ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/838/24 Справа № 201/3878/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

представника третіх осіб,

щодо майна яких вирішується

питання про арешт адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 квітня 2024 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106 від 27 липня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 квітня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м.Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_10 , яке погоджене начальником Новопсковського відділу Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106, та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 02 квітня 2024 року під час обшуку в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Apple Iphone, чорного кольору, у чохлі з сім картою НОМЕР_1 ; мобільний телефон Redmi синього кольору, у чохлі з сім картами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 ; мобільний телефон Redmi НОМЕР_4 , з сім картою НОМЕР_1 ; аркуш пеперу, в якому знаходиться рукописний напис з електронною поштою «lan.novopskov.gmail.com», а також упакування, з наявними в ньому 60-ти патронами з наявним маркуванням на верхній частині гільзі «REM»; грошові купюри у сумі 10 200 євро та 36 700 доларів.

Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя зазначив, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки вказане майно може містити відомості, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть бути використані як доказ факту протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження. Матеріали клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги адвокат вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що прокурором не було надано жодного доказу, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, та обґрунтовано визнано речовими доказами. Звертає увагу на те, що ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на проведення обшуку та вилучення документальних матеріалів, на яких містяться електронні файли, фотокопії документів із інформацією про провадження господарської діяльності ООО ЛАН, водночас були вилучені добровільно надані мобільні телефони, на яких встановлена відсутність вказаної інформації. Наголошує на тому, що вилучені грошові кошти набуті до періоду, що не охоплюється досудовим розслідуванням, а тому не можуть бути конфісковані. Вказує на те, що незважаючи на значну тривалість досудового розслідування жодній особі не було повідомлено про підозру, як і не надано жодних доказів про причетність до інкримінованих кримінальних правопорушень ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді, доводи представника адвоката ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу слідчого судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши надані матеріали та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

За загальними правилами, передбаченими ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.167 та ч.2 ст.168 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Положеннями ч.ч.1,2,5,6 статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, суд, відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як слідує з матеріалів провадження слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м.Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000106 від 27 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, на підставі матеріалів правоохоронних органів про те, що з вересня 2022 року (більш точний час встановити не виявилось можливим), ОСОБА_11 , будучи громадянином України, маючи умисел на допомогу державі-агресору та окупаційній адміністрації шляхом реалізації та підтримки рішень держави-агресора та окупаційної адміністрації, здійснив перереєстрацію в органах окупаційної влади та організував діяльність підприємства «Общество с ограниченной ответственностью « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (далі «ООО «ЛАН») (мовою оригіналу) (код ОГРН: 002 на базі ТОВ «ЛАН» за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Козлове, вул. Центральна (Леніна), буд. 6, та почав фактично виконувати обов`язки директора вказаного підприємства на тимчасово окупованій території.

Також, встановлено, що «ООО «ЛАН», використовуючи так звану «державну цільову програму «Розвиток агропромислового комплексу ЛНР на 2022-2024 роки», отримало низку так званих «державних субсидій» на розвиток рослинництва, завдяки чого «ООО «ЛАН» виробило сільськогосподарську продукцію, яку було реалізовано відповідними договорами із суб`єктами господарювання РФ.

Засновниками «ООО «ЛАН» на тимчасово окупованій території є ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а ОСОБА_9 згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань займає посаду представника ТОВ «ЛАН».

02 квітня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 березня 2024 року було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , а саме в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено: мобільний телефон Apple Iphone, чорного кольору, у чохлі з сім картою НОМЕР_1 ; мобільний телефон Redmi синього кольору, у чохлі з сім картами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 ; мобільний телефон Redmi НОМЕР_4 , з сім картою НОМЕР_1 ; аркуш паперу, в якому знаходиться рукописний напис з електронною поштою «lan.novopskov.gmail.com», а також упакування, з наявними в ньому 60-ти патронами з наявним маркуванням на верхній частині гільзі «REM»; грошові купюри у сумі 10 200 євро та 36 700 доларів.

Постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м.Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_10 від 04 квітня 2024 рокувилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Слідчийзвернувся до суду першої інстанції з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що виявлене в ході обшуку 02 квітня 2024 року майно, а саме: мобільний телефон Apple Iphone, чорного кольору, у чохлі з сім картою НОМЕР_1 ; мобільний телефон Redmi синього кольору, у чохлі з сім картами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 ; мобільний телефон Redmi НОМЕР_4 , з сім картою НОМЕР_1 ; аркуш паперу, в якому знаходиться рукописний напис з електронною поштою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також упакування, з наявними в ньому 60-ти патронами з наявним маркуванням на верхній частині гільзі «REM»; грошові купюри у сумі 10 200 євро та 36 700 доларів, відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, оскільки є засобами вчинення кримінального правопорушення та є предметами, що зберегли на собі сліди його вчинення, а незастосування арешту до вилученого майна призведе до їх втрати.

На переконання апеляційного суду рукописний напис з електронною поштою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також упакування, з наявними в ньому 60-ти патронами з наявним маркуванням на верхній частині гільзі «REM» відповідають критеріям ст.98 КПК України, оскільки є матеріальними об`єктами, які можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому тільки заборона користування, відчуження та розпорядження вказаним майном може запобігти його втраті.

Враховуючи те, що вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що воно може бути використано як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може містити відомості про обставини вчинення цього кримінального правопорушення, тобто має суттєве значення при розслідуванні кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим суддею в цій частині обґрунтовано накладено арешт.

Разом з тим, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого та накладаючи арешт на мобільний телефон Apple Iphone, чорного кольору, у чохлі з сім картою НОМЕР_1 ; мобільний телефон Redmi синього кольору, у чохлі з сім картами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 ; мобільний телефон Redmi НОМЕР_4 , з сім картою НОМЕР_1 ; грошові купюри у сумі 10 200 євро та 36 700 доларів, в порушення вимог ст.ст. 132, 170 КПК України не надав належної правової оцінки клопотанню у контексті відповідності його вимогам процесуального закону.

Зі змісту клопотання слідчого та доданих до нього документів не вбачається за можливе встановити, яким чином вищевказаний злочин пов`язаний із грошовими коштами та мобільними телефонами, вилученими в ході проведення обшуку та на які накладено арешт. Фактично клопотання слідчого складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування, та посилання на положення ст. 170 КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень матеріального і процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження і без підтвердження необхідності накладення арешту.

Варто зауважити на тому, що навіть при наявності в матеріалах справи постанови про визнання речовими доказами вилученого майна, остання не може слугувати безумовною підставою для накладення на нього арешту, адже якщо виходити з структурного змісту норми ч. 3 ст. 170 КПК України, то слідує, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно з даних підстав, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 указаного Кодексу, при цьому висновки слідчого судді не залежать від наявності у кримінальному провадженні постанови про визнання вказаного майна речовим доказом.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Так, клопотання слідчого не містить належного обґрунтування необхідності накладення арешту на мобільні телефони та грошові кошти, при цьому в матеріалах клопотання наявні надані представникомтретьої особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт, документи на підтвердження джерела походження вказаних грошових коштів.

Зокрема, належність грошових коштів у сумі 10 200 євро та 36 700 доларів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також джерело їх походження підтверджується наступними доказами: заявою про видачу готівки № від 28 липня 2021 року, відповідно до якої ОСОБА_8 видано грошові кошти у сумі 1 000 000 гривень; квитанцією № від 28 липня 2021 року, відповідно до якої ОСОБА_8 обміняв 999 990 гривень на 36 900 доларів США; платіжними дорученнями №№ 238, 239, 240, 241 від 21 липня 2022 року про сплату податків після виводу дивідендів; протоколом зборів учасників ТОВ ЛАН №2 від 23 жовтня 2020 року про виплату дивідендів по результатам роботи за 2019 рік у розмірі 1500000 гривень; протоколом зборів учасників ТОВ ЛАН №5 від 31 травня 2021 року про виплату дивідендів по результатам роботи за 2020 рік у розмірі 7 000 000 гривень; протоколом зборів учасників ТОВ ЛАН №6 від 27 вересня 2021 року про виплату дивідендів по результатам роботи за 2020 рік у розмірі 10 003 000 гривень; протоколом зборів учасників ТОВ ЛАН №10 від 23 лютого 2022 року про виплату дивідендів по результатам роботи за 2021 рік у розмірі 9 500 000 гривень; протоколом зборів учасників ТОВ ЛАН №12 від 30 червня 2022 року про виплату дивідендів за попередній період роботи у розмірі 1 450 000 гривень.

Крім того, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 березня 2024 року було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , а саме в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення, зокрема, мобільних телефонів, на яких зберігаються електронні файли, скан копій, фотокопій документів, які містять у собі інформацію про провадження господарської діяльності «ООО «ЛАН» у взаємодії з окупаційною владою.

Разом з тим, як слідує з протоколу обшуку від 02 квітня 2024 року та пояснень представника під час проведення вказаної слідчої дії ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 було добровільно надано для огляду мобільні телефони, під час огляду яких не було виявлено електронні файли, скан копії, фотокопії документів, які містять у собі інформацію про провадження господарської діяльності «ООО «ЛАН» у взаємодії з окупаційною владою, та виявлення яких було б передбаченою ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 березня 2024 року підставою для вилучення вказаних мобільних телефонів.

Під час апеляційного перегляду стороною обвинувачення як не спростовано вказані твердження представника, так і не надано будь-яких даних щодо того, що вказані грошові кошти було набуто кримінально протиправним шляхом або вилучені мобільні телефони містять інформацію та з ними проводяться будь-які слідчі дії у зв`язку з встановленням чи перевіркою обставин вчинення даного кримінального правопорушення, відносно якого здійснюється досудове розслідування.

Також, прокурором під час розгляду клопотання у судовому засіданні суду першої інстанції не доведено той факт, що вищевказане майно може бути предметом чи знаряддям вчинення злочину.

Отже, клопотанням не доведено, що вилучені 02 квітня 2024 року під час обшуку в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти у сумі 10 200 євро та 36 700 доларів, мобільний телефон Apple Iphone, чорного кольору, у чохлі з сім картою НОМЕР_1 , мобільний телефон Redmi синього кольору, у чохлі з сім картами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , мобільний телефон Redmi НОМЕР_4 , з сім картою НОМЕР_1 , відповідають критеріям речових доказів, зазначених в ст. 98 КПК України, тому підстав для накладення на них арешту не має.

Крім того, апеляційний суд враховує, що з часу внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.111-2 КК України, тобто з 27 липня 2023 року, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 не було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні та взагалі не визначено їх статусу у провадженні.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Апеляційний суд звертає увагу, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, про що зазначено в ч. 11 ст. 170 КПК України, разом з тим доказів дійсності існування обставин, про які йдеться в ч. 11 ст. 170 КПК України, матеріали провадження не містять.

У клопотанні слідчого порушено питання про арешт грошових коштів та мобільних телефонів, вилучених під час проведення 02 квітня 2024 року обшуку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , але враховуючи не доведення прокурором обставин, визначених ст.ст.170, 171 КПК України, а також правові підстави для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим не доведено належні правові підстави для арешту грошових коштів та мобільних телефонів, а тому доводи представника, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності оскаржуваного судового рішення в цій частині, заслуговують на увагу суду.

Слідчий суддя не звернув увагу на викладені обставини та постановив ухвалу, яка не відповідає нормам права щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості, не обґрунтував висновку про наявність сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що вилучені під час проведення обшуку 02 квітня 2024 року грошові кошти та мобільні телефони є засобами вчинення кримінального правопорушення чи предметами, що зберегли на собі сліди його вчинення.

З урахуванням викладеного апеляційну скаргу представника третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню із постановленням у межах повноважень суду апеляційної інстанції, визначених ч. 3 ст. 407 КПК України, нової ухвали апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 квітня 2024 року про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час обшуку в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106 скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м.Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_10 , яке погоджене начальником Новопсковського відділу Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106,задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 02 квітня 2024 року під час обшуку в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: аркуш паперу, в якому знаходиться рукописний напис з електронною поштою «lan.novopskov.gmail.com», а також упакування, з наявними в ньому 60-ти патронами з наявним маркуванням на верхній частині гільзі «REM».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4