Справа № 195/2156/22
Провадження №1-кс/195/184/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2024 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального процесу:

заявниці - потерпілої ОСОБА_3 ,

представника СВ ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області - слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с-щі Томаківка Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_3 на постанову заступника начальника СВ відділення поліції № 3 Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 від 09 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшла скарга громадянки ОСОБА_3 на постанову заступника начальника СВ відділення поліції № 3 Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 від 09 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження.

Скарга обгрунтована тим, що 09 лютого 2024 року заступником начальника СВ відділення поліції № 3 Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000211 від 26.11.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.151, ч.1 ст.367 КК України. Підставою для закриття стало те, що у діях працівників лікарні не встановлено достатніх доказів умисного поміщення заявниці до психіатричного відділення.

Крім того, заявниця в скарзі вказує на те, що з моменту подачі заяви про вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.151, ч.1 ст.367 КК України, слідчий не вчинив жодних слідчих дій, направлених на збирання доказів, які б могли б підтвердити добровільність її лікування у психіатричному відділенні, окрім направлення запиту до Томаківської центральної лікарні та не перевірив жодного доказу, наданих заявницею. Також, при винесенні постанови не враховано показання свідка ОСОБА_5 , яка приходила до заявниці до психіатричного відділення у 2000 році та бачила у якому стані знаходилася заявниця. Крім того, її свідчення явно вказують, що у відповіді лікарні не зазначений цей факт перебування заявниці у 2000 році у психвідділенні, що явно вказує на факт приховування факту знаходження заявниці там з потайних причин та фактом того, що доказів добровільного перебування заявниці у психвідділенні не має. Тому, щоб з`ясувати цей факт, потрібно було направити до суду запит про наявність документів законності перебування заявниці у психвідділенні Томаківської лікарні, т.я. лише цей факт є достатнім доказом законності перебування заявниці. Також заявниця не підписувала жодного документу на добровільність перебування на лікуванні у цьому відділенні, та втрата свідомості, втома, запаморочення - це не є відділенням, де лікують ці хвороби.

Крім того, заявниця вказує, що слідчий ОСОБА_6 жодного разу не допитав потенційних свідків, які були присутні при тому, як приїжджала лікар невропатолог ОСОБА_7 , а не лікар психіатр ОСОБА_8 , та бачили, як заявниця поїхала у машині швидкої разом із лікарем, а не як вказано у постанові, що до психіатричного відділення лікарні заявниця пішла разом із матір`ю та навіть не має доказу про те, що не відповідає дійсним обставинам. Крім того, слідчий навіть не надав доручення оперативному складу для допиту цих свідків, працівників фінуправління та лікарів. Крім того, слідчий не направив на судову експертизу КТ головного мозоку, який був наданий також заявницею.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримала, посилаючись на те, що вони законні й обґрунтовані, і тому просила суд скаргу задовольнити в повному обсязі. Крім того, заявниця пояснила, що копію постанови отримала по пошті лише 22 червня 2024 року, а тому 10-денний строк нею не був пропущений.

В судовому засіданні представник ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області слідчий ОСОБА_4 просив суд відмовити в задоволенні скарги у повному обсязі, у зв`язку з її необґрунтованістю. Крім того, слідчий пояснив, що заявниця отримала копію постанови ще 16 травня 2024 року, коли ознайомлювалася з матеріалами кримінального провадження. Однак, належних доказів відносно даного факту - надати суду не має можливості.

На підставі ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження здійснюється за допомогою технічних засобів. Відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.

Суд, заслухав заявника, представника ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, дослідивши та вивчивши матеріали скарги, матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000211 від 26.11.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.151, ч.1 ст.367 КК України, приходить висновку про необхідність задоволення скарги, виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Зокрема, здійснення слідчим суддею судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у разі їх порушення діями, бездіяльністю та рішеннями слідчого на досудовому розслідуванні регламентовано положеннями ст.ст. 303-307 КПК України та забезпечується механізмом оскарження учасниками кримінального провадження визначених ст. 303 КПК України рішень, дій та бездіяльності слідчого та прокурора у кримінальному провадженні слідчому судді.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до вимог ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно вимог ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст. 9, ст.40-1 КПК України, слідчий, дізнавач зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч.4 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 95 КПК України показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, дізнавачем, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 29.12.2022 року на підставі вимог ст.ст. 36, 110, 216, 218 та ч.ч.1, 5 і 6 ст. 217 КПК України, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000211 від 26.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 151 КК України, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000188 від 21.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, об`єднані в одне провадження за № 0000211, про що було внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Під час проведення досудового розслідування громадянці ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.55 КПК України 26.10.2023 року надано пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого та цього дня остання надала покази, як потерпіла особа, що підтверджується протоколом допиту потерпілої (а.с.46, 47-48).

Так, 09 лютого 2024 року заступником начальника СВ відділення поліції № 3 Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000211 від 26.11.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.151, ч.1 ст.367 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Оскільки слідчим ОСОБА_4 суду не надано доказів, на підставі яких можливо зробити висновок про дійсний час отримання копії постанови громадянкою ОСОБА_3 , суд вважає строк, передбачений ст.304 КПК України, заявницею порушений не був.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Разом з тим, відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Крім того, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Проте, як вбачається, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим, в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Крім того, викладені в оскаржуваній постанові обставини також не спростовують доводів скарги та не містять достатніх підстав для закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено на досудовому провадженні.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Оцінюючи на предмет законності постанову слідчого СВ відділення поліції № 3 Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 від 09 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000211 від 26.11.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.151, ч.1 ст.367 КК України, суд враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів. Також, згідно вимог ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про наступне: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Доводи скаржника на користь скасування цієї постанови зводяться до того, що ніяких слідчих дій під час досудового розслідування здійснено не було.

У зв`язку з чим, обґрунтування скарги та підстави скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0000211 від 26.11.2021 року, спростовують висновок слідчого, щодо відсутності в діянні працівників лікувального закладу, складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 151 КК України, та відсутності в діянні посадових осіб колишнього Томаківського пенсійного фонду, Томаківської РДА складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Отже, слідчим проведено неповне розслідування кримінального провадження, встановлено не всі його обставини, а тому оскаржувана постанова є необґрунтованою і невмотивованою. Крім того, слідчим не здобуті всі докази, а здобутим доказам належним чином не надано оцінку, що свідчить про неправомірність закриття кримінального провадження.

Отже, висновок слідчого не є обґрунтованим та вмотивованим, а оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 9, 91, 94, 110 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, прийшов висновку, що вказана постанова слідчого підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 9, 91, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

скаргу громадянки ОСОБА_3 на постанову заступника начальника СВ відділення поліції № 3 Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 від 09 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження в порядку ст. 303 КПК України - задовольнити.

Постанову слідчого СВ відділення поліції № 3 Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 від 09 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження в порядку ст. 303 КПК України - скасувати.

Ухвалу суду направити до Томаківського відділу Нікопольської окружної прокуратури для організації проведення досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000211 від 26.11.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.151, ч.1 ст.367 КК України, направити до СВ відділення поліції № 3 Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області.

Повний текст ухвали виготовлено 08.07.2024 року.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

08.07.2024