У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/4435/24

№ 1-кс/183/842/24

03 травня 2024 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Новомосковського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені 02.05.2024 року до ЄРДР за № 0000556, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Горлівка Донецької області, громадянина України, не одруженого, моючого неповну середню освіту, військовослужбовець на посаді гранатометника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

17 березня 2024 року приблизно о 18.00 годині, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого фактичного мешкання, а саме в приміщенні сторожки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з його матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перебуваючи у приміщенні вище вказаної сторожки, що розташована за вище вказаною адресою між військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 та його матір`ю ОСОБА_8 виникла словесна перепалка, з приводу побутових проблем, де у ОСОБА_5 раптово виник прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_5 17 березня 2024 року приблизно о 18.05 годині перебуваючи у приміщенні сторожки діючи умисно, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_8 котра перебувала у положенні сидячі на ліжку та наніс не менше п`яти ударів правою та лівою рукою зжатими в кулак в праву та ліву частину обличчя матері, від яких остання впала на ліжко. Після цього, ОСОБА_5 покинув приміщення сторожки не надавши медичної допомоги ОСОБА_8 ..

Діями ОСОБА_5 спричинено тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_8 у вигляді: набряку головного мозку, травматичного субдурального крововиливу, закритої черепно-мозкової травми, від яких остання 30 квітня 2024 року померла в приміщенні КП «Новомосковської центральної регіональної лікарні інтенсивного лікування».

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

02 травня2024 рокувідомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідуваньза № 0000556за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

02 травня 2024 рокувійськовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Викладені обставини дають підстави обґрунтовано підозрювати військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, обґрунтовується наступними матеріалами та доказами наявними у кримінальному провадженні, а саме:

-протоколом огляду місця події від 02 травня 2024 року;

-протоколом огляду трупа від 02 травня 2024 року;

-лікарським свідоцтвом про смерть №428-н від 02 травня 2024 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02 травня 2024 року;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 від 02 травня 2024 року;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 02 травня 2024 року;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 02 травня 2024 року.

Разом з тим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «О`Хара проти Сполученого Королівства» доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу має відповідати стандарту «розумна підозра».

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що саме особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

У главі 18 Кримінального процесуального кодексу України визначено заходи процесуального примусу, які застосовуються до підозрюваного з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, а також детально регламентовано порядок їх застосування.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

- міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

- наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання.

Відповідно до вимог ст. 188 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання позбавлення волі.

В ході досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає лише позбавлення волі строком від 7 до 10 років. Разом з тим, ОСОБА_5 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , розуміє, що у разі визнання його судом винним у вчиненні вказаного злочину його може буде засуджено судом до позбавлення волі, тому, враховуючи його нестійкі соціальні зв`язки, існує ризик переховування останнього від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 мешкає в одному населеному пункті зі свідком, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_9 з якою ще безпосередньо не проведені всі слідчі дії та не допитано в судовому засіданні, а тому підозрюваний ОСОБА_5 за для уникнення покарання за вчинення тяжкого злочину матиме реальну можливість впливати на свідка з метою змусити її змінити свої показання.

Застосування до ОСОБА_5 тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку злочинного діяння, у якому підозрюється останній, та неможливість забезпечити запобігання наявних ризиків більш м`якими запобіжними заходами.

Обґрунтованість неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Органом досудового розслідування взято до уваги те, що інший запобіжний захід обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 не можливо, оскільки особисте зобов`язання, особиста порука або застава виключає той фактор щодо обізнаності органом досудового розслідування про постійне місця знаходження підозрюваного ОСОБА_5 , а тому останній користуючись даним фактором, може вчинити дії, які передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та тим самим зашкодити проведенню досудового розслідування.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в тому числі і цілодобового домашнього арешту, хоча і підозрюваний ОСОБА_5 повинен буде перебувати у визначеному судом місці у визначений час, однак не можливо виключити той фактор, що підозрюваний ОСОБА_5 у нічний час користуючись відсутністю контролю за його діями, може залишати своє помешкання, а тим самим буде користуючись даною можливістю із помсти до свідків або потерпілих, що певним чином може відобразитися на об`єктивність досудового розслідування вразі впливу (погрози, умовляння, підкупу тощо) на останніх.

Відтак у слідства є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного вважаю, що з урахуванням реальної наявності вказаних ризиків забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та належної поведінки можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запобігання вищезазначеному ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку злочинного діяння, у якому підозрюється останній, та неможливість забезпечити запобігання наявному ризику більш м`якими запобіжними заходами.

На підставі вищевикладеного прокурор просить суд застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ОСОБА_5 для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні просив відмовити в задоволені клопотання прокурора та заявив клопотання про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Прокурор просив відмовити в задоволені клопотання захисника ОСОБА_7 з вищезазначених підстав.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, думку захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке віднесено законом до категорії особливо тяжких, що підтверджується наявними у слідства доказами, а саме: копією витягу з кримінального провадження, відомості по якому внесені 02.05.2024 року до ЄРДР за № 0000556 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України; копією протоколу огляду місця події від 02.05.2024 року; копією протоколу огляду трупу ОСОБА_8 від 02.05.2024 року; копією постанови про призначення судово-медичної експертизи від 02.05.2024 року; копією лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_8 від 02.05.2024 року; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 02.05.2024 року; копією протоколу проведення слідчого експерименту від 02.05.2024 року; копією протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 02.05.2024 року.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру у відношенні ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя враховує, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 на даний час підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, ОСОБА_5 розуміє, що у разі визнання його судом винним у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України його може буде засуджено судом до реального позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, військовослужбовець, не одружений, відсутні стійкі соціальні зв`язки, тому існує реальна можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання, що може перешкоджати досудовому розслідуванню.

При цьому, суд вважає наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, в судовому засіданні прокурором не доведені.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_5 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваному найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Розглядаючи клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт підозрюваному ОСОБА_5 , суд вважає, що підстав, визначених законом, немає. Більш того, таке клопотання не узгоджується з вимогами закону та суперечить йому. Тому суд вважає, що в задоволенні клопотання повинно бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Горлівка Донецької області, громадянина України, - застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 червня 2024 року включно, в умовах гаупвахти, взявши його під варту в залі суд негайно.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону та начальникові гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В задоволені клопотання адвоката ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1