КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 133/3024/23
Номер провадження 1-кп/133/18/24
У Х В А Л А

про продовження дії запобіжного заходу

15.05.24 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

В складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000455 від 20 серпня 2023 року обвинувальний акт,

по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Билбасівка Слов`янського району Донецької області, громадянина України, освіта базова середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого:

- 15 жовтня 2009 року - Алуштинським міським судом Автономної республіки Крим за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік;

2) 16 жовтня 2010 - Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці;

3) 13 березня 2013 року - Червоноградським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі на строк 2 роки 5 місяців;

4) 10 жовтня 2013 року - Гагаринським районним судом м. Севастопіль за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі 2 роки 1 місяць;

5) 20 жовтня 2014 року - Харківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки і місяць;

6) 22 липня 2015 року - Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі 2 роки позбавлення волі;

7) 23 березня 2017 року - Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі 2 роки позбавлення волі;

8) 06 листопада 2017 року - Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі 5 роки позбавлення волі;

9) 23 червня 2021 року - Виселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі 2 років 6 місяців позбавлення волі.

18 травня 2023 року на підставі ухвали Вінницького міського суду умовно-достроково звільнений, невідбутий строк 4 місяці 8 днів. Будучи повідомленим про підозру 18.08.2023 за ч. 1 ст. 263 КК України Роздільнянським районним ВП ГУПН в Одеській області,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Козятинського міськрайонного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000455 від 20 серпня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ще на 60 діб, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою закінчується 18 травня 2024 року.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , обвинувачується у тому, що 25 липня 2023 року близько 14 години 20 хвилин він знаходився поряд з магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що на АДРЕСА_2 , де в цей час ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишив на велопарковці поряд з магазином належний йому велосипед марки «Ardis Santana» сріблястого кольору. ОСОБА_4 , який помітив залишений без нагляду велосипед, вирішив ним незаконно заволодіти. Реалізовуючи свій умисел, діючи умисно, таємно, повторно, під час дії воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 запроваджено в Україні з 24 лютого 2022 року та відповідно до Указу Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено до 20 серпня 2023 року, ОСОБА_4 , пересвідчившись в тому, що ні власник велосипеда ні сторонні особи не спостерігають за його протиправними діями, викрав велосипед, належний ОСОБА_6 , сів на нього і з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Відповідно до висновку експерта від 05 вересня 2023 року № СЕ-19/102-23/15664-Т за результатами судової товарознавчої експертизи, ринкова вартість велосипеду марки «Ardis Santana» сріблястого кольору станом на 25 липня 2023 року становить 3 400 гривень.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 3 400 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного етану.

Так, ОСОБА_4 , 20 серпня 2023 року близько 09 години 50 хвилин перебував поряд з магазином « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що на АДРЕСА_2 , де в цей час ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , залишила належний їй велосипед, марки «Pegasus Piazza», чорного кольору на велопарковці поряд з магазином. ОСОБА_4 , який помітив залишений без нагляду велосипед, вирішив ним незаконно заволодіти. Реалізовуючи свій умисел, діючи умисно, таємно, повторно, під час дії воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 запроваджено в Україні 24 лютого 2022 року та відповідно до Указу Президента України від 31 липня 2023 року № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк його дії продовжено до 15 Листопада 2023 року, ОСОБА_4 , пересвідчившись в тому, що ні власник велосипеда ні сторонні особи не спостерігають за його протиправними діями, повторно викрав велосипед, належний ОСОБА_7 , сів на нього і з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Відповідно до висновку експерта від 22 серпня 2023 року № СЕ-19/102-23/14959-ТВ за результатами судової товарознавчої експертизи, ринкова вартість велосипеду марки «Pegasus Piazza» чорного кольору станом на 20 серпня 2023 року становить 6233 гривень 33 копійки.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 завдав ОСОБА_7 , матеріальної шкоди на суму 6 233 гривень 33 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема: показаннями потерпілих, висновками судових експертиз, протоколом огляду місця події та іншими матеріалами кримінального провадження.

Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000455 від 21 серпня 2023 року, відносно ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, терміном до 18 жовтня 2023 року, включно.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16 жовтня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 грудня 2024 року включно. В подальшому ухвалою суду від 06 грудня 2023 року дію запобіжного заходу було продовжено до 03 лютого 2024 року включно.

Ухвалою суду від 31 січня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 30 березня 2024 року включно.

В подальшому ухвалою суду від 20 березня 2024 року дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено до 18 травня 2024 року включно.

Прокурор зазначив, що ризики, які слугували підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування, не зменшились. Так, ОСОБА_4 продовжує обвинувачуватися у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, що згідно ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами, відповідно, умисним, покарання за які передбачено у вигляді позбавлення волі. Також щодо обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які мали місце і під час досудового розслідування, та станом на сьогодні, продовжують існувати та не зменшилися, а саме: обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, оскільки останній не має постійного місця проживання, не має стійких соціальних зв`язків не працює, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений був раніше судимий, вчинив злочин під час відбування умовно-дострокового строку та може продовжити злочинну діяльність; незаконно впливати на потерпілих та свідків, задля уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, наприклад затягувати судовий розгляд-справи. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 може впливати на потерпілу та свідка, оскільки він обізнаний про їх місце проживання, а тому може шляхом або погроз або умовляння чи в інший спосіб переконувати потерпілу та свідка змінити надані раніше ними покази. Іншими обставинами, що сукупно вказують на можливість та необхідність застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, також, є: 1) вік та добрий стан здоров`я, відсутність у нього утриманців, відсутність постійного місця роботи, навчання, відсутність постійного джерела доходу, тобто ті фактори, які дають змогу безперешкодно продовжити щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; 2) репутація ОСОБА_4 - як такого, що схильний до вчинення умисних корисливих злочинів.

На підставі викладеного прокурор вважає, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 з метою запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доцільно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не будуть дієвими та не можуть бути застосовані, оскільки обвинувачений не виконуватиме в повній мірі покладені на нього обов`язки, що не сприятиме запобіганню вказаним ризикам.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти продовження йому строку тримання під вартою та просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 вважає ризики наведені прокурором як підставу продовження тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не доведеними та вважає за можливе застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, однак подали до суду заяви про розгляд кримінального провадження у їхню відсутність, претензій матеріального та морального характеру не мають, покарання просили призначити на розсуд суду.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, пояснення обвинуваченого, думку захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження в ракурсі обраного запобіжного заходу, приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Чинним КПК України передбачено, що запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім іншого, також запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Згідно положень ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з ч. 2 ст. 177 КПК, є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно Постанови № 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Крім іншого, під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу мають бути оцінені в сукупності всі юридично значимі обставини, визначені в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 КПК України, якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, тобто тяжких злочинів, вчинених в умовах воєнного стану, за вчинення яких передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Також, суд керується положеннями ч. 1 ст. 178 КПК України, відповідно до яких при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Також суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, що забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

А тому, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних корисливих злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,тобто тяжких злочинів, вчинених в умовах воєнного стану, за вчинення яких передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, в період відбування умовно-дострокового строку, беручи до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність у нього постійного місця роботи, та постійного місця проживання, відсутність постійного джерела доходу, відсутність на утриманні інших осіб, суд приходить до висновку, що з метою уникнення кримінальної відповідальності обвинувачений ОСОБА_4 може ухилятися від суду, не виконуючи процесуальні рішення, крім того може незаконно впливати на свідків та потерпілих, що перешкоджатиме встановленню істини по даному кримінальному провадженню, та вважає, що обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти наявним ризикам, та вважає, за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 діб є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи обставини, встановлені в судовому засіданні, керуючись правилами ч. 5 ст. 182 КПК України, ст. 183 КПК України, суд знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому ОСОБА_4 застави, в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 084 гривні, оскільки внесення застави в такому розмірі буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ч. 1 ст. 1, ст. 8, ст.ст. 177, 178, ч. 1 ст. 183, ч. 3 ст. 331, ч. 2 ст. 369, 370 - 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Билбасівка Слов`янського району Донецької області, громадянина України, з професійно технічною освітою, не одруженому, не працюючому, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, тимчасово проживаючому АДРЕСА_3 , раніше судимого, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 липня 2024 року, включно.

Визначити суму застави у розмірі 90 084 гривні ( дев`яносто тисяч вісімдесят чотири) гривні, застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на такий депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152; банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача (IBAN) UA0000401, призначення платежу: запобіжний захід - застава.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з - під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали направити в Вінницьку установу виконання покарань № 1.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в цей же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Суддя: