Провадження № 1-кс/761/8718/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001369 від 06.12.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001369 від 06.12.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України,яке вилучене 04.04.2024 під час проведення у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особистого обшуку, а саме: мобільний телефон марки «Apple Iphone 12» із невідомим IMEI та невідомим номером сім картки, який поміщено до спец.пакету №WAR1329158; грошові кошти загальною сумою 1800 грн., які були використані 04.04.2024 під час проведення контролю за вчиненням злочину, а саме: три купюри номіналом 500 грн. із серійними номерами ФД7162171, УЗ3463687, ФД4845420, одна купюра номіналом 200 грн. із серійним номером БП6018109, одна купюра номіналом 100 грн. із серійним номером ЄЄ7102796, які поміщено до спец.пакету №№WAR1329159.

Клопотання мотивоване тим, що СУ ГУ НП у м. Києві у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001369 від 06.12.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений час, але не пізніше 04.01.2024 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у ОСОБА_5 , виник злочинний корисливий умисел направлений на вчинення злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, а саме на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та незаконний збут наркотичного засобу, з метою власного збагачення.

З метою реалізації свого злочинного корисливого умислу, спрямованого на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збут наркотичного засобу на території м. Києва, ОСОБА_5 у невстановлений час, але не пізніше 04.01.2024 та за невстановлених обставинах незаконно придбав порошкоподібну речовину, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн, масою не менше 0,597 г, який почав незаконно зберігати при собі з метою його подальшого незаконного збуту.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванні час, але не пізніше 04.04.2024, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у ОСОБА_5 , з метою власного збагачення повторно виник злочинний корисливий умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збут наркотичних засобів на території м. Києва.

З метою реалізації свого злочинного корисливого умислу, спрямованого на повторне незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та незаконний збут наркотичного засобу з метою власного збагачення, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванні час, але не пізніше 04.04.2024, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, повторно незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який почав повторно незаконно зберігати при собі з метою збуту.

В подальшому, 04.04.2024 у невстановлений досудовим розслідуванні період час, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс на території м. Києва ОСОБА_5 , незаконно зберігаючи при собі з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, розфасований в один прозорий поліетиленовий пакетик із пазовою застібкою та поліетиленовий пакунок, поміщений з метою маскування до поліетиленового пакету від кави «Nescafe», перебуваючи в салоні автомобіля «CHEVROLET AVIO», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , незаконно перевіз з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, розфасований в один прозорий поліетиленовий пакетик із пазовою застібкою та поліетиленовий пакунок, поміщений з метою маскування до поліетиленового пакету від кави «Nescafe» до будинку за адресою АДРЕСА_1 .

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, 04.04.2024 приблизно о 14 год. 20 хв., ОСОБА_5 перебуваючи біля автомобіля «CHEVROLET AVIO», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , припаркованого за адресою: АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів повторно незаконно збув ОСОБА_6 за грошові кошти у сумі 1800 грн. частину раніше незаконно придбаного особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, розфасований до прозорого поліетиленового пакетику із пазовою застібкою.

Решту раніше незаконно придбаного особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, ОСОБА_5 продовжив повторно незаконно зберігати під заднім пасажирським сидінням у салоні автомобіля «CHEVROLET AVIO», сірого кольору, державний номерний знак. НОМЕР_1 з метою подальшого незаконного збуту.

Під час проведення огляду 04.04.2024 у період часу з 15 год. 18 хв. по 16 год. 12 хв. автомобіля «CHEVROLET AVIO», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , припаркованого за адресою: АДРЕСА_1 , співробітниками правоохоронних органів виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, розфасований поліетиленовий пакунок, поміщений з метою маскування до поліетиленового пакету від кави «Nescafe» вилучено з місця проведення слідчої дії.

04.04.2024 о 14 год. 20 хв. на підставі ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та проведено особистий обшук підозрюваного, в ході чого виявлено та вилучено майно на яке прокурор просить накласти арешт.

Постановою слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 04.04.2024 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відтак, з метою збереження речових доказів, з метою запобігання можливості приховування, розтрати майна, слідчий просить накласти арешт на вищезазначене майно.

Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, на адресу суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує.

Представник власника тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, водночас від адвоката ОСОБА_8 на адресу суду надійшла заява про розгляд клопотання без її участі. При вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у провадженні СУ ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001369 від 06.12.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

04.04.2024 о 14 год. 20 хв. на підставі ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та проведено особистий обшук підозрюваного, в ході чого виявлено та вилучено майно на яке прокурор просить накласти арешт.

Постановою слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 04.04.2024 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 04.04.2024 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п. 67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п. 44 справи «Камензинд проти Швейцарії» та інші).

Також, з метою дотримання принципу верховенства права, органи влади повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання та збереження доказів, які стосуються події злочину. Це не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Зазначені усталені принципи були висловлені, у тому числі, у справах: «Холодков і Холодкова проти України» (заява 29697/08, рішення від 07.05.2015), «Сердюк проти України» (заява 61876/08, рішення від 12.03.2015), «Мащенко проти України» (заява №42279/08, рішення від 11.06.2015).

Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Водночас, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Так, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого ОСОБА_5 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001369 від 06.12.2023, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі та відчуження майна, яке постановою слідчого від 04.04.2024 визнано речовим доказом та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 04.04.2024 під час проведення у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особистого обшуку, а саме: мобільний телефон марки «Apple Iphone 12» із невідомим IMEI та невідомим номером сім картки, який поміщено до спец.пакету №WAR1329158; грошові кошти загальною сумою 1800 грн., які були використані 04.04.2024 під час проведення контролю за вчиненням злочину, а саме: три купюри номіналом 500 грн. із серійними номерами ФД7162171, УЗ3463687, ФД4845420, одна купюра номіналом 200 грн. із серійним номером БП6018109, одна купюра номіналом 100 грн. із серійним номером ЄЄ7102796, які поміщено до спец.пакету №№WAR1329159.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001369 від 06.12.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 04.04.2024 під час проведення у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особистого обшуку, а саме, на:

-мобільний телефон марки «Apple Iphone 12» із невідомим IMEI та невідомим номером сім картки, який поміщено до спец.пакету №WAR1329158;

-грошові кошти загальною сумою 1800 грн., які були використані 04.04.2024 під час проведення контролю за вчиненням злочину, а саме: три купюри номіналом 500 грн. із серійними номерами ФД7162171, УЗ3463687, ФД4845420, одна купюра номіналом 200 грн. із серійним номером БП6018109, одна купюра номіналом 100 грн. із серійним номером ЄЄ7102796, які поміщено до спец.пакету №№WAR1329159.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1