печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала клопотання, адвоката: не з`явився,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова №638/14860/23 від 22.11.2023 в рамках кримінального провадження №0002572 від 13.10.2023,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_4 із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова №638/14860/23 від 22.11.2023 в рамках кримінального провадження №0002572 від 13.10.2023, а саме: мобільного телефону марки «Phone 13 Pro Max» із мобільним номером НОМЕР_1 , IMEL 1: НОМЕР_2 , IME 2: НОМЕР_3 .

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що необхідність в подальшому арешті відпала. Арешт транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» д.н.3. НОМЕР_4 , який також було вилучено в ході проведення обшуку 01.11.2023 - скасовано. Мобільний телефон марки Apple «iPhone 13 Pro Max» із мобільним номером НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_4 не відповідає критеріям, що визначені ст. 98 КПК України. Він не є знаряддям чи засобом вчинення кримінального правопорушення, не зберіг на собі його сліди, не містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не був об?єктом кримінально протиправних дій, а також не набутий кримінально правовим шляхом.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. На адресу суду надійшла заява адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримав.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. На адресу суду надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності , проти задоволення клопотання не заперечував.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні особи, яка подала клопотання, та представника органу досудового розслідування, на підставі наявних матеріалів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002572, розпочатому СВ Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області 13.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора України.

В рамках вказаного кримінального провадження 01.11.2023 слідчими слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції України у Харківській області, в порядку ч. 3 ст.233 КПК України, проведено обшук транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» д.н.3. НОМЕР_4 , який перебував за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 362.

В ході обшуку, серед іншого, вилучено мобільний телефон марки Apple « Phone 13 Pro Max» із мобільним номером НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4

02.11.2023 процесуальний керівник у кримінальному провадженні звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням про арешт майна, вилученого у ході обшуку, проведеного 01.11.2023.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова №638/14860/23 від 22.11.2023 накладено арешт на мобільний телефон марки «Phone 13 Pro Max» із мобільним номером НОМЕР_1 , IMEL 1: НОМЕР_2 , IME 2: НОМЕР_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства.

Так слідчим суддею встановлено, що Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова №638/14860/23 від 22.11.2023 арешт, на вказане у клопотанні майно, накладено для забезпечення потреб досудового розслідування та з метою його збереження.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Так, прокурором на адресу суду надано заяву за змістом якої останній не заперечує проти скасування арешту з мобільного телефону марки «Phone 13 Pro Max» із мобільним номером НОМЕР_1 , IMEL 1: НОМЕР_2 , IME 2: НОМЕР_3 .

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A № 98).

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Оцінюючи вищевказані обставини в їх сукупності та враховуючи, що позиція висловлена прокурором щодо можливості скасування арешту майна свідчить про відсутність необхідності в подальшому його арешті слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова №638/14860/23 від 22.11.2023 в рамках кримінального провадження №0002572 від 13.10.2023, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова №638/14860/23 від 22.11.2023 на мобільний телефон марки «Phone 13 Pro Max» із мобільним номером НОМЕР_1 , IMEL 1: НОМЕР_2 , IME 2: НОМЕР_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1