Справа № 157/550/24
Провадження №1-кс/157/172/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представників власників майна адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання заступника начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , яке погоджене з заступником керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 7 лютого 2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про накладення арешту на майно,

встановив:

Заступник начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 2 квітня 2024 року звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт (заборонивши відчуження та розпорядження) на належні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Піщане Камінь-Каширського району Волинської області, жителю АДРЕСА_1 , транспортні засоби: 1) автомобіль марки «AUDI A8», 2004 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ; 2) автомобіль марки «MERCEDES-BENZ S 320, 2008 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ; 3) мопед марки «HONDA TACT», 1996 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 . В обґрунтування клопотання зазначає, що у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 06.02.2024 у невставленому місці, у ОСОБА_4 , якому було достовірно відомо, що Указами Президента України введено та неодноразово продовжено строк дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з чим в Україні діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, виник злочинний умисел, пов`язаний із організацією незаконного переправлення військовозобов`язаних чоловіків через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок, засобів та усуненням перешкод, за грошову винагороду. Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указами Президента України неодноразово продовжувався, востаннє 05.02.2024 строком на 90 діб. Відповідно до пункту 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 (далі - Указ) передбачено, що, окрім іншого, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст.ст. 30-34, 38, 39, 41- 44, 53 Конституції України. Відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом. Відповідно до Указу Президента №255/2023 від 01.05.2023 продовжено загальну мобілізацію на 90 діб. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Тобто, в Україні діє особливий період. А тому, у зв`язку із введенням воєнного стану з 05 год 30 хв 24.02.2022 право на виїзд з України, а також перетин державного кордону України громадянами України без наявних законних підстав тимчасово обмежено. Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 (далі - Правила), затверджено порядок і вичерпний перелік підстав, за яких громадяни України мають право на виїзд із України, а також перетин державного кордону у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану. За змістом п. 2-6 Правил категорії осіб, яким дозволяється виїзд за межі України, також визначено ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», серед них: які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати. Відтак, для перетинання державного кордону в період дії воєнного стану зазначені громадяни, крім паспортних документів, повинні мати також підтверджуючі документи, якими, зокрема, є свідоцтва про шлюб із особою з інвалідністю I чи II групи. Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, ОСОБА_4 у не встановлений слідством час, але не пізніше 06.02.2024, перебуваючи у невстановленому місці, розробив злочинну схему, яка полягала в організації незаконного переправлення військовозобов`язаних чоловіків через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок, засобів та усуненням перешкод, за грошову винагороду. Діючи відповідно до свого злочинного плану, ОСОБА_4 підшукував чоловіків, які у законний спосіб не могли виїхати з території України, після чого підшукував жінок з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати, та які за грошову винагороду, погоджувались за вказівкою ОСОБА_4 , вступити у фіктивний шлюб із невідомою особою. Так, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_4 06.02.2024 (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на АЗС «WOG», що по АДРЕСА_2 , зустрівся із військовозобов`язаним ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в ході розмови з останнім, демонструючи свою обізнаність щодо способу незаконного перетину державного кордону України в умовах воєнного стану, пообіцяв за грошову винагороду 10000 доларів США сприяти у пошуку одинокої жінки з інвалідністю І чи II групи, яка не має інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати, та укладенні із нею фіктивного шлюбу для подальшого перетину ОСОБА_10 державного кордону України. В подальшому, на виконання свого злочинного умислу. Як встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_4 , за невстановлених обставин, домовився із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка являється особою з інвалідністю ІІ групи про оформлення за грошову винагороду документів та укладання шлюбу з ОСОБА_10 . Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_4 , 10.02.2024, перебуваючи на АЗС «WOG», що по АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що укладення шлюбу між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 є фіктивним, повідомив останнього про необхідність приїзду 13.02.2024 о 07 год 30 хв до м. Володимир Волинської області, для оформлення документів щодо укладання шлюбу. Так, 13.02.2024 близько 09 год ОСОБА_12 на виконання вказівки ОСОБА_4 прибув до центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Володимирської міської ради Володимирського відділу ДРАЦС у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що розташований за адресою Волинська область, м. Володимир, вул. Устилузька, 17, куди ОСОБА_4 організував прибуття ОСОБА_11 для оформлення відповідних документів для подальшого укладання фіктивного шлюбу із ОСОБА_10 , про що останні за вказівкою ОСОБА_4 подали заяви про державну реєстрацію шлюбу, форма якої встановлена наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні» (додаток 7), зазначивши у них завідомо неправдиву інформацію про добровільне волевиявлення та взаємну згоду на вступ до шлюбу. У подальшому, з метою отримання офіційних документів, що дають право на виїзд за кордон в умовах воєнного стану, умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 27.03.2024 близько 09 год 40 хв попередньо домовившись із ОСОБА_10 , зустрівся із останнім на АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що по АДРЕСА_4 , та власним автомобілем «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 313 CDI», 2014 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , доставив його до Володимирського відділу ДРАЦС у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що розташований за адресою АДРЕСА_5 , куди заздалегідь організував прибуття ОСОБА_11 . Після цього, за вказівкою ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 27.03.2024 близько 12 год, перебуваючи в приміщенні Володимирського відділу ДРАЦС у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на підставі наданих останніми даних отримали від працівника вказаної установи свідоцтво про шлюб між ними серії НОМЕР_5 від 27.03.2024. В свою чергу, ОСОБА_4 після отримання вищезазначеного свідоцтва про шлюб, перебуваючи у м. Володимирі, висунув вимогу ОСОБА_10 про передачу грошових коштів у сумі 11000 доларів США, однак у подальшому у телефонному режимі ОСОБА_4 додатково повідомив ОСОБА_10 про збільшення суми неправомірної винагороди до 12000 доларів США. У подальшому, ОСОБА_4 з метою отримання грошових коштів від ОСОБА_10 за організацію в укладенні фіктивного шлюбу між останнім та ОСОБА_11 , що надало тому право на безперешкодний виїзд за межі кордону України, 28.03.2024 близько 13 год зустрівся із ним на території автостанції за адресою: АДРЕСА_6 , зокрема в салоні автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 313 CDI», 2014 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , та о 13 год 10 хв отримав від ОСОБА_12 попередньо узгоджену суму грошових коштів в сумі 12000 доларів США. Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництвом такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. З урахуванням наведеного, 28.03.2024 о 13 год 11 хв ОСОБА_4 затримано у порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, та 29.03.2024 о 12 год 10 хв останньому повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Санкція частини 3 статті 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. У зв`язку із вищевикладеним, на даний час в органу досудового розслідування виникла нагальна потреба у забезпечені такого виду покарання як конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_4 . Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно за підозрюваним ОСОБА_4 будь-яке нерухоме майно не значиться. Разом із цим, із відповіді начальника територіального сервісного центру НОМЕР_6 від 02.04.2024 вбачається, що за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані такі транспортні засоби: 1) автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 31 CDI, 2014 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 ; 2) автомобіль марки «AUDI A8», 2004 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ; 3) автомобіль марки «MERCEDES-BENZ S 320, 2008 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ; 4) мопед марки «HONDA TACT», 1996 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 .

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засідання 4 січня 2024 року клопотання про арешт майна підтримав з викладених у ньому підстав.

Власник майна ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні 4 квітня 2024 року не заперечили накласти арешт на належний ОСОБА_4 мопед марки «HONDA TACT», 1996 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , однак останній пояснив, що йому не відомо місце знаходження цього мопеда, а у частині накладення арешту на вказані у клопотанні автомобілі ОСОБА_4 пояснив, що вони йому не належать, оскільки були продані ще до надходження до суду клопотання про їх арешт.

Власник майна ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти накладення арешту на автомобіль марки «AUDI A8» пояснив, зазначений автомобіль придбав відразу ж після того, як почалася війна, спочатку автомобіль по дорученню був оформлений на його швагра ОСОБА_13 , в подальшому доручення було видано на його знайому ОСОБА_14 , гроші він передав за автомобіль власнику Федіку близько 2000 доларі США. Коли він купував автомобіль, то не знав, що цей транспортний засіб може бути конфіскований у нього. Після передачі грошей Федіку автомобілем їздив він, а потім його було позбавлено право керування у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, та на цей час автомобілем їздить його швагро. Він сам ремонтував цей автомобіль, зокрема двигун автомобіля. Витратив на ремонт значну суму коштів.

Власний майна ОСОБА_15 у судовому засіданні заперечив щодо накладення арешту на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» і пояснив, що цей автомобіль належить йому, він знайшов оголошення про продаж цього транспортного засобу в пропозиціях «АВТО РІА», зустрівся у березні 2022 року з хлопцем, вони узгодили деталі щодо придбання автомобіля, автомобілем користувався по дорученню, 3 квітня 2024 року перереєстрував цей автомобіль на своє ім`я, за автомобіль заплатив 14000 доларів США. Особисто він ОСОБА_16 не бачив, автомобіль придбав у ОСОБА_17 , де придбав цей автомобіль останній йому не відомо.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечив проти накладення арешту на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», посилаючись на те, що власником зазначеного транспортного засобу є ОСОБА_6 , який не знав і міг знати, що автомобіль може бути конфіскований, зокрема у зв`язку з кримінальним провадженням.

