Справа№ 953/2706/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою спеціальною освітою, в силу ст.. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не є інвалідом та військовослужбовцем,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03.02.2024, приблизно о 17-00 годині, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 перебував в кафе, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та побачив на столі в кафе мобільний телефон ТМ «Iphone 11 Pro», сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , 64 Gb, належний потерпілій ОСОБА_5 . В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

ОСОБА_6 побачивши, що потерпіла пішла до барної стійки, залишивши мобільний телефон на столі, діючи умисно, з прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену з корисливих мотивів та з корисливою метою, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_7 № 64/2022 від 24.02.2022 та неодноразово продовженого, останній раз Указом Президента України ОСОБА_7 № 734/2023 від 08.11.2023 на всій території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілій і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, підійшов до столу, де лежав мобільний телефон та таємно викрав мобільний телефон ТМ «Iphone 11 Pro», сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , 64 Gb, вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 956 від 08.02.2024 - 10166, 67 грн., що належить потерпілій ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_6 покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 10166, 67 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив, що дійсно він 03.02.2024, приблизно о 17-00 годині, знаходився в кафе, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та побачив на столі в кафе мобільний телефон ТМ «Iphone 11 Pro», сірого кольору, належний потерпілій ОСОБА_5 . В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Побачивши, що потерпіла пішла до барної стійки, залишивши мобільний телефон на столі, він діючи умисно, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілій і бажаючи їх настання, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, підійшов до столу, де лежав мобільний телефон та таємно викрав його. Після чого, він покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, обернувши його на свою користь. Обвинувачений щиро каявся в скоєному, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого у неї не має, просила призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів (крім допиту обвинуваченого) стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, доведена у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Як особа, ОСОБА_6 характеризується формально, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, офіційно не працевлаштований, з середньою спеціальною освітою, в силу ст.. 89 КК України не судимий.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта Харківської Філії судових експертиз ДУ «ІСП МОЗ України» № 199 від 19.03.2024, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги наведене, при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України та враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наведені вище, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, його відношення до скоєного, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень обрати покарання у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , його позитивну посткримінальну поведінку, а саме усвідомлення протиправності своєї злочинної поведінки та наміру в подальшому суворо дотримуватись закону, відсутність претензій матеріального характеру з боку потерпілої, що на думку суду, також істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України і призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання з іспитовим строком з застосуванням ст. 76 КК України.

Суд вважає, що наведені судом обставини дійсно можуть бути підставами для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину, критичним ставленням до нього, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

Отже, на переконання суду, призначення такого покарання обвинуваченому ОСОБА_6 буде відповідати вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає положенням ст. 65 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст.ст. 118, 122, 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи на користь держави.

Згідно ч. 1 ст. 174 КК України, підлягає скасуванню арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 08.02.2024, а саме на: мобільний телефон ТМ «Iphone 11 Pro», сірого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора Lifecell з номером НОМЕР_3 в чохлі прозорого кольору з обідком зеленого кольору, поміщений до сейф-пакету з номером PSP2032161.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановити випробувальний строк 2 (два) роки, в силу ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 08.02.2024, а саме на: мобільний телефон ТМ «Iphone 11 Pro», сірого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора Lifecell з номером НОМЕР_3 в чохлі прозорого кольору з обідком зеленого кольору, поміщений до сейф-пакету з номером PSP2032161.

Речовий доказ: мобільний телефон ТМ «Iphone 11 Pro», сірого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора Lifecell з номером НОМЕР_3 в чохлі прозорого кольору з обідком зеленого кольору, повернути власнику ОСОБА_5 , після набрання цим вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 956 від 08.02.2024 в розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн., 56 коп.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя ОСОБА_1