Справа № 333/3060/24
Провадження № 1-кп/333/618/24
УХВАЛА

Іменем України

11 червня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, освіта вища, одруженого, працює економістом у ТОВ Бухгалтер онлайн» та кур`єром у ТОВ «Осмдстрой», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02.04.2024 року до судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка про отримання ОСОБА_5 копій вказаних документів.

Крім того, до суду разом з обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості від 01.04.2024 року, укладена між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор підтримала вказану угоду, зазначивши, що вона з підозрюваним узгодила вид та міру покарання та інші умови укладення угоди. При цьому, сторони врахували, що підозрюваний ОСОБА_5 :

- визнавав на стадії досудового розслідування та на цей час повністю визнає свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.332, ч.2 с.369-2 КК України;

- він співпрацював з органом досудового розслідування, на цей час і у подальшому готовий співпрацювати з метою виявлення осіб з числа медичних працівників, працівників центрів Медико-соціальної експертної комісії міста Запоріжжя, працівників управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя, котрі за неправомірну вигоду, виготовляють в м. Запоріжжя документи про наявність у громадян підстав для визначення групи інвалідності та подальшого оформлення пенсійних посвідчень за інвалідністю, що можуть бути підставою для безперешкодного перетину Державного кордону України;

- грошові кошти, внесені 08.01.2024 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області, як застави у розмірі 242 240, 00 грн. зобов`язується перерахувати з рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області на рахунок Збройних Сил України.

Крім того, в даному випадку шкода злочинами, вчиненими ОСОБА_5 завдана державним та суспільним інтересам. У кримінальному провадженні бере участь потерпілий ОСОБА_6 , який цивільний позов не заявляв; шкода, завдана кримінальним правопорушенням відшкодована в повному обсязі; потерпілий ОСОБА_6 проти укладання угоди між прокурором та підозрюваним не заперечує, надав письмову згоду прокурору на укладення угоди.

В ході досудового розслідування встановлені обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 66 КК України, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Так, ОСОБА_5 під час досудового розслідування ініціював питання щодо зміни запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання у зв`язку з бажанням використати кошти, передані в заставу, для їх подальшого внесення на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України, що сторонами угоди визнано як пом`якшуючу обставину. Крім того, сторони враховують особу ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, навчається на денній формі навчання Класичного приватного університету, на теперішній час працює економістом на ТОВ «Бухгалтер онлайн» та за сумісництвом на посаді кур`єра на ТОВ «Осмдстрой», на обох підприємствах характеризується позитивно, як професійний, ініціативний, відповідальний і дисциплінований працівник, має лише позитивні відгуки. За місцем мешкання також характеризується позитивно, як ввічливий, працьовитий, товариський, підтримує добрі стосунки у сім`ї та при спілкуванні з сусідами.

Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичних обставин вчиненого злочину, поведінку підозрюваного після вчинених інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також особу ОСОБА_5 , що у своїй сукупності дають підстави, на думку сторін, для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.3 ст. 332 КК України, відповідно до положень ст. 69 КК України.

Також прокурором враховано те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, вчинив кримінальне провадження вперше, на обліках у лікарів нарколога/психіатра не перебуває, одружений, навчається на денній формі навчання Класичного приватного університету, за місцем роботи та місцем мешкання характеризується позитивно, сторони вважають за можливе виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, що дає підстави призначити покарання підозрюваному з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Таким чином, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, сторони домовились призначити покарання призначити покарання нижче межі, установленої у санкції ч.3 ст.332 КК України, а саме із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та інших державних органах строком 3 роки, на підставі ст. 75 КК України сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, та покласти на ОСОБА_5 обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

За ч. 2 ст. 369-2 КК України сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

На питання суду прокурор зазначила, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 було виділено із загального провадження, по якому на цей час не притягнуто до кримінальної відповідальності жодної особи та не пред`явлено нікому підозру. ОСОБА_5 саме у загальному кримінальному провадженні надавав показання щодо осіб, які займаються виготовленням підроблених документів, що надають можливість перетину державного кордону.

Потерпілий у судовому засіданні зазначив, що він не заперечує проти укладення угоди між обвинуваченим та прокурором і у зв`язку з цим надав відповідну заяву. Цивільний позов він не заявляв, так як фактично йому шкоди спричинено не було. Дійсно, він передавав ОСОБА_7 грошову суму у розмірі 6500 доларів США для отримання документів, що надають статус особи з інвалідністю ІІ групи, але з цих грошей - 200 доларів США були його особистими, які відразу після затримання ОСОБА_7 йому повернули працівники поліції, а 6300 доларів США належали правоохоронцям.

ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити на визначених між сторонами умовах.

Обвинувачений зазначив, що він дійсно розказав працівникам поліції усі обставини скоєних злочинів та на цей час готовий співпрацювати на виявлення осіб, які займаються виготовленням підроблених документів, що надають можливість перетину державного кордону. На цей час дійсно відносно нього діє запобіжний захід у виді застави у сумі 242 240 грн., які за нього були заплачені його батьком. З батьком з приводу перерахування цієї суми на рахунок ЗСУ є певна домовленість. Останній підтвердив вказану інформацію суду.

Суд, розглянувши угоду про визнання винуватості від 01.04.2024 року, укладену між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , дійшов до такого.

Відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочини, в яких обвинувачується ОСОБА_5 - ч.3 ст.15 ч.3 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України, є тяжким та нетяжким, відповідно. Потерпілий у кримінальному провадженні надав письмову згоду прокурору на укладення угоди, тобто в даному випадку укладання угоди не суперечить вимогам ч.4 ст.469 КПК України.

Угода, укладена між ОСОБА_5 та прокурором, відповідає вимогам ст.472 КПК України

Згідно вимогам ч.4 ст.474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен у т.ч. з`ясувати вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

За умовами угоди, між прокурором та ОСОБА_5 погоджені наступні вид та міра покарання:

- за ч.3 ст.15 ч.3 ст.332 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з урахуванням вимог ст.69 КК України;

- за ч.2 ст.369-2 КК України у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, яке виконувати самостійно.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених 76 КК України.

Суд вважає, що в даному випадку, за наведених в угоді обставинах, неможливо застосувати до ОСОБА_5 вимоги ст.69 КК України, тобто призначити йому основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.3 ст.332 КК України, виходячи з такого.

Статтею 69 КК передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Суд зауважує, що частина 1 статті 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, неодноразово викладеною у судових рішеннях.

Зі змісту угоди вбачається, що прокурор та обвинувачений при призначенні покарання із застосуванням положень статті 69 КК взяли до уваги щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Крім того сторони враховували: бажання обвинуваченого суму застави перерахувати на розрахунковий рахунок ЗСУ, особу обвинуваченого (одружений, раніше не судимий, навчається, працює на двох роботах, характеризується позитивно за місцями роботи та проживання, на обліках у лікарів психіатра/нарколога не перебуває).

Водночас, вказані обставини жодним чином не впливають на суспільну небезпечність діяння, у якому обвинувачують ОСОБА_5 та, відповідно, не знижують ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину.

Під час судового засідання ні прокурор, ні сторона захисту не довела яким чином щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, бажання обвинуваченого допомогти ЗСУ, а також у цілому позитивна характеристика обвинуваченого знаходяться в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою ОСОБА_5 під час можливого вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

Крім того, суд звертає увагу, що фактично одні й ті самі обставини (позитивні для обвинуваченого) фактично стали підставою для застосування вимог ст.69 та ст.75 КК України.

За таких встановлених обставин суд дійшов висновку про те, що прокурор та сторона захисту в угоді від 01.04.2024 року безпідставно вказали при узгодженні покарання ОСОБА_5 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.332 КК України норми, передбачені положеннями статті 69 КК України.

Керуючись ст.ст. 372, 468-474 КПК України, ст.ст. 69, 75 КК України, -

УХВАЛИВ:

У затвердженні угоди про визнання винуватості від 01.04.2024 року, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 - відмовити та продовжити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 14.06.2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1