Справа № 461/748/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/438/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в м. Львові, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суд м. Львова від 20 березня 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ялта, Автономної республіки Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави.

Подане клопотання мотивував тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 26 грудня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001234, за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_10 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Наголошує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вимаганні, тобто у вимозі передачі чужого майна, вчиненого з погрозою насильства над потерпілим, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України та, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачена кримінальна відповідальність лише у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, без альтернативи призначення іншого покарання.

Повідомляє, що з метою забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, як підозрюваного, наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України останньому 25 січня 2024 року було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 23 березня 2024 року, та в даний час є всі підстави для його продовження, з наступних підстав.

Звертав увагу, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 завершується 23 березня 2024 року, однак завершити досудове розслідування до закінчення вказаного строку неможливо, оскільки необхідно завершити проведення призначених у кримінальному провадженні судових експертиз, завершити процедуру розсекречення матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема, ухвал слідчого судді Львівського апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та провести додаткові слідчі (розшукові) та процесуальні дії з використанням результатів проведення експертиз, які неможливо було провести внаслідок особливої складності провадження, зокрема, необхідно: долучити до матеріалів кримінального провадження 2 (два) висновки молекулярно-генетичної експертизи, які на даний час перебувають на виконанні експертів Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України; провести в межах вказаного кримінального провадження судові експертизи відео-, звукозапису та в подальшому висновки за результати їх проведення долучити до матеріалів кримінального провадження; долучити до матеріалів кримінального провадження процесуальні документи, які стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та які на даний час перебувають на стадії розсекречення у Львівському апеляційному судді; з урахуванням отриманих результатів проведення судових експертиз та з використанням розсекречених матеріалів щодо проведення НСРД провести додаткові слідчі (розшукові) та процесуальні дії з метою встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зазначав, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суд м. Львова від 20 березня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 на 60 днів, тобто до 18 травня 2024 року.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначався.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

В мотивах апеляційної скарг зазначає, що рішення слідчого судді є необґрунтованим належним чином.

Повідомляє, що слідчим суддею не враховано, що підозрюваний ОСОБА_6 , має постійне місце проживання, погашену судимість, має на утриманні двох малолітніх дітей, не вчиняв жодних дій щодо ухилення від органів досудового розслідування та суду, щодо нього немає підозри у вчиненні інших кримінальних правопорушень.

Зазначає, що ризики переховування від органів досудового розслідування та суду та впливу на потерпілих та свідків відсутні.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та підозрюваного на підтримку аргументів апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Згідно з матеріалами клопотання, яке на думку колегії суддів відповідає вимогам ст. 184 КПК України, встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням більш точний час, але не пізніше 23 грудня 2023 року та невстановленому досудовим розслідуванням місці ОСОБА_6 , діючи умисно та протиправно, маючи умисел на незаконне збагачення, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та іншими невстановленим досудовим розслідування особами, достовірно знаючи про запроваджений указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 та Законом України Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ХІ воєнний стан на всій території України, розробили злочинний план, щодо вимагання грошових коштів в сумі 2000 доларів США у ОСОБА_11 в рахунок неіснуючого боргу.

Так, з метою реалізації свого злочинного плану ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_10 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи за попередньою змовою та керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 , 23 грудня 2023 року в період часу з 10:44 год. по 10:49 год. перебуваючи у салоні автомобіля марки «Volkswagen Golf», н.з НОМЕР_1 , що знаходився та території АЗС «WOG», за адресою: АДРЕСА_3 , висловив потерпілому ОСОБА_11 незаконну вимогу, про надання йому грошових коштів в сумі 2 000 доларів США, в рахунок неіснуючого боргу, а у разі відмови від виконання вказаної незаконної вимоги погрожував застосуванням насильства щодо потерпілого та заволодінням його транспортним засобом.

ОСОБА_11 сприймаючи погрози ОСОБА_6 як реальні, будучи поставленим в умисно створені умови щодо необхідності незаконного надання грошових коштів, з метою запобігання шкідливим наслідкам для свого життя та здоров`я, а також збереження свого майна, погодився на незаконну вимогу, однак повідомив, що такої суми грошових коштів не має та йому потрібний час для того щоб зібрати вказану суму. В свою чергу ОСОБА_6 висловив вимогу про передачу їм грошових коштів частинами по 500 доларів США.

В подальшому, 30 грудня 2023 року в період часу з 14:01 год. по 14:08 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою групою, перебуваючи на території складів з координатами ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , під час зустрічі із потерпілим ОСОБА_11 , застосовуючи психологічний тиск стали повторно незаконно вимагати сплату неіснуючого боргу в сумі 2000 доларів США та висловили вимогу передачі їм частини грошових, в сумі 500 доларів США при цьому повторно погрожували потерпілому ОСОБА_11 застосуванням фізичного насильства щодо нього у випадку відмови в передачі зазначених грошових коштів.

ОСОБА_11 сприймаючи погрози ОСОБА_6 та ОСОБА_10 як реальні, будучи поставленим в умисно створені умови щодо необхідності незаконного надання грошових коштів, з метою запобігання шкідливим наслідкам для свого життя та здоров`я, а також збереження свого майна, погодився на їх незаконну вимогу та о 14:06 год. 30 грудня 2023 року, у присутності ОСОБА_6 , передав ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 200 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ України станом на 30 грудня 2023 року становило 7 596,48 гривень. В свою чергу ОСОБА_10 , отримавши від ОСОБА_11 , вищевказані грошові кошти, висловив незаконну вимогу про необхідність передачі їм ще 300 доларів США до кінця дня.

Так, ОСОБА_11 діючи на виконання незаконних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , сприймаючи погрози останніх як реальні, з метою запобігання шкідливим наслідкам для себе, 30 грудня 2023 року о 19:51 год. перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 , у присутності ОСОБА_6 , повторно передав ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ України станом на 30 грудня 2023 року становило 11 394,72 гривень.

В подальшому, 11 січня 2024 року о 13:05 год. ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , та керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 , перебуваючи на території складів з координатами ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , під час зустрічі із ОСОБА_11 , застосовуючи психологічний тиск запропонував останньому, сісти в салон автомобіля марки «CITROEN BERLINGO», н.з. НОМЕР_2 та проїхатись. Після чого останній на вказаному автомобілі привіз потерпілого до лісопосадки з координатами (49.2864595, 23.4831372) в сторону виїзду з АДРЕСА_3 , де повторно висловлював погрози та незаконну вимогу про сплату решти суми неіснуючого боргу та передачі їм, чергової частини грошових в сумі 500 доларів США до кінця дня.

ОСОБА_11 сприймаючи повторні погрози ОСОБА_10 як реальні, будучи поставленим в умисно створені умови щодо необхідності незаконного надання грошових коштів, з метою запобігання шкідливим наслідкам для свого життя та здоров`я, а також збереження свого майна, погодився на вищевказану незаконну вимогу та о 20:02 год. 11 січня 2024 року, перебуваючи на неподалік кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_4 , передав ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ України станом на 11 січня 2024 року становило 19 096,15 гривень.

В подальшому, 24 січня 2024 приблизно о 12:05 год. ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 , на виконання попередньою розробленого злочинного плану перебуваючи неподалік кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_4 , під час зустрічі із ОСОБА_11 , отримали від останнього чергову суму грошових коштів в сумі 1000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ України станом на 24 січня 2024 року становило 37 454,4 гривень.

Після чого протиправна діяльність ОСОБА_6 та ОСОБА_10 була припинена працівниками поліції.

24 січня 2024 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

25 січня 2024 року слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова було застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 днів, - тобто до 23 березня 2024 року, із утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» без визначення розміру застави.

13 березня 2024 року старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НР у Львіській області майор поліції ОСОБА_9 звернувся із клопотанням до слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6

20 березня 2024 року клопотання слідчого було задоволено слідчим суддею Галицького районного суд м. Львова.

Ухвалюючи своє рішення про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в повному об`ємі, правильно дослідив усі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про продовження запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухавши доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність продовження щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіряючи доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя Галицького районного суд м. Львова дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та даних про особу підозрюваного.

Як убачається з матеріалів справи, клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 містить в собі обґрунтований виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися і тому подальше тримання під вартою останнього є виправданим та викладені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ураховуючи те, що слідчим обґрунтовано викладено припущення, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може: ухилятися від органу досудового розслідування та суду, оскільки кримінальне правопорушення, яке інкримінується останньому, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України є особливо тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. Будучи обізнаним про покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 , для уникнення відповідальності, останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик обґрунтовується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, перебуваючи на волі матиме можливість спілкуватись із потерпілим, і таким чином безперешкодно впливати на нього, зокрема, шляхом підкупу, примусу, погроз, з метою зміни або відмови його надавати покази працівникам правоохоронних органів та/або суду. Вказані вище дії може вчинити як сам підозрюваний, а також, будучи на волі, може залучити для цього і інших осіб. Крім цього, перебуваючи на свободі, з метою приховання відомостей про вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 може незаконно впливати на іншого підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні. Також, у кримінальному провадженні призначено ряд експертиз, а відтак підозрюваний ОСОБА_6 , з метою створення перешкод слідству та встановленню об`єктивної істини у справі, з метою подальшого уникнення від передбаченої законом відповідальності може незаконно впливати на експертів у даному кримінальному провадженні, може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на момент розгляду клопотання не зменшилися.

Беручи до уваги вищевикладене та зважаючи на наявність обставин, зазначених в ч. 3 ст. 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а також те, що слідчим доведено, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином забезпечить виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав згідно з вимогами ст. 199 КПК України для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновки слідчого судді про необхідність збереження обраного запобіжного заходу та продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 належним чином мотивовані та підтверджуються наданими матеріалами.

В клопотанні зазначені законні та обґрунтовані підстави, які вказують на необхідність продовження обраного запобіжного заходу, а також, беручи до уваги характер та ступінь тяжкості злочину у вчиненні, якого підозрюється ОСОБА_6 , а також те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, вчинено умисно, що має надзвичайно високий рівень суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про продовження строку тримання під вартою.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана особа обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Окрім того, колегія суддів наголошує, що під час апеляційного розгляду сторона захисту не навела інших обставин, які б дозволяли інакше оцінити наявність або ж відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наведене в апеляційні скарзі захисника, не спростовує доводів обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, а його належна процесуальна поведінка може бути врахована в подальшому, в тому числі й при призначенні покарання.

Наявність тих обставин, що підозрюваний ОСОБА_6 , має постійне місце проживання, погашену судимість, має на утриманні двох малолітніх дітей, не вчиняв жодних дій щодо ухилення від органів досудового розслідування та суду, щодо нього немає підозри у вчиненні інших кримінальних правопорушень колегією суддів розцінюються критично, оскільки хоча такі мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови у продовжені щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім того, колегія суддів вважає, що ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України).

Разом із тим, ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вимаганні, тобто у вимозі передачі чужого майна, вчиненого з погрозою насильства над потерпілим, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, а відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо відсутності підстав для визначення розміру застави.

Інших доводів, які б безумовно свідчили про існування підстав для скасування ухвали слідчого судді, апеляційна скарга захисника не містить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відтак, ухвала слідчого судді про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 є законною та обґрунтованою, тому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_12 слід відхилити.

Керуючись ст. 177, 183, 184, 309, 310, 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 березня 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4