Справа № 461/3031/24
Провадження № 1-кс/461/3580/24
11.06.2024 року. м. Львів.
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
Клопотання обґрунтовано наступним. У невстановлений період часу, однак не пізніше квітня 2024 року у невстановленої досудовим розслідуванням особи з числа представників іноземної держави російської федерації, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення в умовах воєнного стану терористичного акту на території міста Києва з метою порушення громадської безпеки та залякування населення.
На виконання свого злочинного умислу, у невстановлений період часу, однак не пізніше 09.05.2024, невстановлений на цей час слідством представник спецслужб рф залучив за обіцяну грошову винагороду громадян України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , а також інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, до вчинення дій, спрямованих на вчинення терористичних актів вибухів, які створювали небезпеку для життя та здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, а саме у торговельних приміщеннях трьох торговельних центрів французької компанії «Leroy Merlin», що знаходяться за наступними адресами у місті Києві: вул. Саперно-Слобідська, 26, вул. Полярна, 17А та Броварський проспект, 3В.
При цьому, ОСОБА_8 , не маючи умислу на виконання завдання представника спецслужб рф в частині вчинення терористичних актів на території торговельних центрів «Leroy Merlin» у м. Києві, діючи на умовах конфіденційного співробітництва з органом досудового розслідування, погодився на пропозицію представника спецслужб рф, з метою запобігання вчиненню вказаного кримінального правопорушення, а також викриття причетних до його вчинення осіб.
24.04.2024, приблизно о 12 годині, ОСОБА_8 , не маючи умислу на виконання завдання по вчиненню терористичних актів на території торговельних центрів французької компанії «Leroy Merlin» у м. Києві, діючи з метою запобігання вчиненню вказаного кримінального правопорушення, а також викриття причетних до його вчинення осіб, отримав поблизу відділення «Нової пошти» № НОМЕР_1 , розташованого у м. Києві, за адресою м. Київ, вул. Інженерна, 1, від громадянина ОСОБА_9 вибухівку 15 саморобних вибухових пристроїв, прихованих в упакуваннях з під чаю марки «Tea», попередньо поміщених у дорожні сумки.
В подальшому, приблизно о 12 год. 15 хв. 09.05.2024 ОСОБА_8 , діючи на умовах конфіденційного співробітництва з органом досудового розслідування, отримав вказівку від невстановленого представника спецслужб рф із аккаунта «Wind Wind» у месенджері «Телеграм» щодо визначення конкретного місця зустрічі з іншими співучасниками вчинення терористичного акту.
Окрім цього встановлено, що у невстановлений період часу, однак не пізніше 24 квітня 2024 року, ОСОБА_5 , в порушення додатку №1, затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471- XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п. п. 2.8., 8.1., 8.2., 8.9 та глави 12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, перебуваючи за місцем власного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , отримав від невстановленої органом досудового розслідування особи 15 саморобних вибухових пристроїв із вибуховою речовиною, прихованих в упакуваннях з під чаю марки «Tea», попередньо поміщених у дорожню сумку. У такий спосіб ОСОБА_5 незаконно придбав саморобні вибухові пристрої із вибуховою речовиною.
Після цього ОСОБА_5 , діючи умисно, розуміючи та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, всупереч передбаченому законом порядку та без передбаченого законом дозволу, переніс незаконно придбані (надані невстановленою досудовим розслідуванням особою) саморобні вибухові пристрої із вибуховою речовиною до приміщення власного житлового будинку за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де їх і зберігав.
В подальшому, у невстановлений органом досудового розслідування період часу, але не пізніше 24.04.2024, ОСОБА_5 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, незаконно передав попередньо придбані 15 саморобних вибухових пристроїв із вибуховою речовиною, прихованих в упакуваннях з під чаю марки «Tea», попередньо поміщених у дорожню сумку. ОСОБА_10 для подальшої передачі іншій особі.
11 червня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Слідчий у клопотанні зазначає, що підставою для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали обґрунтована підозра останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який є тяжким злочином у розумінні ст. 12 КК України, санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Зазначає, що із урахуванням вказаних ризиків, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню. Тому, саме такий запобіжний захід як тримання під вартою, забезпечить виконання підозрюваним передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду.
В той же час, з урахуванням матеріального становища підозрюваного ОСОБА_5 та його сім`ї, а саме що у власності перебуває: у дружини ОСОБА_5 , ОСОБА_11 земельні ділянки в Золочівському р-ні Харківської обл., площею 1.85Га та 0,25Га, у ОСОБА_5 земельна ділянка у Золочівському районі Харківської обл. площею 1.55 Га, будинок за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 77кв.м., слідчий просить відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосувати заставу у розмірі трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становитиме 908 400 грн. Вважає, що саме така застава достатня забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків. Тому просить клопотання задовольнити.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні просили задовольнити подане клопотання. Надала пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні.
Підозрюваний у судовому засіданні зазначив, що не бажає надавати суду пояснення.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Розгляд клопотання згідно з вимогами ч.2 ст.184 КПК України проведений більш ніж через 3 години після отримання підозрюваним копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Встановлено, що 11 червня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).
Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження, а саме:
1. Протоколом огляду місця події від 24-25.04.2024, у якому зафіксовано виявлення та вилучення 15-ти об`єктів, які за своїми ознаками схожі на саморобні вибухові пристрої із вмістом вибухових речовин.
2. Показаннями підозрюваного ОСОБА_8 від 26.04.2024, який повідомив про вказівки представника спецслужби рф щодо вчинення терористичних актів на території м. Києва, зокрема, зустрічі із іншими співучасниками, а також про отримання саморобних вибухових пристроїв від одного із них.
3. Протоколом огляду місця події від 09.05.2024 в гіпермаркеті «Леруа Мерлен Україна» за адресою: АДРЕСА_3 , в якому зафіксовано виявлення та вилучення закладених у вказаному приміщенні металевих банок з-під чаю з написом «Tea» із зображенням квітів, в яких знаходилися предмети, схожі на пускові механізми із годинником та густа речовина білого кольору, які зверху присипані речовиною рослинного походження.
4. Протоколом огляду місця події від 09.05.2024 в гіпермаркеті «Леруа Мерлен Україна» за адресою: АДРЕСА_4 , в якому зафіксовано виявлення та вилучення закладених у вказаному приміщенні металевих банок з-під чаю з написом «Tea», в яких знаходилися предмети, схожі на пускові механізми із годинником та сіра речовина, схожа на вибухову.
5. Протоколом огляду місця події від 09.05.2024 в транспортному засобі марки «Volkswagen Transport» д.н.з. НОМЕР_2 , що знаходився в підземному паркінгу гіпермаркету « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_5 , в якому зафіксовано виявлення та вилучення, зокрема, саморобних вибухових пристроїв, поміщених в металеві банки з-під чаю з написом «Tea».
6. Протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо - відеоконтролю особи від 04.04.2024.
7. Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 05.02.2024, яким зафіксовано протиправну діяльність співробітників спецслужб рф щодо вчинення диверсії на території м. Львова;
8. Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ОСОБА_13 від 17.05.2024 та ОСОБА_10 .
Враховуючи викладене, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , оскільки існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.
Питання щодо наявності чи відсутності в діях підозрюваного ОСОБА_5 , складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.
Слідчим доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів.
Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»).
Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який є тяжким злочином у розумінні ст. 12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а, отже, розуміючи наслідки притягнення до відповідальності, з метою її уникнення, існують ризики того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Попри обставини, пов`язані із введенням в Україні воєнного стану, а саме неможливості перетину Державного кордону України у легальний спосіб, ОСОБА_5 може покинути територію України у спосіб, не передбачений законодавством України, оскільки лінія Державного кордону України частково непідконтрольна органам державної влади України станом на даний час, а останній проживає у населеному пункті, який знаходиться на кордоні України та рф.
Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України (знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення), обґрунтовується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, зокрема, не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушення.
Ураховуючи вищевикладене, у випадку застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, останній достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може спілкуватися з причетними до вчинення кримінального правопорушення особами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності та зможе надавати останнім допомогу у переховуванні від органу досудового розслідування.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування, з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого злочину), виражається у тому, що що підозрюваний може незаконно впливати на інших осіб, невідомих на даній стадії органу досудового розслідування, яким відомі обставини вчинення вище вказаного кримінального правопорушення з метою примушування їх до дачі завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування в цілому.
У випадку застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, призведе до забезпечення конспірації злочинної діяльності шляхом надання порад та вказівок стосовно показань майбутніх свідків у вказаному кримінальному провадженні.
Ураховуючи характер вчиненого підозрюваним злочину та тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, є всі підстави вважати, що підозрюваний може полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами впливати на свідків, експерта у кримінальному провадженні, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою запобігання вказаним ризикам, суд приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюванього ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Суд вважає, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначеним у клопотанні. Тому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження, знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини та спосіб вчинення злочину підозрюваним, наявність вищевказаних ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, суд не вбачає підстав застосувати більш м`який запобіжний захід. За вказаних обставин, підозрюваній необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Суд, враховуючи викладені ризики, обставини вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , приходить до висновку про необхідність обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного щодо виконання ним процесуальних рішень не в силі.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;
4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;
5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу.
Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який не підпадає під вищезазначений перелік, суд вважає за можливе призначити заставу.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
В рішенні ЄСПЛ «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010, Європейський суд з прав людини зазначив, що «суд вважав, що при тлумаченні вимог п.3 ст.5 Конвенції повинні враховуватись сучасні реалії. Як вимагається більш високий рівень стандартів в області захисту прав людини, так відповідно і неминуче вимагається більша жорсткість при оцінці правопорушень, вчинених стосовно основних цінностей демократичного суспільства. Враховуючи виключний характер справи, не дивно, що судові органи співвіднесли суму застави з рівнем можливої відповідальності для гарантії того, щоб винні особи не намагались уникнути правосуддя і не порушували запобіжний захід. Не було ніякої впевненості в тому, що розмір застави, застосований тільки з врахуванням майнового стану заявника, буде достатнім для забезпечення його явки в суд».
Наявність виключності випадку, передбачена ч. 5 ст. 182 КПК України, обумовлена тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинених умисно.
Визначаючи розмір застави, слідчий суддя бере до уваги матеріальне становище підозрюваного ОСОБА_5 та його сім`ї, а саме що у власності перебуває: у дружини ОСОБА_5 , ОСОБА_11 земельні ділянки в Золочівському р-ні Харківської обл., площею 1.85Га та 0,25Га, у ОСОБА_5 земельна ділянка у Золочівському районі Харківської обл. площею 1.55Га, будинок за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 77кв.м.
При визначенні розміру запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини його вчинення та роль, індивідуальні особливості підозрюваного, що дозволяє дійти висновку, що застава визначена у сумі до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не буде здатною забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження.
Тому, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, матеріального стану підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення, обставин кримінального правопорушення, наведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуючи вимоги законодавства про те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання покладених на підозрюваного обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою із альтернативою внесення застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень.
Саме такий розмір, на думку слідчого судді, розумно і пропорційно співвідноситься з обставинами вчинення кримінального правопорушення, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, запобігти ризикам кримінального провадження та не є завідомо непомірним для нього.
Слідчий суддя, враховуючи наведене та обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України, приходить до переконання про те, що застава в розмірі в розмірі 908 400 грн. здатна забезпечити ОСОБА_5 виконання покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду.
Такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у підозрюваного бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у будь-який момент у розмірі, визначеному в цій ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету АР Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
При цьому підозрюваньому роз`яснюється, що при застосуванні відносно нього запобіжного заходу у виді застави на нього на визначений нижче строк покладаються нижчеперелічені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
Також підозрюваньому і заставодавцю роз`яснюється, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до органу досудового розслідування та/або суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі внесення застави щодо підозрюваного, стосовно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, ці роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
Керуючись ст.ст. 369, 376 КПК України, слідчий суддя
Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 03.08.2024 року.
Визначити ОСОБА_5 розмір застави в сумі 908400 грн.
У разі застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави - на строк до 03.08.2024 року покласти на нього наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора чи суду згідно виклику;
- не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1