Справа № 308/377/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2024 року м. Ужгород
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 групи, на утриманні якого дитина інвалід, малолітня дитина, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, -
28 грудня 2023 року, приблизно о 05 години 30 хвилин, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Кіа» моделі «Rio» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Ференца Ракоці в смт. Вилок, Берегівського району зі сторони м. Берегове у напрямку державного кордону КПП «Вилок», у темний час доби, без опадів та будь-яких інших атмосферних явищ, де дорога вкрита асфальтобетоном, в плані пряма, має по одній смузі руху у кожному напрямку, які розділені між собою дорожньою-горизонтальною розміткою п.п. 1.1 та 1.5 п. 34 Правил дорожнього руху України, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п.п. 1.2; 1.5; 2.3 «б»; 11.2; 11.3; 12.3; та 1.10 (в частині визначення поняття «небезпека для руху») Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, ОСОБА_4 продовжуючи свій рух, будучи самовпевненим та самонадійним, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, в наслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху, де з моменту виявлення небезпеки для руху не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу продовжив рухатися далі, в результаті чого, допустив на зустрічній смузі руху наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в той час рухалася по зустрічній смузі руху в зустрічному напрямкуу відносно руху автомобіля.
За наслідками ДТП пішохід ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження від яких померла на місці пригоди.
Невиконання водієм ОСОБА_4 вказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, внаслідок яких потерпіла ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла на місці пригоди.
Таким чином, як зазначає у клопотанні слідчий, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.
Повідомлення про підозру ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.
Обґрунтовуючи необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Слідчий у клопотанні вказує, що така викликана метою забезпечення виконання підозрюваним належної процесуальної поведінки та покладених на нього процесуальних обов`язків.
Враховуючи та беручи до уваги, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на даний час своєчасно з`являється на виклики до слідчого, слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язок прибувати до слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , а також прокурора або в суд за їх першою вимогою.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання, просила задовольнити з підстав викладених у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечили проти задоволення клопотання, зазначили, що підозрюваний буде сумлінно виконувати покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, останній пояснив, що вину у вчиненому повністю визнає, щиро кається.
Заслухавши думку прокурора пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
В рамках кримінального провадження ОСОБА_4 19.03.2024 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КПК України порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Вивчивши матеріали клопотання, зокрема дослідивши долучені: протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 13.03.2024 року, висновок судової інженерно-транспортної авто технічної експертизи від 18.03.2024 року, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 19.03.2024 року, інші матеріали кримінального провадження, вважаю обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, та яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.
Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Окрім цього, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Так, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрівається у вчиненні тяжкого злочину, розуміючи невідворотність свого покарання може вдатися до переховування від органів досудового розслідування та суду. Поряд з цим, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає виключно покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Отже, у судовому засіданні встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 179 КПК України підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.
Враховуючи вищенаведене та те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, наявність ризику, визначеного п. 1 ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тим самим може ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, останній скоїв тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, водночас, враховуючи вік підозрюваного, дані про його особу, зокрема підозрюваний раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, є інвалідом другої групи, на утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_4 слід застосувати найбільш м`який запобіжний захід - особисте зобов`язання, а тому, приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 184, 176-179, 184, 193, 194, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 групи, на утриманні якого дитина інвалід, малолітня дитина, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання обов`язку до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Встановити строк дії ухвали до 16 травня 2024 року включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 покласти на слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Час та дата складання повного тексту ухвали 25.03.2024 року о 15 год. 45 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1