Справа № 521/8845/24
Номер провадження:1-кс/521/1626/24
УХВАЛА

03 червня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000641 від 15.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту клопотання вбачається, що 15.05.2024 до чергової частини ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від громадянина ОСОБА_4 , в якій він просить прийняти міри, до громадянина ОСОБА_5 , який планує збут вибухових пристроїв та бойових припасів на території Малиновського району м. Одеси.

28.05.2024 громадянин К. добровільно видав співробітникам Національної поліції України 3 корпуси ручної осколкової гранати «Ф-1» із маркуванням на донній частинах «38649-78Т», «10793-77Т», «29254-49ТНТ», які запаковано до полімерного сейф-пакету АВ 2017905, 3 запали типу УЗРГМ із маркуванням та тавруванням на важелях «149-72 УЗРГМ 583», «583Д, УЗРГМ 386-П-13-63», «149-72 УЗРГМ 583», які запаковано до полімерного сейф-пакету CR1 1019033.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду клопотання, до суду не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, оскільки слідчим доведена необхідність застосування арешту майна, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 2 статті 170 КПК України, встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, добровільно видані предмети, мають доказове значення у кримінальному провадженні, необхідні для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також є безпосереднім предметом і доказом вчинення кримінального правопорушення.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000641 від 15.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке 28.05.2024 було добровільно видано громадянином ОСОБА_4 , а саме: 3 корпуси ручної осколкової гранати «Ф-1» із маркуванням на донній частинах «38649-78Т», «10793-77Т», «29254-49ТНТ», які запаковано до полімерного сейф-пакету АВ 2017905, 3 запали типу УЗРГМ із маркуванням та тавруванням на важелях «149-72 УЗРГМ 583», «583Д, УЗРГМ 386-П-13-63», «149-72 УЗРГМ 583», які запаковано до полімерного сейф-пакету CR1 1019033.

Заборонити користуватись, розпоряджатись та відчужувати майно, на яке накладено арешт, до прийняття рішення, щодо зняття раніше накладеного арешту у встановленому законом порядку.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України №1104 від 19.11.2012.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1