ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/357/24 Доповідач - ОСОБА_1
Справа № 626/1576/23 Слідчий суддя - ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора Красноградської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 16 лютого 2024 року про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000212 від 08.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 307 КК України, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 16 лютого 2024 року в задоволенні клопотання слідчого відмовлено, змінено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт до 21 березня 2024 року, покладено на час дії запобіжного заходу на ОСОБА_7 такі обов`язки: 1) цілодобово перебувати в житлі за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; 3) носити електронний засіб контролю. Не погодившись з зазначеною ухвалою, прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 16.02.2024, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.03.2024. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор не погоджується із висновком слідчого судді щодо відсутності ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки міцність соціальних зв`язків підозрюваного, не може обгрунтовуватися лише наявністю родичів, з якими підозрюваний проживає. Сам підозрюваний повідомив у судовому засіданні, що він ніде не працює, дружини та дітей не має, батьків похилого віку на утриманні не має. Ризик впливу на свідків продовжує існувати. Слідчим суддею не враховано, що у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих дій, призначити молекулярно-генетичну експертизу, отримати висновок. На підставі наведеного, прокурор вважає, що запобігти ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку. Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою. Відповідно до частини 3 статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу. Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. Як вбачається із матеріалів судового провадження, СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000212 від 08.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 307 КК України. 21.12.2023 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 307 КК України та цього ж дня ухвалою слідчого судді щодо підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк досудового розслідування продовжено до 21.03.2024, у зв`язку із чим слідчий посилаючись на те, що ризики, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України продовжують існувати просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 21.03.2024. Слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора та змінюючи тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, дійшов висновку, що в даному провадженні продовжує існувати ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, однак не вбачав на час розгляду клопотання прокурора ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України. На переконання слідчого судді, запобігти ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, з огляду на дані, що характеризують підозрюваного, можливо шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав вважати таке рішення слідчого судді необгрунтованим, з огляду на наступне. Прокурор в апеляційній скарзі вказав, що слідчий суддя не встановив підстав вважати наявним ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України. Однак таке твердження є помилковим, оскільки в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали зазначено, що ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду продовжує існувати. Натомість слідчий суддя дійшов висновку про відсутність ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, зазначивши, що підозрюваний навпаки бажає співпрацювати зі слідством, визнає винуватість, дає показання про осіб, у яких він придбав наркотичні засоби та бажає укласти угоду про визнання винуватості. З урахуванням наведеного, позиції підозрюваного, даних про його особу та змісту клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , в якому не наведені достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснювати вплив на конкретних свідків, колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді та вважає, що на час вирішення слідчим суддею клопотання слідчого, органом досудового розслідування не доведено необхідності у продовженні найбільш суворого запобіжного заходу. Вирішуючи питання щодо доцільності продовження стосовно підозрюваного строку тримання під вартою, слідчий суддя небезпідставно врахував дані про соціальні зв`язки ОСОБА_7 , який позитивно характеризується за місцем проживання, де проживає з матір`ю, бабусею та трьома братами. Перевіряючи ухвалу слідчого судді, колегія суддів також приймає до уваги процесуальну поведінку підозрюваного, який прибув до суду апеляційної інстанції, зауважень щодо недотримання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків на даний час від прокурора не надходило. Більш того, за повідомлення учасників провадження, на час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 продовжений.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що в подальшому орган досудового розслідування у випадку встановлення нових обставин чи недотримання підозрюваним процесуальних обов`язких не позбавлений можливості звертатися до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий. Враховуючи, що порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, підстави для скасування ухвали слідчого судді за апеляційними доводами прокурора відсутні, а наведені в апеляційній скарзі доводи прокурора, на даний час не є достатніми для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора- залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 16 лютого 2024 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: