Житомирський апеляційний суд
Справа №289/426/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

заявника ОСОБА_7 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі судове провадження №289/426/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність начальника Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,-

встановив:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд її скарги в суді першої інстанції. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази про отримання її заяви керівником ТУ ДБР розташованого у м. Хмельницькому. Вважає, що визначення належного органу досудового розслідування може відбуватись після внесення відомостей до ЄРДР. Вказує, що прокурором порушені вимоги п.4,7 ст.214 КПК України та фактично відмовлено у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2024 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність начальника Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя своє рішення обґрунтував тим, що КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, але не автоматичне внесення будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування чи прокурора при здійсненні ними своїх повноважень. При надходженні повідомлення ОСОБА_7 про можливе вчинення працівником правоохоронного органу кримінального правопорушення службові особи Коростишівської окружної прокуратури діяли в межах повноважень визначених КПК України та у відповідності до положень ст. 214 Кодексу. В діях начальника Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_8 не вбачається будь-якої бездіяльності при розгляді повідомлення ОСОБА_7 від 19.02.2024, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Заслухавши доповідача, доводи заявника в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

В заяві ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення від 15.02.2024, поданої на ім`я керівника ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому та начальника Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури, заявник просила внести відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.382 КК України, вчинене, на її думку, дізнавачем СВ ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , яка не виконала ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 16.04.2021.

Зі змісту заяви ОСОБА_7 вбачається, що вона адресована як на ім`я керівника ТУ ДБР розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_10 , так і на ім`я начальника Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_8 (а.с.3-4).

Згідно долученого ОСОБА_7 супровідного листа вбачається, що вказану заяву вона надіслала електронною поштою 19.02.2024 (а.с.5).

Як видно зі змісту письмового заперечення на скаргу ОСОБА_7 , начальником Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_11 зазначено, що 15.02.2024 та 19.02.2024 на електронну адресу Коростишівської окружної прокуратури надійшли ідентичні заяви про вчинення кримінального правопорушення дізнавачем СД ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 . Водночас, у зв`язку із зазначенням у вказаній заяві першого адресата ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, 19.02.2024 Коростишівською окружною прокуратурою відповідно до ст.ст.214, 216 КПК України вказані заяви направлено до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому для вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР (а.с.37-38).

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_12 , слідчий суддя послався на те, що службові особи Коростишівської окружної прокуратури діяли у межах повноважень, визначених КПК України, спрямувавши заяву ОСОБА_7 за підслідністю до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому.

З таким висновком погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень вчинених, зокрема, працівником правоохоронного органу.

З долученої до матеріалів судової справи відповіді на запит Коростишівської окружної прокуратури за підписом в.о. керівника другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Житомирі) ОСОБА_13 за №11518/14-01-02/24 від 15.03.2024 вбачається, що Територіальним управлінням ДБР, розташованого у м. Хмельницькому вже здійснювався розгляд аналогічного за змістом звернення ОСОБА_7 від 15.02.2024 щодо можливих неправомірних дій дізнавача відділу поліції № 3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000014 та прийнято рішення про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР. Заявника ОСОБА_7 поінформовано про прийняте рішення.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 підтвердила, що вона дійсно звернулася до суду із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік, визначені ч.5 ст.214 КПК України.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані, які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

При цьому згідно із п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298, до Реєстру вносяться крім іншого, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в них об`єктивних фактичних даних, які б дійсно свідчили про наявність фактів та обставин, які у своїй сукупності вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, в якій суд зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ними приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Такими вагомими обставинами є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак складу злочину та підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто, за таких обставин, кримінальне провадження не може бути розпочато.

Зазначене узгоджується із правовими позиціями, викладеними у постановах ККС Верховного суду від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18 та від 30.09.2021 у справі № 556/450/18.

Така законодавча конструкція ч. 1 ст. 214 КПК України має на меті забезпечити виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, та його дієвості. Дійсно, з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР органом досудового розслідування розпочинається кропітка та об`ємна робота щодо проведення досудового розслідування: визначається слідчий (детектив) чи група слідчих (детективів), які будуть здійснювати досудове розслідування певного кримінального провадження, призначається прокурор (прокурори), які будуть здійснювати процесуальне керівництво цим кримінальним провадженням, про що приймаються відповідні рішення, проводяться слідчі та процесуальні дії. Вказані рішення та дії передбачають залучення великої кількості відповідних осіб, які мають право їх приймати чи здійснювати, передбачають витрачання великої кількості процесуального часу та бюджетних коштів.

Саме тому слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. В разі ж відсутності таких даних, слідчий, прокурор з метою недопущення вказаних негативних наслідків не повинні вносити такі відомості до ЄРДР (Ухвали Вищого антикорупційного суду від 07 жовтня 2022 року у справі № 991/4166/22, провадження № 1-кс/991/4185/22 та від 13 жовтня 2022 року у справі № 991/4442/22, провадження № 1-кс/991/4459/22).

Разом з цим, у разі невнесення відомостей (бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР ) заявник має право оскаржити таку відмову до слідчого судді.

Так, відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що при надходженні повідомлення ОСОБА_7 про можливе вчинення працівником правоохоронного органу кримінального правопорушення, уповноважена особа Коростишівської окружної прокуратури діяла в межах повноважень, визначених ст.214, 216 КПК України.

Колегія суддів звертає увагу, що нормами чинного кримінального процесуального законодавства не допускається подвійне внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення.

Доводи апелянта про відсутність доказів отримання її заяви про кримінальне правопорушення ТУ ДБР, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки відповідно до відповіді в.о. керівника другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Житомирі) вказана заява, яка була скерована прокурором Коростишівської окружної прокуратури 19.02.24 була отримана ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому та розглянута.

Доводи апелянта про порушення вимого ч.1 та ч.4 ст.214 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки заява ОСОБА_7 була зареєстрована уповноваженою особою у встановленому законом порядку відповідно до ч.4 ст.214 КПК України. Проте, враховуючи, що в заяви про кримінальне правопорушення йшлося про можливе вчинення кримінального правопорушення працівником правоохоронного органу, прокурором було скеровано вказану заяву до уповноваженої особи ТУ ДБР розташованого у м.Хмельницькому, до якого ОСОБА_7 направила перший екземпляр своєї заяви. Більш того, після прийняття рішення ТУ ДБР за заявою ОСОБА_7 про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР, остання підтвердила, що вказану бездіяльність вона оскаржує до суду.

Прохання апелянта щодо призначення нового розгляду її скарги в суді першої інстанції не грунтується на вимогах закону, оскільки суперечить положенням ч.3 ст.407 КПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність начальника Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: