ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/567/24 Справа № 235/3223/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі, в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Дружківка Донецької області, громадянину України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 25 березня 2024 року включно;

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2024 року клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Донецькій області ОСОБА_9 , яке погоджено із прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307 КК України задоволено; продовжено застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4» в межах строку досудового розслідування до 25 березня 2024 року включно; визначено розмір застави в попередньому розмірі, а саме 214720 гривень.

На зазначене рішення підозрюваним ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі останній просить скасувати вищевказану ухвалу слідчого судді, відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді невмотивованою, незаконною, необґрунтованою, та такою,яка підлягає скасуванню.

Зазначає, що не збирається переховуватися від суду, а тому відсутній ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Посилаючись на рішення ЄСПЛ зазначає, що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом, а тяжкість обвинувачення не може бути достатньою підставою та єдиним виправданням для утримання під вартою.

Зауважує, що наразі в Україні діє правовий режим воєнного стану, в країні вжиті максимальні заходи безпеки та контролю для припинення скоєння злочину, які є сильним стримуючим фактором та зменшують ризики вчинення інших кримінальних правопорушень.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги підозрюваного, просили її задовольнити, змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, прокурора ОСОБА_6 , яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні матеріали провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання судом вимог ст.ст. 177, 178, 194 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того,стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику суду.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Крім того, відповідно до ч.1ст.9 Конституції України,ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовується в порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного витікає, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

ЄСПЛ наголосив, що пунктом 3 статті 5 Конвенції гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження. Зокрема, ЄСПЛ послався на практику застосування статті 5 Конвенції у рішення «Кудла проти Польщі» та «МакКей проти Сполученого Королівства».

У вказаних рішеннях ЄСПЛ констатував, що основною метою статті 5 Конвенції є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

Конвенцією покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Свершов проти України» тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Так, апеляційним судом встановлено, що старшим слідчим в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000037 від 12.01.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України.

25.12.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України, - незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, та у незаконному придбанні, носінні, зберіганні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Санкцією більш тяжчого інкримінованого кримінального правопорушення, а саме ч.2 ст.307 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, тобто ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який за законом є тяжким злочином.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим докази доводять обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України, і таке стверджується доказами, що долучені до клопотання слідчого, зокрема, протоколом огляду грошових коштів від 20.06.2023р.; протоколом огляду покупця та вручення грошових коштів від 20.06.2023р.; протоколом вручення спеціальних технічних засобів від 20.06.2023р.; протоколами огляду від 20.06.2024р.; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 20.06.2024р; протоколом огляду з фото від 17.08.2023р.; протоколом огляду від 17.08.2023р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 22.06.2023р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 22.06.2023р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 21.06.2023р.; Висновком експерта №СЕ-19/105-23/2257-НЗПРАП від 30.08.2023р.; протоколом огляду грошових коштів від 01.07.2023р.; протоколом огляду покупця від 01.09.2023р.; протоколом вручення спеціальних технічних засобів від 01.07.2023р.; протоколом огляду від 01.07.2023р.; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 01.07.2023р.; протоколом огляду з фото від 17.08.2023р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 03.07.2023р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 03.07.2023р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 03.07.2023р.; висновком експерта №СЕ-19/105-23/2270-НЗПРАП від 09.08.2023р; протоколами огляду грошових коштів від 10.12.2023р.; протоколом огляду покупця від 10.12.2023р.; протоколом вручення спеціальних технічних засобів від 10.12.2023р.; протоколом огляду від 10.12.2023р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 11.12.2023р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 11.12.2023р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 11.12.2023р.; протоколом огляду коштів від 01.11.2023р.; протоколом огляду покупця від 06.11.2023р.; протоколом вручення спеціальних технічних засобів від 06.11.2023р.; протоколом огляду від 06.11.2023р.; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 07.11.2023р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 08.11.2023р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 08.11.2023р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 08.11.2023р.; висновком експерта №СЕ-19/105-23/4828-ВТХ від 14.12.2023р.; висновком експерта №СЕ-19/105-23/5125-НЗПРАП від 18.12.2023р.;

На переконання суду апеляційної інстанції зазначені докази в сукупності та з точки зору стороннього спостерігача дають підстави вважати можливим вчинення підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованого діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки слідчого судді про те, що у цьому кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів до судового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_7 , який в силу ст.89 КК України не судимий, судимість в законному порядку закрита та погашена, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і лише обраний слідчим суддею запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу, дані про особу ОСОБА_7 не зменшують або не усувають наявність ризиків в цьому кримінальному провадженні.

За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про доведеність слідчим та прокурором недостатності застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування.

При цьому, апеляційний суд повторно зауважує, що слідчим суддею обрано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який за своєю квінтесенцією є більш м`яким запобіжним заходом, про що фактично і просить підозрюваний у своїй апеляційній скарзі.

Аналізуючи матеріали клопотання суд апеляційної інстанції, приходить до переконання про те, що слідчим суддею під час визначення розміру застави ОСОБА_7 правильно врахував тяжкість пред`явленої підозри, сімейний та майновий стан підозрюваного та обґрунтовано визначив такий в розмірі 2147230 гривень.

Апеляційний суд визнає доводи підозрюваного про те, що він не збирається переховуватися від суду такими, які не заслуговують на увагу через їх необґрунтованість.

Крім того, апеляційний суд визнає доводи апелянта про те, що правовий режим воєнного стану є сильним стримуючим фактором та зменшують ризики вчинення інших кримінальних правопорушень надуманими та такими, що до уваги не приймаються, оскільки інкриміновані епізоди кримінальних правопорушень вчинені саме під час дії правового режиму воєнного стану, який не став перепоною в злочинних діяннях останнього.

Враховуючи вище викладене колегія суддів вважає клопотання слідчого про обрання тримання під вартою ОСОБА_7 та ухвалу слідчого судді про його задоволення законним та обґрунтованим, і не знаходить достатніх та належних підстав для задоволення апеляційної скарги останнього.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2024 року, якою обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді