ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1325/24 Справа № 199/709/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відекокнференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження кримінального провадження №0000011 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2024 року, ухвалений щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпропетровську, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 , раніше судимого:

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2024 року ОСОБА_8 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

Крім того, судом вирішено долю речових доказів.

Цим вироком дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України, а саме викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів; за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

За встановлених судом обставин та детально викладених у вироку суду, 30.12.2023, приблизно о 18:00 год., ОСОБА_8 проходив через Калинівський ринок, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 14 , де на одній із лавок, що знаходиться там, помітив раніше не знайомого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який вживав алкогольні напої та у якого при собі була чоловіча сумка через плече. В цей час ОСОБА_8 припустив, що в даній чоловічій сумці може знаходитись цінне майно, тому вирішив підійти до потерпілого щоб познайомитися. В ході спілкування потерпілий ОСОБА_10 пригощав алкогольними напоями ОСОБА_8 .

Далі, того ж дня, в ході спілкування, потерпілий ОСОБА_10 запросив ОСОБА_8 пройти з ним до банкомату, що знаходиться неподалік, для того, щоб зняти грошові кошти, на що останній погодився.

Так, 30.12.2023 приблизно о 19:05 год. знаходячись біля банкомату розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , потерпілий ОСОБА_10 вставив банківську карту до банкомату та ввів пароль від карти, для того, щоб зняти грошові кошти. В цей час поруч стояв ОСОБА_8 , який розгледів пароль від карти потерпілого.

Далі, потерпілий ОСОБА_10 знаходячись біля банкомату передав ОСОБА_8 свій гаманець та банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , щоб той поклав її до гаманця.

В цей момент, ОСОБА_8 , припустив, що на зазначеній банківській картці знаходяться грошові кошти.

30.12.2023 приблизно о 19:15 год., у ОСОБА_8 , що мав вільний доступ до банківської картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , та усвідомлюючи, що вказана картка є офіційним документом і на ній можуть бути грошові кошти, раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на викрадення офіційного документу з корисливих мотивів, а саме банківської картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , який є особою похилого віку, з метою подальшого викрадення грошових коштів, які знаходяться на вказаній картці.

Доводячи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на викрадення офіційного документу з корисливих мотивів до кінця, ОСОБА_8 , перебуваючи біля банкомату розташованому за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 91 поклав до кишені одягненої на ньому куртки одну банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , тим самим викрав та почав зберігати при собі вищевказану банківську картку.

Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 30.12.2023, близько 20:00 год. утримуючи при собі раніше ним викрадену у ОСОБА_10 банківську карту «Приват Банк» № НОМЕР_1 , знаходився на перехресті вулиці Калинова та проспекту Слобожанському в м. Дніпро. У цей час у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, а саме грошових коштів, які знаходяться на розрахунковому рахунку НОМЕР_2 банківської картки «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка належать потерпілому ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, ОСОБА_11 , 30.12.2023, у період часу з 20:00 год. до 20:06 год. використовуючи раніше викрадену ним у потерпілого ОСОБА_10 банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_1 :

- по проспекту Слобожанському в м. Дніпро через банківський термінал 67627153 , DP4 використовуючи пароль від вищевказаної банківської карти таємно викрав з неї належні потерпілому ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 5000 грн., шляхом обготівкування через вищевказаний банківський термінал однією транзакцією;

- за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 14 через банкомат АТ КБ «Приватбанк» використовуючи пароль від вищевказаної банківської карти таємно викрав з неї належні потерпілому ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 8000 грн., шляхом обготівкування через вищевказаний банківський термінал однією транзакцією;

- за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 14 через банкомат АТ КБ «Приватбанк» використовуючи пароль від вищевказаної банківської карти таємно викрав з неї належні потерпілому ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 8000 грн., шляхом обготівкування через вищевказаний банківський термінал однією транзакцією;

- за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 91 через банкомат АТ КБ «Приватбанк» використовуючи пароль від вищевказаної банківської карти таємно викрав з неї належні потерпілому ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 2000 грн., шляхом обготівкування через вищевказаний банківський термінал однією транзакцією;

- за адресою: м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 67/2 через банкомат АТ КБ «Приватбанк» використовуючи пароль від вищевказаної банківської карти таємно викрав з неї належні потерпілому ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 600 грн., шляхом обготівкування через вищевказаний банківський термінал однією транзакцією.

Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , 31.12.2023, близько 05:10 год. продовжуючи утримувати при собі раніше викрадену ним у потерпілого ОСОБА_10 банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , знаходився по вулиці Академіка Янгеля, 14а.

Реалізуючи свій виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, ОСОБА_11 , 31.12.2023, о 05:10 год. використовуючи раніше викрадену ним у ОСОБА_10 банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_1 знаходячись по вулиці Академіка Янгеля, 14а , використовуючи пароль від вищевказаної банківської карти таємно викрав з неї належні потерпілому ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 200 грн., шляхом обготівковування через вищевказаний банківський термінал однією транзакцією.

Далі, ОСОБА_8 , 31.12.2023, близько 07:10 год. продовжуючи утримувати при собі раніше ним викрадену у потерпілого ОСОБА_10 банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , знаходився по проспекту Богдана Хмельницького, 134.