Заслухавши доводи слідчого, власників майна, їх представників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на майно належить задовольнити частково, зважаючи на таке.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Пунктом 5 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на рухоме чи нерухоме майно, щодо якого ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відомості про зазначений злочин внесені до ЄРДР 7 лютого 2024 року за № 0000003 за фактом незаконного переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України, організації незаконного переправлення таких осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод жителем Камінь-Каширського району з корисливих мотивів.

Згідно з постановами начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_18 про призначення групи слідчих від 15 лютого 2024 року та 27 березня 2024 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюють слідчі Камінь-Каширського РВП: ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_3 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 .

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, згідно з постановою керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_24 від 28 березня 2024 року здійснюють: заступник керівника цієї прокуратури ОСОБА_9 , прокурори ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , прокурор Маневицького відділу прокуратури ОСОБА_28 .

Як вбачається з повідомлення про підозру від 29 березня 2024 року, у вищевказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництвом такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчиненому з корисливих мотивів.

Санкцією ч. 3 ст. 332 КК України встановлено покарання за вчинення цього злочину у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Згідно з повідомленням Територіального сервісного центру МВС № 0743 від 2 квітня 2024 року № 31/3/3/441-19-2024, що додане до клопотання, за ОСОБА_4 станом на 2 квітня 2024 року зареєстровані, зокрема такі транспортні засоби, що на них слідчий просить накласти арешт: автомобіль марки «AUDI A8», 2004 року виписку, державний номерний знак НОМЕР_1 ; автомобіль марки «MERCEDES-BENZ S 320», 2008 року виписку, державний номерний знак НОМЕР_2 ; мопед марки «HONDA TACT», 1996 року виписку, державний номерний знак НОМЕР_3 .

Разом з тим, відповідно до повідомленням Територіального сервісного центру МВС № 0743 від 5 квітня 2024 року № 31/3/3/456-19-2024, отриманого на запит слідчого судді, що був вчинений у зв`язку з запереченням підозрюваним у судовому засіданні 4 квітня 2024 року факту належності йому зазначених автомобілів, автомобіль марки «AUDI A8», 2004 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований 4 квітня 2024 року о 10 год 36 хв в ТСЦ 0742 за ОСОБА_5 , автомобіль марки «MERCEDES-BENZ S 320», 2008 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований 3 квітня 2024 року о 08 год 45 хв в ТСЦ 4642 за ОСОБА_15 (під час перереєстрації державний номерний знак змінено на НОМЕР_7 ).

Як вбачається з копії договору-купівлі продажу № 1026-04/2024, що укладений 4 квітня 2024 року між ТОВ «ВІАСОЛІС», який є комісіонером та діє на підставі укладеного з власником транспортного засобу договору комісії № 1026-04/2024 від 03.04.2024, та ОСОБА_5 , останній придбав автомобіль марки «AUDI A8», 2004 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований на власником (Комітентом за Договором комісії) транспортного засобу 15.09.2023.

Згідно з копією свідоцтва НОМЕР_8 , власником автомобіля марки «MERCEDES-BENZ S 320», 2008 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_7 (дата першої реєстрації в Україні 13.05.2022) є ОСОБА_15 , дата реєстрації 03.04.2024.

Як на підставу для накладення арешту на зазначені автомобілі та мопед, слідчий у клопотанні посилається на п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, згідно з яким арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичних осіб.

Арешт у такому випадку, згідно з п. 5 ст. 170 КПК України, накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Однак, як встановлено під час розгляду клопотання, автомобілі, на які слідчий просить накласти арешт з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного (обвинуваченого) як виду покарання, не належать підозрюваному ОСОБА_4 (автомобіль марки «MERCEDES-BENZ S 320», 2008 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований 3 квітня 2024 року о 08 год 45 хв в ТСЦ 4642 за ОСОБА_15 (під час перереєстрації державний номерний знак змінено на НОМЕР_7 ), автомобіль марки «AUDI A8», 2004 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований 4 квітня 2024 року о 10 год 36 хв в ТСЦ 0742 за ОСОБА_5 )

За таких обставин, відсутні підстави для накладення арешту на вищезазначені автомобілі.

В той же час, згідно з матеріалами клопотання підозрюваному ОСОБА_4 належить мопед марки «HONDA TACT», 1996 року виписку, державний номерний знак НОМЕР_3 , а тому, слідчий суддя, за наявності достатніх підстав вважати, що суд може призначити покарання підозрюваному, у разі доведення вини останнього у вчиненні злочину, у виді конфіскації майна, дійшов висновку, що з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання на зазначений мопед належить накласти арешт, заборонивши відчуження, розпорядження та користування ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 175 КПК України, -

постановив:

Клопотання заступника начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на мопед марки «HONDA TACT», 1996 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , заборонивши відчуження, користування та розпорядження ним.

В решті клопотання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено о 14 год 00 хв 10 квітня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1