єдиний унікальний номер справи 531/600/24
номер провадження 1-кп/531/98/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Карлівка обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000012 від 03.01.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Нижня Ланна Карлівського району Полтавської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, не одружений, водій ПП « ОСОБА_7 », на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не депутат, військовозобов`язаний, раніше судимий, а саме:

-15.05.2023 Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді громадських на строк 150 годин. 30.08.2023 знятий з обліку на підставі відбуття установленого строку громадських робіт;

-14.12.2023 Карлівським районним судом Полтавської області за ст. 126-1 КК України, до покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, терміном на 1 рік 6 місяців,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично, упродовж тривалого часу вчиняє психологічне та фізичне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 , з якою останній спільно проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , що призвело до її психологічних страждань, погіршило якість життя потерпілої та призвело до отримання нею легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_4 маючи на меті єдиний злочинний умисел щодо вчинення систематичного домашнього насильства, відносно своєї матері ОСОБА_6 , вчинив:

13.10.2023, близько 22:30 год. перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав свою матір ОСОБА_6 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

За вказані дії постановою Карлівського районного суду від 08.11.2023 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно матері ОСОБА_6 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 11.11.2023, близько 14:00 год. перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_6 , а саме ображав нецензурною лайкою, намагався затіяти бійку, погрожував фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю останньої. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

За вказані дії постановою Карлівського районного суду від 26.12.2023 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, за фактом вчинення домашнього насильства відносно матері ОСОБА_6 та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність. 17.12.2023 року близько 18:50 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_6 , а саме: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

За вказані дії постановою Карлівського районного суду від 31.01.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, за фактом вчинення домашнього насильства відносно матері ОСОБА_6 та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 26.12.2023 близько 19:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно своєї матері ОСОБА_6 , умисно, з метою заподіяння тілесного ушкодження, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, наніс декілька ударів по голові потерпілої обома руками та схопив рукою за праве передпліччя, в результаті чого остання отримала тілесне ушкодження у вигляді синця на правому вусі та синця на внутрішній поверхні правого передпліччя, які утворилося від дії тупого (тупих) предмета (предметів) з обмежено-діючою травмуючою поверхнею, що відповідно до висновку експерта кваліфікується, як легкі тілесні ушкодження.

Згідно комісійної судово-психологічної експертизи ОСОБА_6 , має негативні зміни в умовах життя, а також в емоційному стані й індивідуальності, які полягають в неможливості повноцінно користуватися своїм житлом і розпоряджатися власним часом, у підвищеній тривожності, відчутті постійної небезпеки і необхідності бути насторожі, страху, зневаги, приниження, відчаю, безсилля, які виникли внаслідок дій ОСОБА_4 (що визначені в судових рішеннях як домашнє насилля, вчинене ним).

Ситуація вчинення ОСОБА_4 домашнього насилля відносно потерпілої ОСОБА_6 позбавляє її можливості вільно будувати своє щоденне життя відповідно до своїх цілей і потреб, є для неї психотравмувальною та призводить до існування психічних страждань.

Отже, в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», ОСОБА_4 , безпричинно, умисно, систематично вчиняє фізичне та психологічне насильство по відношенню до ОСОБА_6 , яка являється матір`ю останньому, що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої, та є для неї психотравмувальною ситуацією та призводить до існування психічних страждань.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 126-1 КК України, - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_6 .

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, не визнав в повному обсязі та пояснив що матір не ображає. В судових дебатах пояснив що визнає вину, проте жодних пояснень не надав. Таку поведінку суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності.

Під час судового розгляду судом було допитано обвинуваченого, потерпілу, свідків, досліджено письмові докази.

Не дивлячись на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у скоєнні злочинів при обставинах викладених в даному вироку, підтверджується дослідженими судом доказами.

Показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що обвинувачений є її сином і проживає разом з нею. На протязі тривалого часу обвинувачений вчиняє відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. В наслідок цього вона змушена ночувати у знайомих та постійно хвилюватись за своє життя. Неодноразово зверталась до поліції, після чого син притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Як правило, обвинувачений вчиняє такі дії протягом вихідних після вживання алкоголю. Також повністю підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті.

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , яка пояснила що є сусідкою ОСОБА_6 . Їй відомо, що син потерпілої - ОСОБА_4 , постійно вчиняє домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно матері. Періодично потерпіла змушена тікати з дому, тому залишається у неї.

Окрім допиту потерпілої та свідків, вина ОСОБА_4 , підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- витягом з ЄРДР №0000012 від 03.01.2024 року за ст.126-1 КК України;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 03 січня 2024 року;

- висновком експерта №7 від 04.01.2024 року згідно якої на тілі ОСОБА_6 встановлені тілесні ушкодження які відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- протоколом від 13.10.2023 року згідно якого ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_6 ;

- протоколом від 11.11.2023 року згідно якого ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_6 ;

- протоколом від 17.12.2023 року згідно якого ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_6 ;

- постановою Карлівського районного суду Полтавської області від 08.11.2023 року якою ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП;

- постановою Карлівського районного суду Полтавської області від 26.12.2023 року якою ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП;

- постановою Карлівського районного суду Полтавської області від 31.01.2024 року якою ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП;

- висновком комісійної судово-психологічної експертизи від 28.02.2024 року, згідно якої ОСОБА_6 має негативні зміни в умовах життя, а також в емоційному стані й індивідуальності, які полягають в неможливості повноцінно користуватися своїм житлом і розпоряджатися власним часом, у підвищеній тривожності, відчутті постійної небезпеки і необхідності бути насторожі, страху, зневаги, приниження, відчаю, безсилля, які виникли внаслідок дій ОСОБА_4 (що визначені в судових рішеннях як домашнє насилля, вчинене ним);

- постановою від 29 лютого 2024 року про визнання медичних карток потерпілої речовими доказами.

Прокурор просив визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на один рік. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 14.12.2023 у виді двох років обмеження волі, що відповідно ст.72 КК України відповідає одному року позбавлення волі, остаточно призначити покарання у виді двох років позбавлення. До набрання вироком законної сили, прокурор просив змінити запобіжний захід на тримання під вартою.

Також прокурор просив стягнути з обвинуваченого судові витрати за проведення експертизи.

ОСОБА_4 та його захисник просили суд призначити покарання у виді обмеження волі.

Потерпіла підтримала думку прокурора.

Оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, в тому числі показання потерпілої, свідка, досліджені докази, суд вважає, що вина ОСОБА_4 , у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю та його дії вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, та погіршення якості життя потерпілої

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання, згідно 67 КК України, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та рецидив злочинів.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне:

ОСОБА_6 не є особою з інвалідністю, працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, неодноразово судимий, в тому числі за ст.126-1 КК України. За місцем проживання характеризується посередньо.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_6 є нетяжкий злочин.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік, соціальне становище, відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, характеристику обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, а саме те що не дивлячись на приписи він не залишив будинок потерпілої, невизнання вини, відсутність каяття та банальних вибачень, наслідки суспільно-небезпечних діянь, наявність судимостей, в тому числі за ст.126-1 КК України відносно потерпілої, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції: за ст.126-1 КК України зі зміною запобіжного заходу на тримання під вартою.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 14.12.2023 у виді двох років обмеження волі, що відповідно ст.72 КК України відповідає одному року позбавлення волі, остаточно призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили змінити запобіжний захід на тримання під вартою, взявши обвинуваченого під варту в залі суду.

Строк відбування покарання рахувати з 18.06.2024 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення комісійної судово-психологічної експертизи від 28.02.2024 року в сумі 15 145, 60 грн.

Речові докази медичні картки ОСОБА_6 повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1