н/п 1-кс/953/3530/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м.Харкова скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на повідомлення про підозру ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000376 від 07.04.2023 за ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2024 року до Київського районного суду м.Харкова надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на повідомлення про підозру ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000376 від 07.04.2023 за ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України, відповідно до якої просить скасувати повідомлення про підозру від 06.02.2024 у кримінальному провадженні за №0000376 від 07.04.2023 відносно ОСОБА_3 у зв`язку з її необгрунтованістю.

В обгрунтування скарги захисник посилається на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000376 від 07.04.2023 за ч.4 ст. 189, ч.4 ст.185 КК України за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189, ч.1 ст.28 ч.4 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.4 ст. 185 КК України.

Сторона захисту вказує, що письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч.4 ст. 185 КК України, яке було складене 06.02.2024, фактично вручено ОСОБА_3 12.02.2024, що є порушенням ст.278 КПК України. За зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 не проживав, а тому його мати ОСОБА_11 не могла забезпечити передачу цього повідомлення підозрюваному, про що було відомо оргпну досудового розслідування. Порушення порядку вручення підозри тягне не забезпечення виконання вимог п.2 ч.3 ст.42 КПК щодо права підозрюваного на отримання роз`яснення своїх прав, зокрема ч.2 ст.29, ч.8 ст.42 КПК України (особі мають повідомити про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення; одночасно з повідомленням особі про підозру має вручатися пам`ятка про її процесуальні права та обов`язки особою, яка здійснює таке повідомлення; забезпечити права на захист при повідомленні особі про підозру та належне забезпечення права підозрюваного мати захисника або відмовитись від нього у формі встановленій кримінальним процесуальним законом; можливість залучення захисника до проведення окремої процесуальної дії, зокрема до повідомлення особі про підозру; створення стороною обвинувачення умов для реалізації підозрюваним права на самозахист поряд із професійним захистом зі сторони адвоката, тощо.

Зазначає, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України, є необгрунтованим, не відповідає вимогам ст. 276 КПК України, у зв`язку з відсутністю достатніх доказів для підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення. ОСОБА_3 інкримінується викрадення майна потерпілого ОСОБА_12 у групі з ОСОБА_9 на суму 2438,33 грн. При цьому, потерпілий ОСОБА_12 , посилаючись на записи з камер спостереження, 16.10.2023 повідомив слідству, що підозрюваний ОСОБА_3 викрав чохол для ключа «BMW» сріблястого кольору виготовленого з силікону, з карабіном з шкірозамінника, який був придбаний потерпілим у грудні 2021 року на платформі ОСОБА_13 -експрес, ринкова вартість якого експертом визначена не була, оскільки опис майна вказаний у постанові про призначення судової товарознавчої експертизи не відповідає вигляду майна на наданій копії зображення, що унеможлює точну ідентифікацію викраденого майна (висновок експерта №СЕ-19/121- 23/23928-ТВ від 26.10.2023), а ОСОБА_9 інше майно. Потерпілий ОСОБА_12 здійснює підприємницьку діяльність на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_1 , дата проведення державної реєстрації 24.03.2006, № запису 0058385.

Згідно витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000376 підставою для внесення відомостей про крадіжку у ФОП ОСОБА_12 є матеріали правоохоронних органів від 12.10.2023. ОСОБА_12 за фактом крадіжки звернувся до органів поліції також 12.10.2023. До матеріалів справи надано видаткову накладну №21 від 06.10.2023 на 2 флеш- накопичувача ємкістю по 16 Gb кожен, 2 павербанка 40 000 mAh «XO» (PR157) ОС та чохла для ключа «BMW». За своїм змістом видаткова накладна №21 від 06.10.2023 не дає змоги ідентифікувати особу покупця, який брав участь у здійсненні даної господарської операції. Згідно із Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» видаткова накладна вважається документом первинного обліку, але не є розрахунковим документом. Видаткова накладна фіксує факт отримання/передачі товарів або послуг і по суті завершує купівлю-продажу між продавцем і покупцем. Крім того, постачальником товару виступає юридична особа «greenfon.top», тоді як потерпілий наголошує в протоколі допиту, що він придбав ці товари особисто на платформі ОСОБА_13 - експрес у грудні 2021 року.

Таким чином, аналіз доказів, покладених слідством в обгрунтування підозри та затримання ОСОБА_3 не містить: об`єктивного підтвердження протиправного заволодіння підозрюваним будь- яким майном і не пов`язують підозрюваного у заволодінні чиїмось майном; слідством не представлені документи на підтвердження того, що майно, вибуло з володіння потерпілого ОСОБА_12 саме 06.10.2023; слідством не встановлено наявність слідів викраденого майна, протокол огляду місця події не складався; відсутні матеріали оперативно-розшукових заходів з приводу встановления наявності у потерпілого майна.

Надані потерпілим ОСОБА_12 записи з камер спостереження від 06.10.2023 достемно не доводять причетність ОСОБА_3 до крадіжки. Посилання сторони обвинувачення на телефоні розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , a також між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 не можуть використовуватися в обгрунтування підозри без розсекреченої ухвали слідчого судді на проведення НСРД, яка повинна стосуватись вчинення злочину конкретною особою.

Такі невідповідності ставлять під сумнів обгрунтованість підозри ОСОБА_3 .

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду Київського районного суду м. Харкова, 14.05.2024 скарга розподілена слідчій судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 14.05.2024 відкрито провадження за скаргою та призначено судове засідання.

17.05.2024 до суду електронним шляхом надійшли заперечення на скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_14 , зі змісту яких вбачається, що сторони обвинувачеення вважавє скаргу необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. В обгрунтування заперечень зазначає, що вимоги ч.1-4 ст.278 КПК України під час врученню повідомлення про підозру та повідомлень про зміну раніше повідомленої підозри, дотримано. На виконання положень ст.3, 8, 9, 28, 111, 135, 276-278 КПК України повідомлення про підозру ОСОБА_3 вручено 06.02.2024 у день його складання його члену сім`ї матері ОСОБА_11 , тобто його вручено відповідно до вимог законодавства та без порушень визначеної законодавством процедури. Незгода сторони захисту із викладеними фактичними обставинами не є передумовою для скасування повідомлення про підозру, оскільки відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.277 КПК України у повідомленні про підозру зазначається стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру, що у даному випадку дотримано. Чинним законодавством не передбачено, що проведення чи не проведення певних слідчих розшукових, негласних (слідчих) розшукових та інших процесуальних дій може бути розцінене слідчим суддею як підставу для скасування повідомлення про підозру. Тому, за таких обставин, зазначення стороною захисту певних, на їх думку, недоліків досудового розслідування (зокрема, захисником зазначено, що «слідством не представлені документи на підтвердження того, що майно вибуло з володіння потерпілого ОСОБА_12 саме 06.10.2023; слідством не встановлено наявність слідів викраденого майна, протокол огляду місця події не складався; відсутні матеріали оперативно-розшукових заходів з приводу встановлення наявності у потерпілого майна» тощо) може бути у цій частині сприйнято лише як клопотання у порядку ст.220 КПК України про вчинення певних слідчих розшукових, негласних (слідчих) розшукових та інших процесуальних дій, а не як підставу для скасування повідомлення про підозру.

Окрім цього, зазначала, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 є обґрунтованими наступними доказами:протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 16.10.2023 який надав покази щодо вчинення крадіжки належного йому майна, що відбулась в приміщенні ТРЦ «Французький бульвар», де потерпілий здійснює торгівельну діяльність;видатковою накладною №21 від 06.10.2023, яку долучив потерпілий ОСОБА_12 , та в якій зазначено вартість майна, викрадене у нього 06.10.2023 ОСОБА_9 та ОСОБА_3 ; протоколом огляду від 13.10.2023, під час якого оглянуто відеозаписи з камер відеоспостереження, розташованих у приміщенні ТРЦ «Французький бульвар», на яких зафіксовано вчинення крадіжки майна, належного ОСОБА_12 , що мала місце 06.10.2023; висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/23928-ТВ від 26.10.2023, згідно з яким вартість майна, викраденого у ОСОБА_12 06.10.2023, становить 2438,33 грн.; протоколом, складеним за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 04.12.2023, в якому зафіксовано розмови щодо вчинення ОСОБА_9 та ОСОБА_3 крадіжки майна, належного ОСОБА_12 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. При цьому, питання щодо обґрунтованості повідомлення ОСОБА_3 про підозру неодноразово перевірялось слідчим суддею першої інстанції під час вирішення питань щодо обрання запобіжного заходу, його продовження та продовження строків досудового розслідування.

У судовому засіданні сторона захисту скаргу підтримала та прохала задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені у змівсті скарги.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на підстави, зазначені у змісті письмових заперечень на скаргу.

Заслухавши доводи учасників судового розгляду, вивчивши зміст скарги та заперечень, надані документи у їх сукупності, слідча суддя приходить до таких висновків.

З наданих матеріалів встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000376 від 07.04.2023 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 185 КК України.

06.02.2024 у даному кримінальному провадженні старшою слідчою відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_15 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_16 , складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у кримінальному провадженні №0000376 від 07.04.2023, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої групою осіб, в умовах воєнного стану.

У відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.

Стаття 278 КПК України врегульовує порядок вручення письмового повідомлення про підозру, у відповідності до якої воно вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випавдку неможливості такого вручення- у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень

Відповідно до положень ч.2 ст. 135 КПК України, які передбачають порядок здійснення в кримінальному провадження, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі її вручається під розписку дорослому члену сім"ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаціййні організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Слідчою суддею встановлено, що у зв`язку із неможливістю вручення ОСОБА_3 особисто повідомлення про підозру у день його складення, 06.02.2024 письмове повідомлення про підозру у відповідності до ч.2 ст.135 КПК України вручено матері ОСОБА_3 ОСОБА_11 .

В подальшому, ОСОБА_3 об 11 годині 50 хвилин 12.02.2024 у кримінальному провадженні №0000376 від 07.04.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого: ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої групою осіб, в умовах воєнного стану.

Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_3 права підозрюваного оголошені та роз`яснені 12.02.2024.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_3 , який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Враховуючи зазначене, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_3 набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України.

Прокурором надано наступні докази на обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України, а саме: протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 від 16.10.2023; видаткову накладну №21 від 06.10.2023; витяг з протоколу огляду від 13.10.2023; висновок судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/23928-ТВ від 26.10.2023; протокол, складений за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 04.12.2023.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Слідча суддя зазначає, що КПК України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру, та не встановлює будь-яких обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею такого повідомлення.

Однак, враховуючи положення ст.8, 22, 26, глави 22 КПК України, слідчий суддя під час розгляду скарги, крім дотримання строків звернення зі скаргою на повідомлення про підозру, може перевірити наявність підстав для повідомлення про підозру, зміст такого повідомлення про підозру та дотримання стороною обвинувачення вимог щодо строків та порядку вручення повідомлення про підозру.

Повідомлення про підозру - дія, яка передбачає: складання, підписання, винесення і юридичне оформлення рішення про повідомлення про підозру; вручення повідомлення про підозру; роз`яснення підозрюваному його права; забезпечення підозрюваному права користуватися юридичною допомогою захисника; допит підозрюваного.

Аналіз акту повідомлення про підозру перевірка і оцінка відбувається з точки зору: об`єктивності викладених фактичних даних; логічності юридичного документа; законності його складання; обґрунтованості повідомлення про підозру; юридичної чіткості формулювань і правильної кваліфікації дій підозрюваного.

Як вбачається зі скарги та доданих до неї документів ОСОБА_3 повідомлено про підозру 06.02.2024, а скарга на вказану підозру подана 14.05.2024, тобто зі спливом більше двох місяців з дня прийняття рішення про повідомлення про підозру. Водночас, рішень про закриття кримінального провадження чи звернення з обвинувальним актом до суду, органом досудового розслідування, не приймалося.

Таким чином, слідча суддя дійшла висновку, що скаргу подано з дотриманням строків, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри або невинуватості особи, з врахуванням положень ст. 17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих досудовим розслідуванням доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості та достатності.

Тобто, під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є, зокрема, питання дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)» для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення їй про підозру.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей повідомлення особі про підозру передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри. При цьому, виходячи із системного аналізу п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України та п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, він є нижчим, ніж стандарт «обґрунтованої підозри», оскільки останній використовується для обґрунтування необхідності значно серйознішого обмеження прав, свобод і законних інтересів людини через, зокрема, застосування заходів забезпечення кримінального провадження та не зумовлює наділення підозрюваного додатковими правами.

Таким чином, слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення саме вини особи у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для висунення обвинувачення чи обґрунтування обвинувального вироку.

У зв`язку із цим слідча суддя під час розгляду скарг вирішує питання про доведеність тих обставин, на які посилається сторона захисту у скарзі, та чи можуть бути такі обставини підставою для висновку про недостатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України.

Обґрунтовуючи скаргу, сторона захисту посилається на те, що повідомлення про підозру є необґрунтованим, враховуючи недоведеність стороною обвинувачення складу інкримінованого кримінального правопорушення, відсутні докази вчинення ОСОБА_3 вказаного кримінального правопорушення.

Слідчою суддею встановлено, що відповідно до повідомлення про підозру, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої групою осіб, в умовах воєнного стану.

Стороною обвинувачення у судовому засіданні надано слідчій судді докази, на які сторона обвинувачення посилається, як на підставу для повідомлення ОСОБА_3 про підозру у можливому вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а саме: протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 від 16.10.2023 який надав покази щодо вчинення крадіжки належного йому майна, що відбулась в приміщенні ТРЦ «Французький бульвар», де потерпілий здійснює торгівельну діяльність; видаткову накладну №21 від 06.10.2023, яку долучив потерпілий ОСОБА_12 , та в якій зазначено вартість майна, викрадене у нього 06.10.2023 ОСОБА_9 та ОСОБА_3 ; витяг з протоколу огляду від 13.10.2023, під час якого оглянуто відеозаписи з камер відеоспостереження, розташованих у приміщенні ТРЦ «Французький бульвар», на яких зафіксовано вчинення крадіжки майна, належного ОСОБА_12 , що мала місце 06.10.2023; висновок судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/23928-ТВ від 26.10.2023, згідно з яким вартість майна, викраденого у ОСОБА_12 06.10.2023, становить 2438,33 грн.; протокол, складений за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 04.12.2023.

Досліджені фактичні дані, що містяться у перелічених джерелах доказів, переконують слідчу суддю в тому, що в своїй сукупності та взаємозв`язку вони відповідають тому мінімальному рівню стандарту «достатніх підстав (доказів)», що закріплений в п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, та надають стороні обвинувачення підстави для підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України. При цьому, надані стороною захисту доводи не спростовують того факту, що мали місце події, про які зазначено в повідомленні про підозру від 06.02.2024.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність в діях підозрюваного ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України, слідча суддя зазначає, що правильність кваліфікації дій особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу кримінального правопорушення, належність, допустимість та достатність доказів вирішується судом, а не слідчим суддею, в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку суду.

Відповідно до ст. 3 КПК України на стадії досудового розслідування до повноважень слідчого судді віднесено здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у порядку, передбаченому цим Кодексом. Згідно з ч. 3 ст. 17 КПК України підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 ґрунтується на недостовірних та недопустимих доказах, слідча суддя виходить з того, що на стадії досудового розслідування визнання доказів слідчим суддею недопустимими можливо лише у випадках, коли такі докази отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини і їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті під час подальшого розслідування чи судового розгляду або шляхом надання додаткових матеріалів, які вже є у розпорядженні сторони кримінального провадження. Тобто, висновок про недопустимість відповідного доказу є категоричним навіть із врахуванням відповідних особливостей стадії досудового розслідування. Слідча суддя на цій стадії може визнати недопустимими лише очевидно недопустимі докази, порушення збирання яких не може бути спростоване будь-якими іншими матеріалами.

Слідча суддя зазначає, що відповідно до ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, і суд за результатами розгляду справи по суті за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, не позбавлений можливості оцінити таку якість зазначеного джерела доказів як допустимість.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Отже, дослідивши матеріали скарги, слідча суддя дійшла висновку, що при перевірці доводів та обставин, на які посилається сторона захисту, як на підстави для скасування повідомлення про підозру, стороною захисту не наведено обставин, які б очевидно вказували на непричетність ОСОБА_3 до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, відсутність достатніх підстав для підозри, тобто про їх необґрунтованість.

Крім того, згідно із ст. 277 КПК України повідомлення про підозру має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Щодо з`ясування правомочності осіб, якими складено та погоджено підозру, воно включає перевірку питань: чи дотримані правила підслідності; чи брав участь слідчий у затриманні підозрюваної особи на місці злочину і чи не був очевидцем злочину, чи не підлягає допиту в якості свідка та внаслідок цього не може в подальшому здійснювати розслідування; чи не має ознак його зацікавленості в справі чи неупередженості, які можуть слугувати підставою його відводу.

Повідомлення про підозру ОСОБА_3 було складено 06.02.2024 старшою слідчою відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_15 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_16 .

Повідомлення про підозру ОСОБА_3 відповідає вимогам, визначеним ст. 277 КПК України, в ньому логічно та послідовно викладені фактичні обставини можливого вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України.

Враховуючи викладене, слідча суддя дійшла висновку, що зміст письмового повідомлення про підозру ОСОБА_3 відповідає вимогам ст. 277 КПК України, слідчим було дотримано вимоги ст. 278 КПК України щодо вручення письмового повідомлення про підозру, в ньому логічно та послідовно викладені фактичні обставини.

Враховуючи викладене, скарга захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на повідомлення про підозру ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000376 від 07.04.2023 за ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 303-307, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на повідомлення про підозру ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000376 від 07.04.2023 за ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя - ОСОБА_1