Провадження № 1-кп/947/583/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 року Київський районний суд м. Одеси, в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000513 від 18.08.2023 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Прокурор просив суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, у зв`язку з чим обвинувачений може переховуватися від суду. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 може чинити тиск на свідків у цьому кримінальному провадженні, та може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Застосування до обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не може усунути існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження відносно ОСОБА_5 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором ризики не доведені. Так, тяжкість майбутнього покарання не може бути підставою для твердження, що обвинувачений буде переховуватися від явки до суду. Також, ОСОБА_5 не переховувався від органів досудового розслідування, у розшуку не перебував, потерпілий помер, але не внаслідок отриманних тілесних ушкоджень, свідки по справі допитані, тому ризик впливу на свідків не підверджений. Крім того на теперішній час всі матеріали по справі зібрані, тобто їх не можливо спотворити будь яким чином, тому зазначений ризик безпідставний, інші ризики на які посилається прокурор є формальними та абстрактними. Обвинувачений має постійне місце мешкання разом з матір`ю, був офіційно працевлаштований. Також, тяжкість майбутнього покарання, не може бути ризиком в розумінні статті 177 КПК України без наявності інших доведених ризиків в сукупності. Враховуючи зазначене захисник просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання, обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 331 ч. 3 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , його віку, стану здоров`я, майнового стану, міцності соціальних зв`язків, того факту, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_5 винним, того факту, що існують ризики того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, зможе переховуватися від суду, суд приходить до висновку про суспільний інтерес у триманні обвинуваченого під вартою, переважає над особистими інтересами обвинуваченого, і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а тому вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи доводи захисника ОСОБА_4 щодо можливості зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд вважає, що наявність у обвинуваченого місця мешкання, не можливо на даний час віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від суду та можливого покарання. Так з огляду на характер інкримінованого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, чітким є переконання суду, що ризики, які існували на час обрання та продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на даний час не змінилися, та не зменшилися, тому ані домашній арешт, ані інші більш м`які запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою не зможуть запобігти наведеним вище ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177-178,183,184,194,196,197,331,369-372,376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ ОСІ, строком 60 (шістдесят) днів і припиняє свою дію 15.06.2024 року.

Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Суддя ОСОБА_1