Справа № 357/2791/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури - ОСОБА_3 ,

в режимі відеоконференції:

представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

У С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор та представник ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» (далі - ДУ «БВК (№ 35)») заперечували проти задоволення клопотання засудженого. Представник ДУ «БВК (№ 35)» підтримав рішення комісії установи та зазначив, що засуджений має недостатній ступінь виправлення.

Суд, заслухавши засудженого, захисника, представника ДУ «БВК (№35)», з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, оглянувши особову справу засудженого, дійшов таких висновків.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 24.10.2019 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 8 (вісім) місяців.

Початок строку відбування покарання засудженому рахується з 24.10.2019, кінець строку - 10.09.2024. Фактично відбутий строк покарання 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці 7 (сім) днів.

Разом з тим, згідно з роз`ясненнями п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно з характеристикою, наданою начальником відділення № 4 СПС ОСОБА_4 , затвердженої начальником ДУ «БВК (№ 35)» ОСОБА_6 , засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання в ДУ «БВК (№ 35)» характеризується посередньо, не допускає порушення вимог режиму відбування покарання, має 10 заохочень, стягнень не має.

Працевлаштований на виробництві установи на посаді укладальника - пакувальника мішків (наказ № 18 ПР/ВР від 22.02.2022).

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, роботи із самообслуговування, роботи по благоустрою місць позбавлення волі.

Згідно з витягом з протоколу № 11 від 13.03.2024 ОСОБА_5 розглянутий на комісії установи, відмовлено в умовно-достроковому звільненні від покарання у зв`язку з тим, що засуджений має недостатній ступінь виправлення.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення встановлено, що засуджений ОСОБА_5 має десять заохочень за період з 09.04.2020 по 12.10.2023 за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнень не має.

Аналізуючи поведінку засудженого за весь період відбування покарання, до якого ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 ,ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, суд враховує, що останній за час відбування покарання в ДУ «БВК (№ 35)» має десять заохочень, стягнень не має, працевлаштований.

Окрім цього, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_5 оцінено як середній, ризик ймовірної небезпеки для суспільства - середній.

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 засуджений не довів своє виправлення та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Оцінюючи вищевказане у сукупності, суд дійшов висновку, що наразі відсутні законні підстави для умовно-дострокового звільнення, тобто обставини, які б беззаперечно вказували, що засуджений ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення.

Крім того, згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002, звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Як встановлено з матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 раніше судимий: 06.04.1995 Макарівським районним судом Київської області за ст.ст. 81 ч. 3, 140 ч.3, 42, 45 КК України на 3 роки позбавлення волі умовно з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Звільнений із залу суду на підставі ст.8 Указу Президента України від 18.08.1994 «Про амністію»; 16.11.1995 Макарівським районним судом Київської області за ст.ст. 17, 141 ч.3, 43 КК України на 8 років позбавлення волі. 20.12.1995 вирок змінено, вважати засудженим за ст.ст. 17, 141 ч.3, 44, 43 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений 08.12.1998 умовно- достроково на 1 рік 7 місяців 8 днів; 21.12.1999 Макарівським районним судом Київської області за ст.ст. 140 ч.3, 43 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 29.04.2004 по відбуттю строку покарання; 10.11.2006 Кагарлицьким районним судом Київської області за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі, 31.01.2007 вирок змінено ст.185 ч.3 КК України перекваліфіковано на ст. 185 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений 19.08.2009 по відбуттю строку покарання; 25.02.2010 Ірпінським міським судом Київської області за ст.ст. 185 ч.2, 75 КК України на 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, 02.11.2010 випробування

скасовано, направлений в місця позбавлення волі строком на 5 років; 11.04.2011 Макарівським райсудом Київської області за ст.ст. 185 ч.3, 15 ч.2, 185 ч.3, 70,71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 10.10.2014 умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 18 днів, на підставі ст. 81 КК України; 02.07.2015 Макарівським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч.2, 71 ч.1 КК України на 1 рік 9 місяців позбавлення волі, звільнений 22.12.2016 по відбуттю строку покарання; 13.04.2018 Макарівським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч.3, 72 ч.5, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 09.09.2019 Макарівським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.3, 395, 70 ч.1, 70 ч.4, 71 ч.5 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим), так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що мета покарання щодо виправлення ОСОБА_5 в даному випадку не досягнута, а тому не знаходить правових підстав для задоволення клопотання.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.50, 74, 81 КК України, керуючись ст.ст.371, 372, 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 05.04.2024 о 9 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_1