21:00 біля парку ім. Т.Г.Шевченка, що розташований на перехресті вул. Наконечного та Каравайського в м. Христинівка (а.с. 100 том 8).

Відповідно до протоколу отримання виданих речей від 12.06.2018, старший слідчий Христинівського ВП УВП ГУНП в Черкаській області отримав DVD диск з відеозаписами події вчинення хуліганських дій, які відбулися 08.06.2018 близько 21:00 біля парку ім. Т.Г.Шевченка, що розташований на перехресті вул. Наконечного та Каравайського в м. Христинівка та приєднав до матеріалів кримінального провадження (а.с. 101 том 8).

Згідно з протоколом огляду та перегляду відеозапису від 19.06.2018, старшим слідчим Христинівського ВП УВП ГУНП в Черкаській області було оглянуто диск DWD+R 16 X диск марки «Verbatim» із відеозаписами з мобільного телефону, наданого потерпілим ОСОБА_10 , здійснено перегляд записів, після чого диск із відеозаписом з мобільного телефону поміщено у паперовий конверт, який заклеєно та опечатано та який визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів справи, що підтверджується постановою про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів провадження (а.с. 102 - 104 том 8).

ОСОБА_62 18.06.2018 звернувся до слідчого СВ Христинівського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області із заявою, відповідно до якої добровільно видав працівникам поліції СD диск з відеозаписом, який він здійснював на свій мобільний телефон близько 21:00 годин 08.06.2018 неподалік парку Шевченка в м. Христинівка (а.с. 105 том 8).

Відповідно до протоколу отримання виданих речей від 18.06.2018, старший слідчий Христинівського ВП УВП ГУНП в Черкаській області отримав СD диск з відеозаписами події вчинення хуліганських дій, які відбулися 08.06.2018 близько 21:00 біля парку ім. Т.Г.Шевченка, що розташований на перехресті вул. Наконечного та Каравайського в м. Христинівка, зафіксованих на мобільний телефон та приєднано до матеріалів кримінального провадження (а.с. 106 том 8).

Згідно з протоколом огляду та перегляду відеозапису від 19.06.2018, старшим слідчим Христинівського ВП УВП ГУНП в Черкаській області було оглянуто диск СD диск марки «Perfeo», на поверхні якого знаходиться напис: «CD-R 52X 700 MB» із відеозаписами з мобільного телефону, наданого свідком ОСОБА_63 , здійснено перегляд записів, після чого диск із відеозаписом з мобільного телефону поміщено у паперовий конверт, який заклеєно та опечатано та який визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів справи, що підтверджується постановою про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів провадження (а.с. 107 - 108 том 8).

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 05.07.2018, слідчим Христинівського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області у Христинівській ЦРЛ було вилучено: медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за № 2434 та медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за № 2435 (а.с. 110 - 111 том 8).

Згідно з висновком експерта № 02 - 01/802 від 10.07.2018, у ОСОБА_11 , згідно даних медичної картки, мали місце ушкодження: множинні садна та крововиливи обличчя, голови, шиї, правої верхньої кінцівки. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли виникнути в час та при обставинах вказаних у фабулі ухвали суду про призначення експертизи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Можливість виникнення, виявлених у ОСОБА_11 , тілесних ушкоджень при її падінні з висоти власного зросту і з подальшим вдарянням об площину, є малоймовірною. Виставлений в лікарні діагноз: закрита черепно - мозкова травма, не відповідає вимогам наказу МОЗ України № 245 від 25.04.2006 «Про затвердження протоколів надання медичної допомоги за спеціальністю «Нейрохірургія»» і тому згідно п. 4.6 Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень /затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995/, вказаний діагноз при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, до уваги не приймається (а.с. 117 - 118 том 8).

Відповідно до висновку експерта № 02 - 01/801 від 10.07.2018, у ОСОБА_64 , згідно даних медичної карти, мали місце ушкодження: численні садна обличчя, грудної клітки, правого ліктьового суглобу, тулубу та верхніх кінцівок. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу вказаному в ухвалі суду про призначення експертизи та відносяться: до категорії легких тілесних ушкоджень. У зв`язку з тим, що у фабулі ухвали суду обставини травми не конкретизовані, дати відповідь на друге питання ухвали немає можливості. Можливість виникнення, виявлених у ОСОБА_64 , тілесних ушкоджень при його падінні з висоти власного зросту з подальшим вдарянням об площину, є малоймовірною. Виставлений в лікарні діагноз: забій носа, лівої акулової ділянки, не підтверджений клінічною картиною травми та інструментальними методами дослідження і тому згідно п. 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень / затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995/, вказаний діагноз при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, до уваги не приймається. Виставлений стоматологом діагноз: травматичний періодонтит 11, 21 зубів, поставлений лише на скаргах пацієнта, не підтверджений інструментальними методами дослідження і тому згідно п. 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень / затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995/, вказаний діагноз при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, до уваги не приймається (а.с. 120 - 121 том 8).

Відеозаписом події, яка мала місце 08.06.2018 наданих потерпілим ОСОБА_10 12.06.2018 (а.с. 141 том 8).

Відеозаписом події, яка мала місце 08.06.2018, наданих свідком ОСОБА_63 18.06.2018 (а.с. 215 том 8).

Захисником обвинуваченої ОСОБА_5 ОСОБА_14 подано до суду клопотання про визнання доказів недопустимими, зокрема: заяви потерпілого ОСОБА_10 від 12.06.2018, протоколу отримання виданих речей від 12.06.2018, протоколу огляду та перегляду відеозапису від 19.06.2018, речовий доказ - компакт диск DWD+R 16 X марки «Verbatim», заяви свідка ОСОБА_65 від 18.06.2018, протоколу отримання виданих речей від 18.06.2018, протоколу огляду та перегляду відеозапису від 19.06.2018, речовий доказ - компакт диск СD диск марки «Perfeo», протокол тимчасового доступу до речей і документів від 05.07.2018, висновок експерта № 02-01/801 від 10.07.2018 та висновок експерта № 02/01/802 від 10.07.2018. Дане клопотання мотивоване тим, що матеріали відеозаписів, які містяться на компакт диску DWD+R 16 X марки «Verbatim» та «Perfeo» в розумінні ст. 99 КПК України є документом та мають бути подані в оригіналі.

Крім того, компакт диски постановами слідчого від 19.06.2018 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000244, протоколи огляду цих дисків від 19.06.2018 також складені у кримінальному провадженні № 0000244. Висновки експертів складені за результатами проведення експертиз, які були призначені у кримінальному провадженні № 0000244, тоді як обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 складений у кримінальному провадженні № 0001191, тобто речові докази та документи не мають жодного відношення до обвинувачення ОСОБА_5 , так як були зібрані під час досудового розслідування іншого кримінального провадження.

Крім того, прокурором не надано суду постанову про виділення матеріалів кримінального провадження № 0001191 із матеріалів кримінального провадження № 0000244, на яку є посилання в обвинувальному акті.

На спростування обставин викладених у клопотанні прокурором надано до суду постанову про виділення матеріалів досудового розслідування, відповідно до якої вбачається, що 09.06.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000244 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України. 13.06.2018 було повідомлено про підозру ОСОБА_4 та ОСОБА_16 та 20.06.2018 було повідомлено про підозру ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на вручення підозри не прибули та було встановлено, що вони переховуються від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим відносно вказаних осіб були виділені матеріали досудового розслідування в окремі матеріали кримінального провадження, зокрема, заява ОСОБА_10 від 12.06.2018, протокол отримання вказаних речей від 12.06.2018, протокол огляду та перегляду відеозапису від 19.06.2018, матеріали відео, які скопійовані з DWD НОМЕР_1 X марки «Verbatim», постанова про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 19.06.2018, заяви свідка ОСОБА_65 від 18.06.2018, протоколу отримання виданих речей від 18.06.2018, протоколу огляду та перегляду відеозапису від 19.06.2018, матеріали відео, які скопійовані з компакт диску СD диск марки «Perfeo»,протокол тимчасового доступу до речей і документів від 05.07.2018 висновок експерта № 02-01/801 від 10.07.2018 та висновок експерта № 02/01/802 від 10.07.2018 (а.с. 197-198, том 12).

Таким чином, з наданої постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 13.08.2018 вбачається, що речові докази та документи здобуті у кримінальному провадженні № 0000244, яке здійснювалось стосовно всіх обвинувачених у даній справі, дані докази мають відношення до обвинуваченої ОСОБА_5 та до інших обвинувачених, які в даному кримінальному провадженні на момент виділення матеріалів досудового розслідування мали статус підозрюваних, а тому клопотання захисника ОСОБА_14 про визнання даних доказів недопустимими з підстав зазначених у клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягають до задоволення.

Крім цього, суд не погоджується з доводами захисника про визнання матеріалів відеозаписів, які містяться на компакт диску DWD+R 16 X марки «Verbatim» та «Perfeo» в недопустими доказом з підстав відсутності оригіналу даного запису.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КПК оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - ще і його відображення, якому надається таке ж значення як документу. Водночас за ч. 1 ст. 99 КПК документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі матеріали звукозапису та електронні носії інформації.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.03.2021 (справа № 554/5090/16-к, провадження № 51-1878кмо20), ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. У випадку зберігання електронного документа на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

У даному кримінальному провадженні відсутні об`єктивні дані про те, що оптичні диски, долучені прокурором, містять електронні документи, створені не під час події кримінального правопорушення, а в інший час чи за інших обставин.

Отже, доводи захисника про недопустимість матеріалів відеозаписів як доказу винуватості обвинувачених через відсутність оригінального технічного носія відеозапису, не засновані на приписах закону та є належним та допустимим доказом.

На підтвердження позиції сторони захисту щодо провокації з боку потерпілих захисником ОСОБА_14 надано до суду витяг з стенограми 23 сесії Черкаської обласної ради від 27.06.2018, відповідно до якої на засіданні сесії було заслухано ОСОБА_66 та ОСОБА_21 з приводу подій, які відбулися 08.06.2018.

Аналізуючи наданий захисником доказ суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя та суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих в порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу.

Таким чином, одним із найважливіших елементів змісту показань свідка чи потерпілого є його допустимість. Жодне показання не може бути використане в доказуванні в кримінальному провадженні, якщо воно є недопустимим, навіть за умови, якщо в ньому містяться достовірні та належні фактичні дані. З огляду на загальні умови допустимості доказів можна стверджувати, що показання є допустимими, якщо вони одержані: визначеними законом суб`єктами, від осіб, які згідно з кримінально процесуальним законом можуть бути допитані як свідки, при здійсненні передбачених законом дій, проведених та оформлених відповідно до встановленого законом порядку.

Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, і не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Таким чином, наданий стороною захисту витяг з стенограми 23 сесії Черкаської обласної ради від 27.06.2018 на якому заслуховувались ОСОБА_67 та ОСОБА_21 , які в даному кримінальному провадженні були допитані судом як потерпілий та свідок відповідно та попереджались про кримінальну відповідальність, в частині врахування їх пояснень, суд визнає недопустими доказом, через порушення принципу безпосередньості сприйняття показань.

На підтвердження позиції сторони захисту захисником ОСОБА_14 надано і інші докази (а.с. 62-89, том 12).

Відповідно до витягу з ЄРДР 11.06.2018 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України за № 0000257 з таким викладом обставин: 08.06.2018 близько 20 год у м. Христинівка чоловік на ім`я ОСОБА_68 спричинив ОСОБА_69 тілесні ушкодження.

Також по даному кримінальному провадженні № 0000257 надано копію протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 11.06.2018, копію протоколу допиту потерпілого від 11.06.2018, копію висновку експерта № 02-01/902 та копію висновку спеціаліста від 11.06.2018.

Так, згідно з відповіддю на адвокатський запит наданої 26.10.2023 за № 4771 слідчим СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, у Христинівськиму СВ Уманського РУП перебували матеріали кримінального провадження за № 0000257 від 09.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. За результатами проведення досудового розслідування 28.12.2018 прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР 08.06.2018 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України за № 0000248 з таким викладом обставин: 08.06.2018 близько 21 год у парку ім. Шевченка м. Христинівка ОСОБА_10 під час суперечки з ОСОБА_5 спричинив їй тілесні ушкодження, наніс удар кулаком в нижню щелепу, в результаті чого спричинив тілесне ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи справа.

Також по даному кримінальному провадженні № 0000248 надано копію рапорту від 08.06.2018, копію протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 08.06.2018, копію протоколу допиту потерпілого від 09.06.2018, копію висновку експерта № 02-01/901від 18.07.2018 та копію висновку спеціаліста № 407 від 09.06.2018.

Так, згідно з відповіддю на адвокатський запит наданої 16.10.2023 за № 16848/49/14 заступником начальника СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, матеріали закритого кримінального провадження за № 0000258 від 09.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України зберігаються в архіві СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів сторони захисту вбачається, що по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_69 та ОСОБА_5 (обвинувачена у даному кримінальному провадженні) згідно пояснень наданих вказаними особами ОСОБА_10 (потерпілим у даному кримінальному провадженні) порушені кримінальні провадження за ч.1 ст. 125 КК України та за ч. 1 ст. 122 КК України закриті, в тому числі за заявою ОСОБА_70 за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, версія сторони захисту щодо самозахисту обвинувачених не підтвердилась доказами наявними у матеріалах справи.

Твердження захисника ОСОБА_14 під час судових дебатів щодо вручення ОСОБА_5 обвинувального акту поза межами строків досудовою розслідування, який закінчився 08.10.2018, оскільки ОСОБА_5 повідомлено про підозру 20.06.2018, суд зазначає наступне.

Так, на адресу Монастирищенського районного суду Черкаської області 30.08.2018 надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, внесеному до ЄРДР № 0000244 від 09.06.2018.

Так, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування до даного кримінального провадження повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручено 20.06.2018.

Разом з тим, 14.03.2019 на адресу Монастирищенського районного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, внесеному до ЄРДР № 0001191 від 03.08.2018.

Так, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування до даного кримінального провадження повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручено 26.09.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Досудове розслідування повинно бути закінчено, зокрема, протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Оскільки, саме у кримінальному провадженні № 0001191 від 03.08.2018 ОСОБА_5 мала статус підозрюваної, і відповідно до реєстру отримала повідомлення про підозру 26.09.2018, обвинувальний акт було скеровано до Христинівського районного суду Черкаської області 05.11.2018, тобто в межах строку досудового розслідування, який закінчувався 26.11.2018, а тому дані обставини не можуть бути взяті судом до уваги.

Твердження під час судових дебатів захисника обвинуваченої ОСОБА_5 . ОСОБА_14 щодо визнання недопустимим відеозапису події кримінального правопорушення, що були надані свідком ОСОБА_71 . з підстав того, що ОСОБА_62 не міг здійснювати запис на мобільний телефон, оскільки перебував у кадрі, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки під час дослідження відеозапису події кримінального правопорушення дане клопотання стороною захисту не заявлялось, відеозапис на предмет наявності в кадрі свідка ОСОБА_72 не досліджувався, безпосередньо судом даний свідок не допитувався, а тому суд навіть при перегляді відеозапису в нарадчій кімнаті чи відновивши судовий розгляд за участі учасників судового провадження, не може ідентифікувати свідка ОСОБА_72 , який, за версією захисту, перебував у кадрі. Крім того, в даному випадку порушуються вимоги ч. 5 ст. 364 КПК України, оскільки учасники судового провадження мають право в судових дебатах посилатися лише на ті докази, які були досліджені в судовому засіданні.

Твердження під час судових дебатів захисника обвинуваченої ОСОБА_4 ОСОБА_12 щодо невиконання вимог ст. 290 КПК України відносно не відкриття обвинуваченій ОСОБА_4 всіх матеріалів досудового розслідування, суд вважає необґрунтованими, оскільки під час розгляду справи та дослідження доказів захисником ОСОБА_12 жодних клопотань з даного приводу не заявлялось, надані стороною обвинувачення докази досліджені в судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження. Сторона захисту під час судового розгляду жодним чином не обмежувалась у наданні доступу до матеріалів судової справи та враховуючи тривалий розгляд кримінального провадження в повній мірі таку можливість мала. Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування обвинуваченій ОСОБА_4 та її захиснику ОСОБА_12 06.08.2018 з 15 год до 16 год та 07.08.2018 з 13 год до 13 год 40 хв надано доступ до матеріалів досудового розслідування. Крім того, абстрактне зазначення захисником про ненадання всіх матеріалів досудового розслідування, без конкретизації які саме матеріали досудового розслідування не були відкриті стороні захисту є недоречним та таким, що порушує принцип змагальності сторін, оскільки дане клопотання заявлене під час судових дебатів.

Заперечення обвинувачених щодо нанесення ударів потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та висловлювання в їх адресу нецензурними словами спростовується відеозаписами події вчинення кримінального правопорушення, яка визнана судом як належний та допустимий доказ.

Так, з відеозапису вбачається, що група людей сидить за столами в парковій зоні, неподалік знаходиться спортивний майданчик, на якому знаходяться люди. Хтось із присутніх пропонує особі, що знімає відео підійти ближче, на що останній відповідає, що йому добре все видно. В подальшому люди, які сидять за столом, починають махати руками, на що особа, що знімає відео виражається в їх адресу нецензурними словами та зауважує, що дані люди знаходяться в парку. Хтось із присутній просить не знімати відео. В подальшому події відбуваються на території тротуару, що прилягає до дороги, де також знаходяться сторонні люди, проїжджають автомобілі.

На наступному відрізку відео ОСОБА_6 підходить до особи, яка знімає відео та запитує, що він знімає, та вказує, що тут знімати не можна. На що особа, що знімає відео вказує, що знімає людей, які в парку, де гуляють діти, розпивають спиртні напої. Також підходить ОСОБА_4 , в той час відеозйомку починає вести жінка.

Люди, які сиділи за столом починають виходи через парапет, який розділяє дорогу та парк, до осіб, які знімають відео. Чоловік, який перебував у парку починає штовхати чоловіка, який знімав відео. Хтось із присутній у парку кричить « ОСОБА_73 , не трогай його». Також з території парку на дорогу починають виходити обвинувачені. Обвинувачена ОСОБА_74 починає підходити до жінки, яка знімає відео та запитувати чому вона її знімає, на що жінка відповідає, що знімає в громадському місці та починає відходити.

Також в матеріалах справи наявний відеозапис з іншого ракурсу, на якому зображено, що особа, яка знімає знаходиться на велосипеді, обвинувачена ОСОБА_6 підходить та говорить « ОСОБА_75 , що ти знімаєш, тут не інтєрєсно, тут все нарошно снімають, тут все провокують». В той момент група людей приблизно чоловік 10 знаходиться на тротуарі, жінка лежить на парапеті, біля неї знаходяться інші люди. Високий чоловік відбігає від інших чоловіків, підбігає до жінки, яка лежить на парапеті.

На іншому фрагменті відео зображено як жінка лежить на парапеті та голосно плаче, обвинувачена ОСОБА_5 , виходячи з території парку, підходить до високого чоловіка починає хапати його за руки, в подальшому до них підходить ОСОБА_6 та також починає хапати за руки високого чоловіка та наступати до нього. В подальшому високий чоловік відходить від них, повертаючись спиною, ОСОБА_5 починає штовхати його в спину. Через деякий час виходить і ОСОБА_4 , яка спочатку відпихає ОСОБА_5 від високого чоловіка, а в подальшому підходить до жінки, яка сидить на парапеті, наносить їй два удари в область голови. Високий чоловік підходить до жінки, що сидить на парапеті, в цей час обвинувачені ОСОБА_76 та ОСОБА_6 наступають на нього, він їх відштовхує від себе. ОСОБА_6 намагається схопити його за руки, в подальшому робить обхват за талію високого чоловіка та намагається його відштовхнути. В подальшому ОСОБА_6 підходить до жінки, яка сидить на парапеті та жодного опору не чинить, бере її за шию та наносить їй удар рукою по голові. Хтось із присутніх забирає ОСОБА_6 від жінки. Високий чоловік нагинається над жінкою, захищаючи її, на що обвинувачена ОСОБА_5 наносить йому удар рукою по голові. У відповідь високий чоловік розвертається та наносить удар рукою в область щелепи ОСОБА_5 . Чоловіки намагаються стримати високого чоловіка, та один з них тримає його за талію. В подальшому між групою чоловіків та високим чоловіком відбувається бійка. В цей момент до жінки, яка сидить на парапеті підходить обвинувачена ОСОБА_6 , яка починає тягнути жінку, що сидить на парапеті за волосся та тягти за праву руку, вимагаючи, щоб та припинила кричати.

Суд вважає відеозапис події кримінального правопорушення такою, що в повній мірі, об`єктивно відображає обставини кримінального правопорушення та разом із іншими доказами наявними в матеріалах справи доводить як подію кримінального правопорушення так і винуватість обвинувачених у його вчиненні. Надаючи перевагу даному доказу поряд із показаннями свідків суд враховує також те, що свідки очевидці події є родичами та знайомими обвинувачених, а тому їх показання щодо того, що вони не бачили нанесення тілесних ушкоджень потерпілим з боку обвинувачених, суд оцінює критично, крім того їх показання спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом події кримінального правопорушення, дійсність та об`єктивність якого підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_77 .

Крім того, суд критично сприймає показання обвинувачених щодо не нанесення тілесних ушкоджень потерпілим, оскільки згідно з їх показаннями вони частково підтвердили відповідність відеозапису тим подіям, які відбувалися 08.06.2018, а на даному відеозаписі достовірно зафіксовано нанесення таких ударів.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а їх дії за ч.2 ст.296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, правильно кваліфіковані органами досудового розслідування.

Приходячи до даного висновку, суд враховує, що безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті статті 296 КК України визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства.

Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

Так, обвинувачені не заперечували того, що в них на території парку ім. Т.Г. Шевченка, що в м. Христинівка, тобто в громадському місці, виник конфлікт з потерпілими, які до цього часу їм не були знайомі.

За таких обставин суд приймає до уваги те, що діяння здійснювалися обвинуваченими в активній формі; з ініціативи саме обвинувачених, з використанням ними незначного (нікчемного) приводу зі сторони потерпілого ОСОБА_10 (який привітався із застосуванням нецензурної лайки), який фактично їм зробив зауваження щодо порушення громадського порядку, яке виражалось у тому, що в парку стояли припарковані автомобілі, стояли столи, та обвинувачені та інші особи, на думку потерпілого, вживали алкогольні напої в громадському місці; такі діяння мали місце в публічному (громадському) місці у парку та на очах у інших осіб, супроводжувались нецензурною лайкою та фізичним насильством по відношенню до потерпілих; такими діями обвинувачених був грубо порушений громадський порядок, завдана шкода здоров`ю потерпілих, порушені їх права та свободи, а також права та свободи інших осіб, які були в той час присутні у парку, не дотримані усталені правила комунікації (спілкування); потерпіла ОСОБА_78 взагалі не була ініціатором конфлікту, будь - яких зауважень обвинуваченим не робила, нецензурної лексики не вживала, а була поруч зі своїм чоловіком ОСОБА_10 , конфлікт відбувався у місці, де проходили потерпілі, тобто саме обвинувачені підійшли до них, обвинувачені показали свою зверхність та байдуже ставлення до правил і норм поведінки в суспільстві, а також ті обставини, що обвинувачені і потерпілі до злочинного посягання не перебували в особистих неприязних стосунках.

Обстановка й обставини подій, динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки поведінки обвинувачених свідчать про те, що обвинувачені, перебуваючи в громадському місці, діючи зухвало, спрямовуючи свою агресивну поведінку на незнайомих їм осіб, відчуваючи численну перевагу над потерпілими (оскільки їх компанія налічувала більше 15 осіб), тривалість дій, безсумнівно свідчили про свідоме бажання обвинувачених саме порушити громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, а не вчинити злочин проти особи з особистих мотивів.

В той же час суд враховує, що нанесення тілесних ушкоджень під час вчинення хуліганських дій є однією з форм особливої зухвалості, але не обов`язковою складовою частиною хуліганства. Особлива зухвалість також може проявлятися у формі зверхнього, нахабного поводження, спілкування на підвищених тонах з недотриманням усталених правил комунікації.

Враховуючи викладене вище, суд прийшов до висновку, що у ході судового розгляду кримінального провадження винуватість обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення доведена у повному обсязі поза розумним сумнівом.

Дії обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд враховує особи обвинувачених, які за місцем проживання характеризуються позитивно, під наглядом лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебувають, раніше не судимі, обставини, що пом`якшують та обтяжують призначення покарання, а також те, що обвинувачені з урахуванням положень ст. 5, 12 КК України вчинили нетяжкий злочин.

Обставин, що пом`якшують призначення покарання обвинуваченим судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують призначення покарання обвинуваченим судом не встановлено.

При визначенні міри та розміру покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд враховує те, що обвинувачені вчинили нетяжкий злочин, вину у вчиненні даного злочину не визнали, за наявності потерпілих будь-яких дій, спрямованих на вибачення чи відшкодування збитків не вчиняли, а тому суд вважає за необхідне визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, оскільки даний вид та розмір покарання є необхіднім та достатнім для їх виправлення та перевиховання.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Оскільки, обвинувачені вчинили нетяжкий злочин, за яким строк притягнення до кримінальної відповідальності складає 5 років, який станом на дату ухвалення вироку минув, обвинувачені підлягають звільненню від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.1) ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.1) ч. 2 цієї статті не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Під час судового розгляду судом роз`яснено обвинуваченим те, що на момент судового розгляду закінчилися строки давності притягнення їх до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК України, для звільнення їх від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК України, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та наслідки такого заперечення.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечували проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Згідно з ч. 5 ст. 74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вимоги ч. 5 ст. 74, ст. 4, 5, 49 КК України, а також те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України відповідно до ст. 5, 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину та з часу його вчинення минуло понад п`ять років суд вважає необхідним звільнити обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від покарання за ч. 2 ст. 296 КК України на підставі п. 3) ч. 1 ст. 49 КК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинувачених не застосовувалися. Клопотання про їх застосування не надходило.

Керуючись ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання у виді 2 (років) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Звільнити засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від покарання, призначеного за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 74, п. 3) ч. 1 ст. 49 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази: диск DWD+R 16 X диск марки «Verbatim» із відеозаписами та диск СD диск марки «Perfeo», із відеозаписами з мобільного телефону, які знаходяться в матеріалах справи, залишити в матеріалах справи.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, захисникам та прокурору.

Копію вироку інші учасники судового провадження можуть отримати після його проголошення.

Суддя ОСОБА_79