Справа № 296/1429/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Житомирської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР

ВСТАНОВИВ:

19.02.2024 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність Житомирської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, і просить уповноважену службову особу Житомирської обласної прокуратури внести відомості за заявою ОСОБА_3 від 15.02.2024 року до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування скарги зазначає, що 15.02.2024 на електронну адресу Житомирської обласної прокуратури направив заяву про вчинення суддями Київського апеляційного суду, прокурорами Київської обласної прокуратури кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, однак, відповідь про результати розгляду заяви не отримав.

Враховуючи вищевикладене просить скаргу задовольнити.

23.02.2024 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира відкрито провадження за скаргою.

Заявник у судове засідання не з`явився, згідно прохальної частини скарги просить розгляд справи провести без його участі.

Прокурор у судове засідання не з`явилася, згідно поданих заперечень просить розгляд справи провести без її участі. У задоволенні скарги просить відмовити, оскільки ОСОБА_3 у своєму зверненні викладає факти порушень, допущених працівниками Київської обласної прокуратури та суддями Київського апеляційного суду, тобто надати оцінку заяві ОСОБА_3 та виконати вимоги, передбачені ст.214 КПК України, повинен орган, до підслідності якого віднесено здійснення досудового розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронного органу, а саме Територіальне управління Державного бюро розслідувань у м.Києві, тому вказане звернення для розгляду та перевірки доводів, викладених ньому, згідно з вимогами кримінально процесуального законодавства 16.02.2024 за №31-143 вих-24 спрямовано до Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м.Києві, до підслідності якого віднесено здійснення досудового розслідування злочинів, вчинених працівником правоохоронного органу.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З огляду на принцип змагальності сторін та диспозитивності, а також враховуючи, що ст.ст.305, 306 КПК України визначений скорочений строк розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні особи, яка подала скаргу, та прокурора на підставі наявних матеріалів.

Згідно ст.27, ч.4 ст.107 КПК України під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Встановлено, що 15.02.2024 ОСОБА_3 звернувся до Житомирської обласної прокуратури із заявою у порядку ст.214 КПК України, яка полягала у вчиненні суддями Київського апеляційного суду, прокурорами Київської обласної прокуратури кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Згідно супровідного листа за підписом в.о. начальника відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 16.02.2024 за №31-2669-23 заяву ОСОБА_3 від 15.02.2024 направлено за належністю до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, для розгляду по суті.

Частиною 1 статті 303 КПК України встановлено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Так, згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Згідно ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані, які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 року (справа №818/15/18, провадження № 11-1466апп18) зауважила, що у межах процедури за правилами ч.1 ст.303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обгрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Так, ч.5 ст.214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження.

Таким чином, системний аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення чи об`єктивні дані, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення (фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення тощо).

Як встановлено п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про Державне бюро розслідувань" Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування: злочинів, вчинених службовими особами, які займають особливо відповідальне становище відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про державну службу", особами, посади яких віднесено до першої - третьої категорій посад державної служби, суддями та працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про Державне бюро розслідувань" для одержання заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, віднесені до підслідності Державного бюро розслідувань, або необґрунтовані активи, виявлення яких належить до компетенції Державного бюро розслідувань, створюється спеціальна телефонна лінія, а також забезпечується можливість подання таких заяв і повідомлень, у тому числі без зазначення прізвища, імені, по батькові (найменування) потерпілого або заявника, через офіційний веб-сайт Державного бюро розслідувань та засобами електронного зв`язку.

Усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно п.1 ч.4 ст.216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень вчинених Президентом України, повноваження якого припинено, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, народним депутатом України, Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини, Директором Національного антикорупційного бюро України, Генеральним прокурором, його першим заступником та заступником, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, суддею, працівником правоохоронного органу, особою, посада якої належить до категорії "А", крім випадків, коли досудове розслідування цих кримінальних правопорушень віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті.

Ураховуючи, що до функцій Державного бюро розслідування віднесено здійснення досудового розслідування злочинів, скоєних, зокрема суддями Київського апеляційного суду та прокурорами Київської обласної прокуратури; на момент розгляду скарги заява ОСОБА_3 на бездіяльність Житомирської обласної прокуратури направлена за належністю до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, тобто Житомирською обласною прокуратурою не допущено бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 15.02.2024, тому скарга ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 15.02.2024 задоволенню не підлягає.

К рім того, відсутні відомості, що ТУ ДБР в м.Києві не внесло до ЄРДР відомостей про вчинені злочини за заявою ОСОБА_3 від 15.02.2024.

Керуючись ст.ст.303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1