Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 494/220/19

Номер провадження: 1-кп/511/38/24

16.04.2024 року колегія суддів Роздільнянського районного суду Одеської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_5 (дистанційно),

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

перекладача- ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області в режимі відеоконференціїї з Березовським районним судом Одеської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000196 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.06.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березівка Одеської області, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 25.07.2007 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 08.02.2013 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі 26.09.2013 року апеляційним судом м. Києва вирок змінено, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, пом`якшено покарання до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 16.05.2014 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.2 ст.310, ч.3 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області на розгляді знаходиться обвинувальний акт по об`єднаному кримінальному провадженню №0000196 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.2 ст.310, ч.3 ст.307 КК України.

18 січня 2024 року відносно ОСОБА_6 ухвалою колегії суддів Роздільнянського районного суду Одеської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурором заявлено клопотання про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів. Дане клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1ст.177 КПК України, які було враховано під час обрання вказаного запобіжного заходу на даний час не відпали, просила задовольнити клопотання з підстав викладених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти клопотання, зазначивши, що прокурором формально зазначені ці ризики, ніяких доказів прокурором не надано.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 вважав клопотання прокурора не обгрунтованим, підтримуючи думку підзахисного, вважав необхідним змінити ОСОБА_6 запобіжний захід який не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора належить задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, місця його постійного проживання, у тому числі, наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Тому суд, вирішуючи доцільність подальшого утримання особи під вартою, має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, зокрема за ч.3 ст.307 КК України за яким за законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років.

Судом також враховується, що ОСОБА_6 проживає без реєстрації у Березівському районі Одеської області, зареєстрований у інший місцевості, а саме у місті Києві, не працює, не одружений, утриманців не має, а тому є особою, що не має міцних соціальних зав`язків. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за незаконні дії у сфері наркотичних засобів, а тому може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, давши оцінку обґрунтованості заявленого клопотання прокурора, прийшов до висновку про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вважає, що дані ризики не відпали та існують на теперішній час, тому на даній стадії процесу саме запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому і зокрема під час слухання справи у суді не надасть можливості перешкоджати обвинуваченому інтересам правосуддя шляхом ухилення від явки до суду та вчинити інше кримінальне правопорушення; окрім того, судом звертається увага що обвинуваченому визначений розмір застави.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що на даний час підстав для зміни запобіжного заходу не має, а навпаки є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Крім цього, суд вважає, що у зв`язку з військовою агресією збройних сил РФ та впровадження на території України воєнного стану вказані ризики лише збільшились, так як повсякденний уклад цивільного способу життя порушено.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

При розгляді можливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, врахувавши особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що наразі з метою запобігання встановленим ризикам буде недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою та застава.

Пункт 3 частини 5 статті 182 КПК України визначає, що розмір застави визначається у таких межах щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, на виконання положень частини третьої статті 183 КПК України, колегія суддів вважає можливим визначити заставу у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2024 року), що становить 242 240,00 гривень, та покласти на обвинуваченого у разі внесення застави обов`язки, визначені діючим процесуальним законодавством.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.2 ст.310, ч.3 ст.307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України на строк 60 (шістдесят) днів - до 14.06.2024 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 , обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2024 року) в сумі 242 240,00 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в термін дії ухвали.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , наступні обов`язки: не відлучатися без дозволу суду із місця проживання; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання; заборонити спілкування зі свідками, іншими учасниками кримінального провадження, у якому він обвинувачується; прибувати за кожною вимогою суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_6 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині обрання запобіжного заходу після її проголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому.

Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" - для виконання.

Ухвала підлягає оскарженню протягом п`яти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду, відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 395 КПК України.

Повний текст виготовлений та підписаний колегією суддів 16 квітня 2024 року.

Суддя:-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3