Справа № 602/324/24
Провадження № 1-кс/602/106/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2024 р. Слідчий суддя Лановецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, згідно ст. 89 КК України не судимого,-

встановив:

Слідчий СВ ВП №1 (м.Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказуючи що 05 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 внесено матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Згідно матеріалів клопотання, згідно з вимогами п. 1 додатку № 1 до Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна» зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси не може перебувати у власності громадян.

Відповідно до ч,2 ст.178 Цивільного Кодексу України, види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких в цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом, встановлюються законом. Частина 1 статті 263 Кримінального кодексу України встановлює кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Враховуючи те, що спеціального закону, який регулює порядок придбання, зберігання та носіння зброї, вибухових припасів та вибухових речовин немає, дозвіл на володіння об`єктами, які обмежені в цивільному обороті, на законних підставах, фізичним особам-загального статусу, виданий бути не може.

Разом з тим, ОСОБА_4 у порушення вимог вказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку, що супроводжувалось незаконним поводженням з вибуховими пристроями, вчинив їх незаконний збут за наступних обставин.

Так, 04 березня 2024 року, приблизно о 10 год. 00 хв., у ОСОБА_4 , який перебував в АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконний збут наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 без передбаченого на те законом дозволу, які він запропонував придбати ОСОБА_5 за грошові кошти в сумі 1000 гривень.

В подальшому, ОСОБА_4 , 16 березня 2024 року, близько 09 години 15 хвилин, маючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на незаконний збут вибухового пристрою, маючи попередню домовленість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи по АДРЕСА_2 , всупереч вимогам постанови Верховної Ради України 2471-XXII від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21 серпня 1998 року збув ОСОБА_5 , за грошові кошти у сумі 1000 (одна тисяча) гривень вибуховий пристрій - бойовий запал УЗРГМ-2 та корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД-5.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному збуті вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив щодо встановлення відносно нього запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби у кримінальному провадженні №0000065 від 05 березня 2024 року відповідає вимогам ст.ст. 181, 184 КПК України.

Як вбачається з підпису підозрюваного ОСОБА_4 на клопотанні, копію клопотання та доданих до нього матеріалів він отримав о 10 годині 00 хвилин 29.04.2024 року.

30 березня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доказується:

- протоколом за результатами контролю за вчиненням злочину від 16.03.2024;

-оглядом покупця та вручення грошових коштів від 16.03.2024;

-протоколом про проведення НСРД - аудіо-відео контролю від 16.03.2024;

-протоколом огляду грошей від 16.03.2024;

-висновком експерта №СЕ-19/120-24/3468-ВТХ від 25.03.2024;

- висновком експерта №СЕ-19/120-24/3835-ВТХ від 28.03.2024;;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 16.03.2024;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 30.03.2024.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Із доданих до клопотання матеріалів вбачається, що докази про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення є вагомими, підозрюваний є працездатною особою, не працює.

Проаналізувавши та оцінивши наведені обставини в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 , знаючи про можливість позбавлення його волі на строк до семи років, перебуваючи не під домашнім арештом, може переховуватися від органів досудового розслідування.

Крім цього ОСОБА_4 безпосередньо може впливати на свідків кримінального провадження, чинити відповідний тиск, шляхом погрози чи застосування насильства, він може схиляти свідків до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування.

Будь-який більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання цьому ризику, що об`єктивно підтверджується доданими до клопотання матеріалами.

Також, судом враховується наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

З огляду на викладене та з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігання зазначеному вище ризику до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 194, 196 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, згідно ст. 89 КК України не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

-прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду або іншої службової особи, уповноваженої на проведення слідчих (процесуальних) дій на визначений нею час;

-утримуватися від спілкування із свідком ОСОБА_6 ;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали закінчується 14 липня 2024 року.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби відповідно до ч.3 ст.181 КПК України передати на виконання до ВП №1 (м.Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ ВП №1 (м.Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1