21.06.2024
справа №642/5129/23
провадження № 1-кс/642/1815/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові, в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на дії слідчої ДБР Оксани ОСАДЧОЇ та на бездіяльність керівника Другого слідчого відділу ТУ ДБР Юлії БЕРЕЗИ,-

ВСТАНОВИВ:

07.06.2024 року на адресу суду надійшла скарга ОСОБА_3 на дії слідчої ДБР Оксани ОСАДЧОЇ та на бездіяльність керівника Другого слідчого відділу ТУ ДБР Юлії БЕРЕЗИ.

В обґрунтування скарги зазначив, що звернувся за захистом своїх прав до слідчого судді, оскільки згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді - судді суду першої інстанції, належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Вказав, що у нього як потерпілого ОСОБА_3 обмежені права по об`єднаному к/п № 0001206 від 10.09.2022р. за ч.1 ст.364, ст.356 КК України, щодо оскарження дій і бездіяльності керівника досудового розслідування ДБР ОСОБА_4 та слідчого ДБР- Оксани Осадчої, він змушений обрати наступний захист, як-от оскарження відмови у проведенні службового розслідування стосовно вищевказаних посадових та службових осіб, які, на думку ОСОБА_3 , порушують вимоги КПК України, та це негативно впливає на хід досудового розслідування, і може відновити та захистити права останнього, так як ОСОБА_3 завдається не тільки матеріальна та майнова шкода та ще й моральні страждання та переживання, заявник несе непоправиму моральну шкоду.

Порушення норм Законів продовжуються і до теперішнього часу, з боку слідчої 2-го слідчого відділу Територіального управління Державного Бюро Розслідувань капітана ОСОБА_5 та бездіяльності керівника 2-го слідчого відділу Територіального управління Державного Бюро Розслідувань ОСОБА_4 , що підтверджується черговими рішеннями слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 від 09 травня 2024 року ( справа №642/5129/23, н/п 1-кс/1344/24); від 18 квітня 2024 року (справа №642/5129/23, н/п 1-кс/1138/24); від 17 квітня 2024 року ( справа № 642/5129/23, н/п 1-кс/642/1228/24)

Крім цього, слідчими суддями Ленінського районного суду м. Харкова, вже встановлені порушення норм КПК України з боку вищевказаних посадових осіб, та це вказано в процесуальних рішеннях, однак керівник 2-го слідчого відділу Територіального управління Державного Бюро Розслідувань ОСОБА_7 , та уповноважені процесуальні керівники Харківської обласної прокуратури, на ці порушення не реагують, як і заступник керівника Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , і всі вони, як один в цих порушеннях хочуть звинуватити ОСОБА_3 , та навісити ярлик «правопорушника», що є несправедливим, а тому за захистом своїх прав останній звернувся до суду, відповідно до ст.ст.3,55 Конституції України, та Міжнародного пакту «Про громадські та політичні права», який набув чинності в Україні - 23 березня 1976 року.

При цьому, повноваження слідчого судді у сфері захисту прав та законних інтересів учасників процесу не обмежується випадками, зазначеними у ст. 303 КПК, так як законодавець не може передбачити усі випадки, коли порушуються права та законні інтереси особи і виникає потреба у їх поновленні судом під час досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_3 просить визнати незаконною бездіяльність прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , що до дій та бездіяльності керівника 2-го слідчого відділу Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого в місті Полтава, ОСОБА_4 , та слідчої ОСОБА_5 за скаргою потерпілого ОСОБА_3 від 04 червня 2024 року по об`єднаному кримінальному провадженні № 0001206 від 10.09.2022р. за ч.1 ст.364; ст.356 КК України, та іншим кримінальним провадженням: - по об`єднаному кримінальному провадженню: № 0000977 від 12.10.2023 р., попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст.366 КК України;- по кримінальному провадженню №0002843 від 21.11.2023 р. попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст.366 КК України, по кримінальному провадженню №0000092 від 08.11.2022 р., попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст.382 КК України; - по кримінальному провадженню №0000084 від 24.10.2022 р., попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст.382 КК України; - по кримінальному провадженню №0000085 від 28.10.2022 р., попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст.367 КК України; - по кримінальному провадженню №0000091 від 08.11.2022 р., попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст.382 КК України; - по кримінальному провадженню №0000106 від 21.12.2022 р., попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст.382 КК України; - по кримінальному провадженню № 0000977 від 12.10.2023 р., попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст.366 КК України.

Крім того, просить зобов`язати прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Людмилу ЛАПІНУ, або іншу уповноважену особу Харківської обласної прокуратури, внести відповідне подання до Державного бюро розслідувань в особі заступника Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань Богдана ЧОБІТОК про визнання протиправними дії та бездіяльності керівника 2-го слідчого відділу Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташоване в місті Полтава, вулиця Гоголя, будинок №25, Юлії БЕРЕЗИ, та слідчої Оксани ОСАДЧОЇ, по об`єднаному кримінальному провадженні №0001206 від 10.09.2022р. за ч.1 ст.364; ст.356 КК України, та іншим кримінальним провадження, які вказані вище, за скаргою потерпілого ОСОБА_3 від 04 червня 2024 року та відкриття і проведення службового розслідування відносно останніх на протязі 5 днів з моменту отримання ухвали слідчого судді, та процесуальне рішення направити для відома слідчому судді, усім уповноваженим особам правоохоронних органів, прокурору та потерпілому ОСОБА_3 .

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задовольнити.

Слідча 2-го слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 та керівник 2-го слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань Юлії Береза в судове засідання не з`явилися, про розгляд скарги повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши доводи скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Конкретні випадки подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.

Відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним.

З огляду на це, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, рішення чи дії слідчого, дізнавача, прокурора, а лише перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Згідно ч.2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Також слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень.

З поданої скарги вбачається, що ОСОБА_3 просить суд визнати незаконною бездіяльність прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , що до дій та бездіяльності керівника 2-го слідчого відділу Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого в місті Полтава, ОСОБА_4 , та слідчої ОСОБА_5 за його скаргою, а також зобов`язати прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Людмилу ЛАПІНУ, або іншу уповноважену особу Харківської обласної прокуратури, внести відповідне подання до Державного бюро розслідувань в особі заступника Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань Богдана ЧОБІТОК про визнання протиправними дії та бездіяльності керівника 2-го слідчого відділу Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташоване в місті Полтава, вулиця Гоголя, будинок №25, Юлії БЕРЕЗИ, та слідчої Оксани ОСАДЧОЇ, по об`єднаному кримінальному провадженні №0001206 від 10.09.2022р. за ч.1 ст.364; ст.356 КК України, та іншим кримінальним провадження, які вказані вище, за скаргою потерпілого ОСОБА_3 від 04 червня 2024 року та відкриття і проведення службового розслідування відносно останніх на протязі 5 днів з моменту отримання ухвали слідчого судді, та процесуальне рішення направити для відома слідчому судді, усім уповноваженим особам правоохоронних органів, прокурору та потерпілому ОСОБА_3 .

Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скарги ОСОБА_3 не відноситься до повноважень слідчого судді.

Враховуючи, що вимоги поданої скарги, які адресовано суду, не узгоджуються з приписами ст. 303 КПК України та не можуть буди розглянуті слідчим суддею під час досудового розслідування, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 від 04 червня 2024 року.

Керуючись ст. ст. 26, 303- 307, 371-372, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії слідчої ДБР Оксани ОСАДЧОЇ та на бездіяльність керівника Другого слідчого відділу ТУ ДБР Юлії БЕРЕЗИ - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 21.06.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1