Реалізуючи свій виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, ОСОБА_11 , 31.12.2023, о 07:10 год. використовуючи раніше викрадену ним у ОСОБА_10 банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_1 знаходячись по вулиці Академіка Янгеля, 14а , використовуючи пароль від вищевказаної банківської карти таємно викрав з неї належні потерпілому ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 5 000 грн., шляхом обготівковування через вищевказаний банківський термінал однією транзакцією.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 , спричинив потерпілому ОСОБА_10 , який є особою похилого віку, матеріальний збиток на загальну суму 28 800 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги, обвинувачений посилається на неповноту судового розгляду, через те, що судом не було допитано безпосереднього свідка інкримінованої події, показання якої могли б підтвердити той факт, що потерпілий сам віддав йому свою картку та повідомив пін-код. Крім того, обвинувачений вказує, що поза увагою суду залишився той факт, що наступного дня, він сам привіз всі документи та грошові кошти до лікарні, де на той час перебував потерпілий, та через те, що потерпілого не було було на місці обвинувачений видав це речі працівникам поліції.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого та з підстав, викладених у скарзі просив її задовольнити..

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, його доводи вважала безпідставними, та вирок суду просила залишити без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції під час розгляду цього кримінального провадження зазначених вимог закону дотримався, ретельно дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_8 , винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Такого висновку суд дійшов на підставі аналізу показів потерпілого ОСОБА_10 , та письмових доказів у провадженні, зміст, яких детально викладено у вироку суду.

В той же час, обвинувачений в апеляційній скарзі не оскаржує той факт, що саме він 30.12.2023 разом з потерпілим ОСОБА_10 ходив з ним до банкомату знімати грошові кошти з картки, і що він дійсно після цього заволодів гаманцем потерпілого, однак вказує, що потерпілий сам надав йому гаманець та карту й повідомив пін-код від неї, й наступного дня він самостійно привіз гаманець та кошти потерпілому в лікарню, однак через відсутність потерпілого на місці видав все працівникам поліції, на що, апеляційний суд зазначає таке.

З показів потерпілого ОСОБА_10 видно, що 30.12.2023 добровільно він свій гаманець з карткою обвинуваченому не віддавав та не згоди на зняття грошових коштів з його банківської картки не надавав.

Водночас, з протоколу протоколу огляду речей від 03.01.2024 видно, що цього дня в період часу з 18:03 години по 18:40 годину, в присутності двох понятих, оглядався чоловічий гаманець, який добровільно видав ОСОБА_8 містив банківську картку ІНФОРМАЦІЯ_4 та наступні документи ім`я ОСОБА_10 , а саме: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році серії НОМЕР_5 ; посвідчення серії НОМЕР_6 ; паспорт громадянина України; посвідчення водія; свідоцтво про реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_7 , власником якого є ОСОБА_10 .

При цьому, всупереч його позиції обвинуваченого в апеляційній скарзі, грошові кошти працівникам поліції видано не було.

В той же час, в суді першої інстанції обвинувачений вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнавав повністю, й детально пояснював обставини їх вчинення, не заперечував, що гаманець потерпілого вибув з володіння потерпілого поза волею останнього, знав про знаходження в гаманці банківської картки, оскільки на прохання потерпілого сам її туди клав, взяв цю картку й подальшому зняв з цієї картки грошові кошти, які витратив на власні потреби.

Відтак такі доводи обвинуваченого висновків суду першої інстанції про його винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не спростовують, та апеляційний суд вважає їх способом захисту, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності за вчинене.

Перевіряючи доводи обвинуваченого, щодо допущеної судом першої інстанції неповноти судового розгляду, через те, що судом не було допитано безпосереднього свідка інкримінованих йому подій, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо: судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Так, з матеріалів провадження, видно 01.02.2024 в судовому засіданні, у відповідності до ст. 349 КПК України, судом, із врахуванням думки сторін, було визначено порядок дослідження доказів у провадженні, а саме допитати потерпілого, обвинуваченого та дослідити письмові докази.

Про допит будь-яких свідків у цьому провадженні не заявляв як сам обвинувачений так і прокурор, про допит свідків не заявляв обвинувачений і під час апеляційного перегляду.

А відтак, колегія суддів вважає такі доводи обвинуваченого надуманими та націленими на затягування судового розгляду.

Будь-яких інших істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б, у відповідності до вимог ст.ст. 412, 415 КПК України, слугували підставою для скасування оскаржуваного вироку та призначення нового розгляду в суді першої, інстанції, як про це просить обвинувачений, апеляційним судом встановлено не було.

Отже, колегією суддів під час перевірки матеріалів цього кримінального провадження встановлено, що висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України зроблено з дотриманням вимог ст. 23 КПК України на підставі об`єктивного з`ясування обставин, підтверджених доказами, які було ретельно досліджено під час судового розгляду та оцінено відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Перевіряючи законність та обґрунтованість призначеного ОСОБА_8 покарання, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції належним чином виконав вимоги ст. 50, 65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які вчинено умисно, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вину визнав, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, та у період іспитового строку за вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 11.10.2023 вчинив інкриміновані кримінальні правопорушення у даному провадженні, а також відсутність обставин, що пом`якшують та наявність обставин, що обтяжують покарання, а саме вчинення кримінальних правопорушень щодо особи похилого віку.

До того ж, суд першої інстанції врахував, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше судимий 11.10.2023 за вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки, проте після ухвалення вказаного вироку, але до повного відбуття покарання, ОСОБА_8 вчинив нові кримінальні правопорушення.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції про призначення ОСОБА_8 покарання в межах санкцій ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, із врахуванням положень ч. 1 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України, у виді позбавлення волі, є законними, обґрунтованими та відповідає принципам справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації та невідворотності покарання.

До того ж, апеляційний суд, як і суд першої інстанції не знайшли підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. ст. 69, 75 КК України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути визнані істотним в розумінні ч. 1 ст. 412 КПК України або потягнути несправедливість судового розгляду в даному кримінальному провадженні не встановлено, а доводи апеляційної скарги обвинуваченого не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, у зв`язку з чим його апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а відтак вирок суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2024 року, ухвалений щодо ОСОБА_8 ,- залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який перебуває під вартою, в той самий строк з моменту отримання ним копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4