Справа № 559/571/24
Провадження № 1-кп/559/158/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дубно кримінальне провадження за №0000042, розпочатому 15.01.2024, на підставі обвинувального акту та угоди про визнання винуватості між прокурором і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Свалявка Перечинського району Закарпатської області, громадянин України, з середньою освітою, який не працює, не депутат, не одружений, не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,- обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи постановою судді Радивилівського районного суду Рівненської області від 25.10.2023 в справі №568/1376/23 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років, вказану постанову суду умисно не виконав за наступних обставин.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 298 КУпАП судові рішення, яким є постанова судді про накладення адміністративного стягнення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Однак ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили, та будучи ознайомленим із нею, з метою її невиконання в частині позбавлення права керування транспортним засобом, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення наведених вимог законодавства України 15 січня 2024 року о 11 годині 09 хвилин на автодорозі М-06 Київ-Чоп поблизу по вул. Львівська, 185, с. Тараканів, Дубенського району, Рівненської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ» модель «2105» державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

16.02.2024 між прокурором Дубенської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , з участю захисника ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні №000042 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в судовому провадженні та в подальшому подібного не вчиняти, розкаюється в скоєному. Сторони узгодили покарання за ч.1 ст.382 КК України у виді в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятисот гривень).

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, фактичні обставини справи не оспорює, щиро розкаюється у вчиненому. Пояснив суду, що угоду уклав добровільно, наслідки її укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Захисник підтвердив добровільність укладення угоди. Прокурор, обвинувачений і захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких чи тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

На підставі вищевикладеного суд робить висновок, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам кримінального та кримінального процесуального законів України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч.1 ст.388 КК України. Тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання, яка є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого й відповідає загальним засадам призначення покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався. Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ч.1 ст.382 КК України, ст. 314, 370, 374, 475, ч.5 ст.615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

затвердити угоду про визнання винуватості від 16 лютого 2024 року між прокурором Дубенської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000042 від 15.01.2024.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначити узгоджену міру покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятисот) гривень.

На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники мають право на отримання копії вироку. Прокурору, обвинуваченому та захиснику повний текст вироку вручається в день проголошення його резолютивної частини в умовах дії воєнного стану згідно ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1