Справа № 484/2272/24
Провадження № 1-КП/484/262/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Йосипівка Вільшанського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, дітей не має, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт ID НОМЕР_2 , виданий 26.06.2019 року органом 3528, раніше не судимого, військовослужбовця за мобілізацією на посаді робітника підсобного інженерного відділення інженерного взводу інженерної роти в/ч НОМЕР_3 у військовому званні солдат, учасника бойових дій,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

у відсутність потерпілої ОСОБА_6 згідно заяви, -

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався і діяв станом на квітень 2024 року.

07.04.2024 року ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що у житловому будинку ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 нікого не має вдома, вирішив викрасти звідти будь-яке цінне майно. Того ж дня близько 12.30 години, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, маючи умисел на викрадення чужого майна, ОСОБА_5 прийшов до зазначеного домоволодіння, розташованого за вищевказаною адресою. Підійшовши до воріт вказаного домоволодіння, останній переліз через них і таким чином опинився на території домоволодіння ОСОБА_6 , після чого направився до вхідних дверей житлового будинку, де шляхом демонтування скоби навісного замка з метою викрадення будь-якого наявного всередині майна, не маючи дозволу власника або інших законних підстав, незаконно проник до вказаного будинку. Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його протиправні дії залишаються таємними для оточуючих, таємно, в умовах воєнного стану, викрав з житлового будинку по АДРЕСА_2 майно ОСОБА_6 : телевізійну приставку ТВ-4К медіаплеєр Ineхt TV-Х SN: НОМЕР_4 ; МАС: НОМЕР_5 , бувшу у використанні, вартістю 833 грн; акустичну колонку Gelis PRO BOOM BOХ ID:23, бувшу у використанні, вартістю 805 грн; шкільний рюкзак синього кольору з написом: GORANG, бувший у використанні, вартістю 665 грн; кофе JACOBS MONARХ вагою 48 г у скляній банці, вартістю 140 грн; пачку THE Crakers (крекер зі смаком сметани та цибулі), вартістю 16 грн.; палички кукурудзяні молочні хрустяшки вагою 60 г, вартістю 12 грн. 90 коп.; булку з маком, вартістю 18 грн; ядро грецького горіху, вагою 1,290 кг, вартістю 348 грн. 30 коп., спричинивши тим самим потерпілій матеріальний збиток на загальну суму: 2838 грн. 20 коп. Після цього з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого мана (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, тобто злочин, передбачений ст. 185 ч.4 КК України.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 себе винним у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що був знайомий з ОСОБА_6 , вона однокласниця його мачухи. Він знав, що її нема дома і що будинок фактично не зачиняється і вирішив викрасти її майно з метою подальшого продажу. У вказаний в обвинуваченні час він прийшов до будинку, перестрибнув через паркан, відкрив двері, зайшов всередину, взяв там приставку, колонку, рюкзак, булку, крекери, горіхи і з викраденим так само пішов. Випив з другом і ліг спати. Потім до нього прийшла поліція, у нього виявили викрадені речі. Все, що не з`їв, повернув потерпілій. Вибачився. У вчиненому розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, з якої також вбачається, що вона ніякі фактичні обставини справи не оспорює, претензій до обвинуваченого не має.

За таких обставин ніхто з учасників кримінального провадження ніякі фактичні обставини справи та розмір завданої шкоди не оспорює, тому судом відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувались всі докази у справі.

Крім того, інкриміноване обвинувачення підтверджується сукупністю досліджених судом письмових доказів, зокрема, заявою ОСОБА_6 про крадіжку, в якій вона зазначила що саме і коли у неї було викрадено; протоколом огляду місця події - домоволодіння ОСОБА_6 , звідки викрадено речі; заявою ОСОБА_5 про добровільну видачу викрадених ним у ОСОБА_6 речей; протоколом огляду виданих речей, які були визнані речовими доказами і повернуті потерпілій, що підтверджується її розпискою; висновком товарознавчої експертизи про вартість викраденого майна; протоколом слідчого експерименту з ОСОБА_5 .

Оцінивши у сукупності досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і взаємозв`язку, вирішуючи справу в межах пред`явленого обвинувачення, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Його дії правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.4 КК України як крадіжка за ознакою вчинення злочину в умовах воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, а також данні про особу винного, який повністю визнав себе винним, розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдану потерпілій шкоду шляхом повернення викраденого майна, раніше не судимий; є військовослужбовцем за мобілізацією, але самовільно залишив військову частину, учасник бойових дій.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає повне визнання своєї вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої злочином шкоди, участь у бойових діях.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Враховуючи наведене, а саме данні про особу обвинуваченого, його вік, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства. Покарання йому слід призначити в мінімальних межах санкції частини статті, за якою він обвинувачується, у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього деякі обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Речові докази у кримінальному провадженні вже повернуті потерпілому. Цивільний позов не заявлений. Судові витрати відсутні.

ОСОБА_5 не затримувався в наданому кримінальному провадженні.

Оскільки обвинувачений не засуджується до реального відбуття покарання і досі сумлінно виконував свої процесуальні обов`язки, суд вважає недоцільним обирати йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 ч.1 п.п.1,2, ч.3 п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: