Дата документу 03.04.2024Справа № 554/2595/24
Провадження № 1-кс/554/3724/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , розглянувши у порядку письмового провадження клопотання слідчої слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області капітана юстиції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні за №0000043 від 20 лютого 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України,

в с т а н о в и в:

1. До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на майно, що було вилучено в ході проведення обшуку від 22 березня 2024 року у АДРЕСА_1 , у власника ОСОБА_4 , зокрема

мобільний телефон марки Samsung (далі - Samsung) моделі Galaxy А30S, SN RZ8N307DCFV, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером мобільного телефону НОМЕР_3 .

2. В обґрунтування клопотання слідчою було зазначено, що Слідчим відділом УСБУ в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000043 від 20 лютого 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

3. Із змісту відомостей, внесених до ЄРДР, слідує, що досудове розслідування розпочате за фактом поширення в соціальній мережі «Однокласники» мешканцем Полтавської області ОСОБА_4 матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною та заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

4. У соціальній мережі «Одноклассники» розміщено особисту сторінку під персональними даними « ОСОБА_5 » за електронним посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_1 », власник якої поширює матеріали, у яких можливо містяться виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії рф проти України, глорифікація осіб які здійснювали збройну агресію рф проти України, розпочату в 2014 році.

5. Відповідно до висновку спеціаліста за супровідним листом №72-9/413 від 14 лютого 2024 року в матеріалах, поширених ОСОБА_4 містяться фрази направлені на виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, у томі числі шляхом представлення збройної агресії рф проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію рф проти України, представників збройних формувань рф, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих рф, а також представників окупаційної адміністрації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представників підконтрольних рф самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

5. 22 березня 2024 року у період часу з 08 год 21 хв по 12 год 10 хв, на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 13 березня 2024 року, проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , у ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон Samsung, який постановою слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області капітана юстиції ОСОБА_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000043 від 20 лютого 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

6. Таким чином, з метою забезпечення проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій, зокрема комп`ютерно-технічної експертизи вказаної техніки, оскільки та може містити відомості, що не можуть бути виявлені слідчим самостійно,забезпечення збереження речових доказів, запобіганню зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна, необхідно застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна, щодо вилучених у ході проведення обшуку речей.

7. До суду слідчою ОСОБА_6 , котра входить до групи слідчих згідно витягу ЄРДР, направлено заяву про розгляду клопотання без її участі, в якій клопотання підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

8. Власник майна ОСОБА_4 подав до суду заяву про здійснення розгляду клопотання за його відсутності, проти накладення арешту на його майно не заперечував.

9. На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

10. Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

11. Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

12. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

13. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

14. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

15. Речовим доказом у розумінні положень ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або

отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

16. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

17. Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

18. Відповідно до п. п. 1, 2, 5 і 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

19. Як слідує зі змісту клопотання, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

20. Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчою доведено, що вилучене майно в ході проведення обшуку за фактичним місцем проживання ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 , є доказами злочину, може містити на собі його сліди або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, призведе до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину, що в подальшому перешкодить кримінальному провадженню.

21. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідча довіла необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

22. На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності, завдання кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчої задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене від 22 березня 2024 року в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 . майно, зокрема

мобільний телефон марки Samsung моделі Galaxy А30S, SN RZ8N307DCFV, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7