ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/393/24

Номер провадження 1-кп/495/31/2024

14 березня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань

за №0000567 від 05 серпня 2023, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя Запорізької області, громадянина України, із середньою освітою, раніше не судимого, офіційно не працевлаштованого, розлученого,маючого на утриманні неповнолітню дитину- доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області - ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, при наступних обставинах:

Наказом начальника 25 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 187-ос від 25.04.2023 майстера-сержанта ОСОБА_7 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2-ї категорії - оператора (безпілотних авіаційних комплексів) групи повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) та наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 206-ос від 08.05.2023 ОСОБА_7 приступив до виконання службових обов`язків з 01.05.2023.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ІНФОРМАЦІЯ_5 є правоохоронним органом спеціального призначення на якого згідно п. 8 статті 19 вказаного Закону покладається обов`язок запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» під час проходження військової служби в НОМЕР_1 прикордонному загоні ІНФОРМАЦІЯ_6 інспектор ОСОБА_7 , є працівником правоохоронного органу.

Пунктом 3 частини 1 статті 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» передбачено, що органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право перевіряти в осіб, які прямують через державний кордон України, документи на право в`їзду в Україну або виїзду з України, робити в них відповідні відмітки і у випадках, передбачених законодавством, тимчасово їх затримувати або вилучати.

Отже, ОСОБА_7 будучи інспектором прикордонної служби 2 категорії, при виконанні службових обов`язків за посадою постійно здійснює функції представника влади, у зв`язку з чим є службовою особою та має повноваження на перевірку документів у осіб, які прямують через державний кордон України.

Згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 11.04.2022 № 447-АГ «Про запровадження додаткових тимчасових обмежень», в умовах збройної агресії російської федерації, участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, у відповідності до повноважень, визначених пунктом 18 статті 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» (зі змінами та доповненнями), статтею 24 Закону України «Про державний кордон України», пунктом 5 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 № 1147 (зі змінами та доповненнями), з метою якісного виконання завдань, покладених на Державну прикордонну службу України, в умовах воєнного стану заборонити в`їзд осіб в смугу місцевості визначену в пункті 2 Наказу, за винятком:

- осіб, які постійно або тимчасово проживають чи працюють в її межах, за умов наявності у них відповідних підтверджуючих документів;

- власників (орендаторів) земельних ділянок, які знаходяться у межах смуги, за умов наявності у них відповідних підтверджуючих документів, їх працівників та задіяної техніки згідно завірених представниками органів місцевого самоврядування списків і наявності документів, що посвідчують особу;

- осіб, що прямують транзитом з пунктів пропуску через державний кордон в інші райони, згідно з адміністративно-територіальним поділом України;

- осіб, що надали письмове запрошення близьких родичів (установ, організацій тощо), посвідчені в порядку, визначеному Законом України «Про нотаріат» або, яких зустрічають особисто особи, що постійно проживають (працюють) у смузі.

Заборонити в`їзд (вхід) на ділянку автомобільної дороги ОДЕСА-РЕНІ на 48+600 та 60+300 км:

- особам в пішому порядку;

- особам громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, за винятком тих, що мають законні підстави для виїзду за кордон в пунктах пропуску;

- особам, які перевозять громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які не мають законних підстав для виїзду за кордон в пунктах пропуску.

Громадяни України зазначені в пункті 5.1. Наказу повинні мати при собі документи, які зазначені пунктом 7 Положення про прикордонний режим, та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного (інший документ, який підтверджує постановку на військовий облік).

З урахуванням вимог статті 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянин України» інспектор прикордонної служби повинен перевіряти у осіб, що прямують в пункти пропуску через державний кордон, законні підстави для виїзду в пунктах пропуску.

Так, в період з 09:00 години 05.08.2023 по 09:00 годину 06.08.2023 згідно графіку несення служби прикордонного наряду «Удобне-Маяки» майстер-сержант ОСОБА_7 приступив до виконання службових обов`язків.

О 12 годині 45 хвилин до інспектора прикордонної служби ОСОБА_7 , який знаходився на ПП «Маяки», а саме 48 км + 600 м. автодороги «ОДЕСА-РЕНІ» звернувся обвинувачений ОСОБА_6 , який в свою чергу намагався потрапити на транзитну ділянку автодороги «Одеса Рені» без документів, які дають на це дозвіл згідно наказу начальника 25 прикордонного загону від 11.04.2022 № 447-АГ «Про запровадження додаткових тимчасових обмежень», на підставі чого йому було відмовлено.

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_6 виник злочинний умисел щодо передачі службовій особі ОСОБА_7 неправомірної вигоди, з метою надання дозволу на перетин транзитної ділянки автодороги «Одеса Рені» та безперешкодний перетин державного кордону України.

В подальшому,обвинувачений ОСОБА_6 05.08.2023 близько 12:46 години, перебуваючи у приміщенні пункту пропуску «Маяки», що знаходиться на 48 км. + 600 м. автодороги «ОДЕСА-РЕНІ», достовірно знаючи, що майстер-сержант ОСОБА_7 є службовою особою відділення інспекторів прикордонної служби, перебуває у прикордонному наряді, а також в силу займаної посади здійснює перевірку документів, які дозволяють виїзд на транзитну ділянку та в подальшому виїзд за межі України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, надав останньому неправомірну вигоду у розмірі 1000 Євро (відповідно до офіційних даних НБУ станом на 05.08.2023 становило 40500 грн.), за сприяння безперешкодному перетину державного кордону України.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_6 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_6 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України визнав повністю та пояснив суду,що дійсно, 05 серпня 2023 року він намагався потрапити на транзитну ділянку автодороги «Одеса Рені» з метою подальшого перетину державного кордону України так як він мав намір потратипи до країни Ірландії де перебувають як біженці його матір та донька,але йому було відмовлено.

В цей час у нього виник умисел щодо передачі службовій особі ОСОБА_7 неправомірної вигоди, з метою надання дозволу на перетин транзитної ділянки автодороги «Одеса Рені» та безперешкодний перетин державного кордону України.

В подальшому,близько 12:46 години, перебуваючи у приміщенні пункту пропуску «Маяки», що знаходиться на 48 км. + 600 м. автодороги «ОДЕСА-РЕНІ», достовірно знаючи, що майстер-сержант ОСОБА_7 є службовою особою відділення інспекторів прикордонної служби, перебуває у прикордонному наряді, а також в силу займаної посади здійснює перевірку документів, які дозволяють виїзд на транзитну ділянку та в подальшому виїзд за межі України, надав останньому неправомірну вигоду у розмірі 1000 Євро, але при намаганні передачі неправомірної вигоди посадовій особі був ним викритий та порушено кримінальне проваження.В скоєному щиро розкаявся.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України. Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинуваченого, який надав точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин він вчинив злочини. Суд бере до уваги, що пояснення обвинуваченого не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння злочину обвинуваченим.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_6 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 369 КК України ,тобто надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення або невчинення службової особою в інтересах того,хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд відносить щире каяття , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Стосовно призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд уважає, що підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні .

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_6 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані, які характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований,але займається суспільно-корисною працею ,його вік та стан здоров`я , те що він раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення,яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів його каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений є не судимою особою, має постійне місце мешкання, посередньо характеризується, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, суд приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі у межах санкції статті,за якою кваліфіковані його дїі та звільненняобвинуваченого від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін , передбачений ст.ст. 75,76 КК України.

Судові витрати по справі відсутні.Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений .

Речовий доказ по справі -оптичний диск , інвентарний № 140 який відповідно до постанови слідчого СВ Одеського районного управління поліції №2 від 13 серпня 2023 року визнаний речовим доказом по справі та долучений до матеріалів кримінального провадження-слід зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Крім того,на підставі ст. 96-1 КК УКраїни суд вважає за необхідне застосувати спеціальну конфіскацію до грошових коштів в розмірі 1000 євро, а саме: 10 купюр по 100 євро з наступними серіями : SC2, SC, SC, SC SE ,SE, SC ,SC3 ,SE,упаковані до сейф-пакету PSP 1244509 ,які були вилучені після вчинення обвинувачений кримінального правопорушення та відповідно до постанови слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 від 06.08.2023 року визнаний речовими доказами ,згідно ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 09.08.2023 року на них накладений арешт та зберігаються в особстому сейфі слідчого СВ Одеського районного управління поліції ОСОБА_8 слід конфіскувати на користь держави,знявши арешт з вказаного майна.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 до набуття вироком законної чинності суд вважає за доцільне не обирати.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у вигляді 1-го року обмеження волі .

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_9 від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін у 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання ,роботи або навчання

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_9 доручити Коммунарському районному відділу філії державної установи "Центр пробації" міста Запоріжжя в Запорізькій області.

Міру покарання засудженому ОСОБА_10 рахувати з моменту оголошення вироку.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_10 до набуття вироком законної чинності не обирати.

Речовий доказ по справі -оптичний диск , інвентарний № 140 який відповідно до постанови слідчого СВВ Одеського районного управління поліції №2 від 13 серпня 2023 року визнаний речовим доказом по справі та долучений до матеріалів кримінального провадження- зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На підставі ст. 96-1 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до грошових коштів в розмірі 1000 євро, а саме: 10 купюр по 100 євро з наступними серіями : SC2, SC, SC, SC SE ,SE, SC ,SC3 ,SE,упаковані до сейф-пакету PSP 1244509 ,які були вилучені після вчинення обвинувачений кримінального правопорушення та відповідно до постанови слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 від 06.08.2023 року визнаний речовими доказами ,згідно ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 09.08.2023 року на них накладений арешт та зберігаються в особистому сейфі слідчого СВ Одеського районного управління поліції ОСОБА_8 - конфіскувати на користь держави,знявши арешт з вказаного майна.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1