Справа № 372/5456/23
Провадження 1-кс-135/24
ухвала

Іменем України

11 березня 2024 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області скаргу голови правління СТ «Рябина» ОСОБА_3 на постанову дізнавача про відмову в задоволенні клопотання,

В С Т А Н О В И В:

06.02.2024 року голова правління СТ «Рябина» ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій вказує на те, що дізнавачем СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області 18.01.2024 року була винесена постанова про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим СТ «Рябина» у кримінальному провадженні № 0000186, яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2023 року. Посилаючись на те, що оскаржувана постанова дізнавача не відповідає вимогам КПК України, оскільки належним чином не обґрунтована та не вмотивована. В оскаржуваній постанові дізнавач обмежився посиланням на загальні формулювання норм КПК України, а відтак, належним чином та у визначений законом спосіб не розглянув клопотання заявника, що не відповідає вимогами ст. ст. 55, 110 КПК України, а тому просить скасувати постанову дізнавача СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області від 18.01.2024 року у кримінальному провадженні № 0000186 від 28.03.2024 року про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язати дізнавача СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 чи іншого дізнавача, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, виконати вимоги ч. 2 ст. 55 КПК України та вручити керівнику СТ «Рябина» ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Скаржник - голова правління СТ «Рябина» ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився,подав до суду заяву про розгляд справ у його відсутність, вимоги скарги просив задовольнити в повному обсязі.

Прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області та дізнавач СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Заяв, клопотань суду не подали.

На запит суду дізнавачем СД Обухівського РПУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 для огляду в судовому засіданні надано матеріали кримінального провадження № 0000186 від 28.03.2023 року в одному томі (вх. № 3594/24 від 08.02.2024 року).

Суд, перевіривши та дослідивши подані письмові докази, приймає до уваги наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Під час розгляду скарги встановлено наступні обставини.

У провадженні сектору дізнання Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області (дізнавач ОСОБА_4 ) перебувають матеріали кримінального провадження № 0000186, дата внесення відомостей до ЄРДР 28.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Згідно ст. 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб. Після того, як особа, яка перебувала у стані, що унеможливлював подання нею відповідної заяви, набуде здатності користуватися процесуальними правами, вона може подати заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок. Положення цієї частини не поширюються на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).

Відповідно до п.п. 1-14 ч. 1 ст. 56 КПК України вказано, що протягом кримінального провадження потерпілий має право: бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом; знати сутність підозри та обвинувачення, бути повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження та закінчення досудового розслідування; подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; заявляти відводи та клопотання; за наявності відповідних підстав - на забезпечення безпеки щодо себе, близьких родичів чи членів своєї сім`ї, майна та житла; давати пояснення, показання або відмовитися їх давати; оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом; мати представника та в будь-який момент кримінального провадження відмовитися від його послуг; давати пояснення, показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, безоплатно за рахунок держави користуватися послугами перекладача в разі, якщо він не володіє державною мовою чи мовою, якою ведеться кримінальне провадження; на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом; знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження; застосовувати з додержанням вимог цього Кодексу технічні засоби при проведенні процесуальних дій, в яких він бере участь. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд вправі заборонити потерпілому застосовувати технічні засоби при проведенні окремої процесуальної дії чи на певній стадії кримінального провадження з метою нерозголошення даних, які містять таємницю, що охороняється законом чи стосується інтимних сторін життя людини, про що виноситься (постановляється) вмотивована постанова (ухвала); одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом; користуватися іншими правами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно п.п. 1-5 ч. 2 ст. 56 КПК України під час досудового розслідування потерпілий має право: на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим; отримувати від уповноваженого органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; подавати докази на підтвердження своєї заяви; брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі; отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування.

Згідно п.п. 1-7 ч. 3 ст. 56 КПК України під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право: бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; брати участь у судовому провадженні; брати участь у безпосередній перевірці доказів; підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення; висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому, а також висловлювати свою думку при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; знайомитися з судовими рішеннями, журналом судового засідання і технічним записом кримінального провадження в суді; оскаржувати судові рішення в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення. У передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 5 ст. 56 КПК України у разі якщо потерпілим є адміністратор за випуском облігацій, здійснення ним відмови від обвинувачення, апеляційної скарги, касаційної скарги, укладення угоди про примирення можливі за згодою зборів власників облігацій, отриманою відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки".

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 58 КПК України встановлено, що потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником. Представником юридичної особи, яка є потерпілим, може бути її керівник, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 3 ст. 58 КПК України повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; копією установчих документів юридичної особи - якщо представником потерпілого є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; довіреністю - якщо представником потерпілого є працівник юридичної особи, яка є потерпілою.

Згідно ч. 4 ст. 58 КПК України представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.

15.01.2024 року, в межах зазначеного кримінального провадження, до СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області головою правління СТ «Рябина» ОСОБА_3 було подано заяву про визнання СТ «Рябина» потерпілим, а його особисто представником потерпілого у кримінальному провадженні № 0000186 від 28.03.2023 року.

За результатами розгляду зазначеного клопотання, старшим дізнавачем сектору дізнання Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 18.01.2024 року винесено постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_3 про залучення в якості потерпілого СТ «Рябина» в особі ОСОБА_3 від 12.01.2024 року у кримінальному провадженні № 0000186 від 28.03.2023 року відмовлено.

26.01.2024 року скаржником отримано лист вих. № Н-64 від 18.01.2024 року з постановою про відмову у визнанні потерпілим від 18.01.2024 року за підписом старшого дізнавача сектору дізнання Обухівського РПУ ГУНП в Київській області ОСОБА_4 .

Так, скаржник в своїй скарзі посилаючись на те, що оскаржувана постанова дізнавача не відповідає вимогам КПК України, оскільки належним чином не обґрунтована та не вмотивована. В оскаржуваній постанові дізнавач обмежився посиланням на загальні формулювання норм КПК України, а відтак, належним чином та у визначений законом спосіб не розглянув клопотання заявника, що не відповідає вимогами ст. ст. 55, 110 КПК України просить скасувати постанову дізнавача СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області від 18.01.2024 року у кримінальному провадженні № 0000186 від 28.03.2024 року про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язати дізнавача СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 чи іншого дізнавача, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, виконати вимоги ч. 2 ст. 55 КПК України та вручити керівнику СТ «Рябина» ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

18.01.2024 року дізнавачем СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000186 від 28.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Згідно статті 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Кожному гарантується право звернутись із конституційною скаргою до Конституційного Суду України з підстав, установлених цією Конституцією, та у порядку, визначеному законом. Кожен має право після використання всіх національних засобів юридичного захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

При цьому оскаржувана постанова не містить посилання на конкретні обставини, які стали підставою для відмови в задоволенні клопотання голови правління СТ «Рябина» ОСОБА_3 про визнання потерпілим.

Викладене підтверджує неповноту та поверхневий підхід допущений дізнавачем при прийняті такого процесуального рішення.

Так, постанова дізнавача являється не вмотивованою, тому як не містить жодної підстави вважати його особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ст.ст. 55-58 КПК України.

Також постанова складена всупереч вимог 110 КПК, а саме ч. 5 п. 2, згідно якої Постанова слідчого, дізнавача прокурора складається з ... мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Таким чином, під час розгляду справи в суді не доведено наявність достатніх підстав для винесення дізнавачем СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області постанови про відмову у визнання голови правління СТ «Рябина» ОСОБА_3 не подано переконливих доказів, які б підтверджували висновки дізнавача в оскаржуваній постанові.

Поряд з тим, заслуговують на увагу не спростовані під час судового розгляду доводи скарги щодо неправомірності винесеної дізнавачем СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 постанови про відмову у визнанні представником потерпілого.

Вважаю, що під час розгляду скарги встановлено, що висновки дізнавача не узгоджуються із мотивувальною частиною оскаржуваної постанови, а тому висновки дізнавача є передчасними і не ґрунтуються на зібраних в межах досудового розслідування доказах.

Слідчий суддя з`ясувавши всі обставини справи на підставі доданих до скарги додатків, прийшов до переконання про те, що винесена постанова суперечить принципу повного та об`єктивного розгляду даного кримінального провадження, а прийняте дізнавачем рішення не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Відповідно до п. п.10, 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Вирішуючи вимоги скарги на засадах диспозитивності кримінального судочинства, вважаю, що доводи скарги про необґрунтованість постанови дізнавача знайшли підтвердження під час розгляду, доведені сукупністю досліджених доказів, є переконливими, тому постанову слід скасувати.

Причини несвоєчасного звернення до суду із скаргою є поважними, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні докази своєчасного вручення копії оскаржуваної постанови,

Поряд з тим, слідчий суддя під час судового розгляду не може покладати на слідчого чи дізнавача обов`язки щодо вручення голові правління СТ «Рябина» ОСОБА_3 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, оскільки це відноситься до його власних дискреційних повноважень та виходить за межі повноважень слідчого судді. Поряд і тим, слід погодитись із доводами скарги про те, що вчинення таких дій передбачено законом, а не вчинення таких дій призводить до порушення прав потерпілого у кримінальному провадженні.

Таким чином, вважаю скаргу такою, що підлягає задоволенню частково, оскільки вимоги скарги доведені лише частково.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, з поданих матеріалів вбачаються порушення законних прав та інтересів особи, що подала скаргу, які слід захистити шляхом скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

За таких обставин, заяву слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 7-9, 303-307 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання від 12 січня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000186, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2023 року.

В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1