06.03.2024 Єдиний унікальний номер 205/2928/23
1-кп/205/121/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000206 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенськ Дніпропетровської області, громадянина України, має середню освіту, розлучений, малолітніх чи неповнолітніх дітей, а також недієздатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий останній раз:

-05.01.2021 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на 2 роки 2 місяці. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 грудня 2021 року ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05.01.2021 року, умовно-достроково, на строк 11 місяців 4 дні,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

в режимі відеоконференції захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року про введення воєнного стану в Україні, будучи раніше судимим, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив кримінальні правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 08.10.2022 року, ОСОБА_3 перебував за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_6 , з якою він спільно проживав, на території домоволодіння АДРЕСА_2 . Знаходячись у приміщенні домоволодіння, у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, ОСОБА_3 підійшов до дерев`яної скриньки з золотими прикрасами, яка знаходилась у тумбочці біля ліжка, відкрив її та побачив золоту підвіску з камінням 585 проби, вагою 3,03 г. та золоті сережки з камінням 585 проби, вагою 1,8 г., які визначив об`єктом свого кримінально-протиправного посягання. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, вчиняючи кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, взяв до рук золоті прикраси та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим, спричинив своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток у розмірі 5649,87 гривень.

Продовжуючи свою кримінально-протиправну діяльність, ОСОБА_3 25.01.2023 року, перебував за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_7 , з якою він спільно проживав, яке розташоване на території домоволодіння АДРЕСА_2 . Знаходячись на території вказаного домоволодіння, у ОСОБА_3 , виник кримінально протиправний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, реалізуючи який, ОСОБА_3 підійшов до дерев`яної господарської споруди, розташованої на території вказаного домоволодіння, та через вхідні двері зайшов до приміщення. Перебуваючи в приміщенні вказаної господарської споруди, ОСОБА_3 побачив електролобзик Einhell BP 600Е жовтого кольору, який визначив об`єктом свого кримінально-протиправного посягання та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, вчиняючи кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, взяв до рук електролобзик та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим, спричинив своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток у розмірі 433,33 гривень.

Також, 04.02.2023 року потерпілий ОСОБА_8 передав ОСОБА_3 автомобіль марки «Tavria Nova», д/н НОМЕР_1 , білого кольору та ключ до нього для проведення ним ремонтних та фарбувальних робіт за адресою м. Дніпро вул. Максима Дія буд.4. В автомобілі знаходився Bluetooth - модулятор, чорного кольору, корпус з полімерного матеріалу, марка TCCG, модель «ВТ53», напруга 12-24 В, який має два роз`єми USB типу А. Далі, 13.02.2023 року у ОСОБА_3 виник кримінально протиправний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, а саме, належного потерпілому Bluetooth - модулятора, марки TCCG, реалізуючи який, знаходячись на території АЗС «Юкон», розташованого за адресою м. Дніпро вул. Метробудівська 196, в салоні автомобіля Tavria Nova, д/н НОМЕР_1 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, вчиняючи кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, взяв до рук Bluetooth - модулятор та залишив автомобіль Tavria Nova, д/н НОМЕР_1 , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим, спричинив своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток у розмірі 484,03 гривень.

Далі, 10 лютого 2023 року, близько 11 годин 11 хвилин, ОСОБА_3 прибув до місця мешкання потерпілої ОСОБА_6 , яке розташоване на території домоволодіння АДРЕСА_2 . Знаходячись на території вказаного домоволодіння, у ОСОБА_3 , виник кримінально-протиправний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням до іншого приміщення, а саме, до дерев`яної господарської споруди, розташованої на території вказаного домоволодіння, реалізуючи який, підійшов до неї та через вхідні двері зайшов до приміщення. Знаходячись в приміщенні вказаної господарської споруди, побачив бензопилу SHARK CS-5000 чорно-помаранчевого кольору, яку визначив об`єктом свого кримінально протиправного посягання та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, вчиняючи кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, взяв до рук бензопилу та залишив територію домоволодіння, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим, спричинив своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток у розмірі 3250,00 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину не визнав та пояснив, що з потерпілою ОСОБА_6 він спільно проживав певний період за адресою: АДРЕСА_2 . Так, дійсно він 08.10.2022 року знаходився за місцем мешкання ОСОБА_6 , з якою на той час спільно проживав, а саме, за адресою: АДРЕСА_2 , де, перебуваючи в будинку, шляхом вільного доступу, підійшов до дерев`яної скриньки з прикрасами, з якої взяв майно, а саме, золоту підвіску з камінням 585 проби та золоті сережки з камінням 585 проби. Обвинувачений зазначив, що в той період потерпілої в будинку не було. Після чого, золоті прикраси, які належали ОСОБА_6 , заклав в ломбард, за що отримав гроші. Також пояснив, що він 25.01.2023 року, перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_6 , підійшов до дерев`яної споруди, розташованої на території вказаного домоволодіння, яка не зачинялася на замок, з якої взяв електролобзик Einhell BP 600Е жовтого кольору, який в подальшому заклав до ломбарду. Обвинувачений пояснив, що вказаним електролобзиком він раніше користувався, оскільки допомагав потерпілій по домогосподарству та не заперечував, що взяв це майно в той момент, коли не бачила ОСОБА_6 . Також, в судовому засіданні пояснив, що він 10.02.2023 року, в той період він вже не проживав разом з потерпілою, прибув до її місця мешкання та зайшов до приміщення господарської споруди, яке не зачинялось на замок, з якої взяв бензопилу SHARK CS-5000 чорно-помаранчевого кольору, яку заклав в подальшому до ломбарду. Обвинувачений зазначив, що він не мав умислу викрадати вищезазначене майно, вважав, що оскільки проживав з потерпілою разом, то він мав право її майном користуватися та розпоряджатися. При цьому, обвинувачений не заперечував, що йому було відомо, що вказане майно належить ОСОБА_6 , не заперечував, що він взяв це майно таємно, з метою закласти його в ломбард та отримати кошти, що ним і було зроблено, а отримані кошти використав на свій розсуд. Окрім цього, обвинувачений не заперечував, що дозволу від потерпілої на закладання її майна в ломбард він не отримував, гроші, отримані в ломбарді, потерпілій він не надавав. Також, обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 04.02.2023 року ОСОБА_8 передав йому автомобіль «Tavria Nova», д/н НОМЕР_1 приблизно на тиждень для ремонту, оскільки він займається ремонтом автомобілів. Обвинувачений зазначив, що дійсно у вказаному автомобілі знаходився Bluetooth - модулятор, чорного кольору, однак ним він користувався з дозволу потерпілого ОСОБА_8 , якого він попередив, що буде ним користуватися. Вказаний автомобіль він залишив на АЗС, оскільки він знаходився в несправному стані, так як не зміг його відремонтувати. Після цього, обвинувачений був зупинений працівниками поліції, які у нього в кишені знайшли вказаний Bluetooth модулятор. Проте, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він не мав умислу на викрадення модулятора, та користувався ним з дозволу потерпілого.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_3 своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (епізод від 08.10.2022 року, епізод від 25.01.2023 року, епізод від 10.02.2023 року), підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними доказами.

Показами допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 , яка зазначила, що вона певний період часу проживала разом з ОСОБА_3 як співмешканці, він допомагав їй по домогосподарству, але ж спільного господарства не вели, оскільки ОСОБА_3 всі гроші, які заробляв, витрачав на себе. У них постійно виникали суперечки через зловживання ОСОБА_3 слабоалкогольними напоями, харчувались разом, але ж продукти харчування практично завжди вона купляла за свої гроші, вона йому допомагала грошима, оскільки їй було його шкода. Також, стосовно викраденого майна потерпіла пояснила, що в кінці січні 2023 року вона припинила проживати з ОСОБА_3 , попрохавши його залишити її житло, та 10 лютого 2023 року вона побачила ОСОБА_3 на території свого домоволодіння, проте відмовилась його впускати до себе, після чого вона побачила як ОСОБА_3 виходить з її подвір`я з бензопилою в руках, а згодом виявила, що з дерев`яної господарської споруди, яке розташоване на території домоволодіння АДРЕСА_2 , тобто за місцем її проживання, була викрадена бензопила SHARK CS-5000 чорно-помаранчевого кольору. Після, їй повідомили сусіди, що бачили в той день ОСОБА_10 з бензопилою. Пояснила, що в той день не звернулась до органів поліції, а вирішила звернутися із заявою про крадіжку вже тоді, коли їй стало відомо від сусідів, що ОСОБА_3 викрав майно ще у гр. ОСОБА_8 . Окрім цього, потерпіла зазначила, що 26.01.2023 року вона виявила крадіжку електролобзика Einhell BP 600Е жовтого кольору, який знаходився також у дерев`яній господарській споруді, що розташована на території її домоволодіння. Пояснила, що 24 січня вона точно пам`ятає, що це майно знаходилось на місці, а 25 січня 2023 року ОСОБА_10 переїхав від неї, а тому, саме 25 січня електролобзик був викрадений останнім. Також, пояснила, що 08.10.2022 року, у приміщенні домоволодіння, в якому вона проживає, з дерев`яної скриньки були викрадені її золоті прикраси, а саме, золота підвіска з камінням 585 проби, вагою 3,03 г. та золоті сережки з камінням 585 проби, вагою 1,8 г. Скринька знаходилась у тумбочці біля ліжка в кімнаті. Із заявою до органів поліції про крадіжку золотих прикрас вона звернулася вже після того, як їй стало відомо про інші крадіжки її особистого майна, оскільки почала перевіряти своє майно та вже в процесі перевірки свого майна виявила крадіжку золотих прикрас. Потерпіла зазначила, що вона впевнена в тому, що, золоті прикраси були викрадені ОСОБА_3 , саме 08.10.2022 року, оскільки вона на початку жовтня 2022 року поїхали до іншої місцевості на похорон свого брата, який загинув на фронті, а ОСОБА_3 залишився у неї вдома. Потерпіла пояснила, що золоті прикраси їй купляв її покійний чоловік, а електролобзик та бензопилу вона купляла за свої гроші, ще до того як став проживати з нею ОСОБА_3 . Доповнила, що вона дозволяла ОСОБА_3 , коли він з нею проживав, користуватися електролобзиком та бензопилою, проте дозвіл на розпорядження не надавала, про той факт, що обвинувачений заклав її речі в ломбард, вона не знала. Також, потерпіла повідомила, що їй частково відшкодована шкода за крадіжку золотих прикрас, бензопила та електролобзик їй повернули, а тому просила призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Крім показань потерпілої ОСОБА_6 , провина обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України також підтверджується дослідженими по справі письмовими доказами.

Епізод від 08.10.2022 року:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_6 , згідно якого вона просила прийняти міри до гр. ОСОБА_3 , який 08.10.2022 року по 18.00 год. 26.01.2023 року здійснив крадіжку її золотих прикрас, шляхом вільного доступу, за адресою: АДРЕСА_2 ;

-висновком судової товарознавчої експертизи № 1093 від 08.03.2023 року разом з додатками судового експерта ОСОБА_11 , ринкова вартість, з урахуванням зносу, брухту золота, проба 585, чиста вага 4.35 гр., станом на 26.01.2023 року за курсом НБУ, без врахування ПДВ може становити 5649,87 грн.;

-протоколом огляду місця події від 06.03.2023 року, згідно якого в присутності понятих був проведений огляд за адресою: м. Дніпро, пров. Парусний, 10к, предметом огляду був договір про надання банківського кредиту № DР-99.68777/0 від 09.10.2022 року;

-договір про надання банківського кредиту № DР-99.68777/0 від 09.10.2022 року, що визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, зберігається при матеріалах кримінального провадження;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.03.2023 року, відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_12 впізнав на фотознімку під № 4 чоловіка, а саме, ОСОБА_3 , який 09.10.2022 року залишив під заставу за умовами кредитного договору золоті сережки з камінням.

Епізод від 25.01.2023 року:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_6 , згідно якого вона просила прийняти міри до гр. ОСОБА_3 , який з 09.00 год. 24.01.2023 року по 18.00 год. 26.01.2023 року здійснив крадіжку її особистого майна, шляхом вільного доступу, за адресою: м. Дніпро, пров. Вірменській, 22 у м. Дніпро;

-висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-23/8511-ТБ від 10.03.2023 року Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, згідно якого ринкова вартість електролобзика Einhell BP 600Е, станом на 25.02.2023 року могла складати 433,33 грн.;

-протоколом огляду місця події від 01.03.2023 року та фототаблиці до нього, згідно якого в присутності понятих був проведений огляд за адресою: м. Дніпро, пров. Парусний, 10к, предметом огляду був електролобзик Einhell BP 600Е, жовтого кольору;

-договір про надання фінансового кредиту під заставу № DР-99.71823/0 від 25.01.2023 року, що визнано речовим доказом у кримінальному провадженні згідно постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 01.03.2023 року, зберігається при матеріалах кримінального провадження;

-електролобзик Einhell BP 600Е, жовтого кольору, що визнано речовим доказом у кримінальному провадженні згідно постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 01.03.2023 року та передано на зберігання під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.03.2023 року, відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_12 впізнав на фотознімку під № 2 чоловіка, а саме, ОСОБА_3 , який 25.01.2023 року залишив під заставу за умовами кредитного договору електролобзик Einhell BP 600Е;

-товарний чек на електролобзик Einhell BP 600Е;

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 13.03.2023 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого в присутності понятих потерпіла ОСОБА_6 впізнала на фотознімку під № 3 належний їй електролобзик Einhell BP 600Е.

Епізод від 10.02.2023 року:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_6 , згідно якого вона просила прийняти міри до гр. ОСОБА_3 , який 10.02.2023 року, здійснив крадіжку бензопили жовто-чорного кольору, з території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 ;

-протоколом огляду місця події від 14.02.2023 року, згідно якого в присутності понятих був проведений огляд за адресою: м. Дніпро, пров. Вірменській, 22 у м. Дніпро;

-висновком судової товарознавчої експертизи № 761 від 15.02.2023 року судового експерта ОСОБА_11 , ринкова вартість бензопили SHARK CS-5000, станом на 10.02.2023 року, з урахуванням зносу складає 3250,00 грн.;

-протоколом огляду місця події від 15.02.2023 року, згідно якого в присутності понятих був проведений огляд за адресою: м. Дніпро, вул. Трудова, 30, в приміщенні ломбарду, де було оглянуто бензопилу SHARK CS-5000, чорного кольору;

-договір про надання фінансового кредиту під заставу № 02423295 від 10.02.2023 року, що визнано речовим доказом у кримінальному провадженні згідно постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 15.02.2023 року, зберігається при матеріалах кримінального провадження;

-бензопила SHARK CS-5000, що визнано речовим доказом у кримінальному провадженні згідно постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 15.02.2023 року та передано на зберігання під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.02.2023 року, відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_13 впізнав на фотознімку під № 2 чоловіка, а саме, ОСОБА_3 , який 10.02.2023 року залишив під заставу за умовами кредитного договору бензопилу SHARK CS-5000;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.02.2023 року, відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_14 впізнав на фотознімку під № 3 чоловіка, а саме, ОСОБА_3 , який 10.02.2023 року викрав з домоволодіння АДРЕСА_3 ;

-висновком судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/104-23/7792-Д від 01.03.2023 року Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, згідно якого слід пальця руки найбільшими розмірами 16х27 мм, зафіксований на відрізку липкої стрічки 38х34 мм, вилучений 14.02.2023 року слідчим в ході проведення огляду місця події на території домоволодіння АДРЕСА_2 , залишений безіменним пальцем правої руки, відбиток якого є в дактилоскопічній карті, заповненій на ім`я ОСОБА_3 ;

-один слід пальця руки на 1л/с, запакований до паперового пакету та дактилокарта на ім`я ОСОБА_3 , що визнано речовим доказом у кримінальному провадженні згідно постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 01.03.2023 року, що передано до камери схову ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Проте, незважаючи на невизнання ОСОБА_3 своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за епізодом від 04.02.2023 року, підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними доказами.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_8 , який в суді пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_3 він познайомився на заводі, спілкувалися з приводу автомобілів. Потерпілий надав обвинуваченому у борг грошові кошти в сумі 5000 грн., тому міркував, що йому потрібна робота, та домовився з ним про ремонт свого автомобіля. Потерпілий віддав обвинуваченому автомобіль, ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. На наступний день обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що посварився з жінкою, з якою проживав та вона його вигнала з дому, попросив залишити речі в автомобілі. Через декілька днів потерпілий випадково побачив свій автомобіль на АЗС, взяв другий комплект ключів, відкривши свій автомобіль, він побачив речі ОСОБА_15 та відразу крадіжку свого майна, а саме, Bluetooth модулятора не помітив. Наступного разу він сів в свій автомобіль та помітив, що відсутнє його майно, а саме, Bluetooth - модулятор, чорного кольору, корпус з полімерного матеріалу, марка TCCG, модель «ВТ53», напруга 12-24 В, який має два роз`єми USB типу А. Потерпілий зазначив, що дозвіл ОСОБА_3 на користування Bluetooth модулятором він не давав. Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 на його телефонні дзвінки не відповідав та потерпілий відразу заяву про крадіжку свого майна в поліцію не писав, сподіваючись, що ОСОБА_3 поверне викрадене, а дізнавшись про те, що обвинувачений ОСОБА_3 також викрав майно належне гр. ОСОБА_6 , вже тоді написав заяву в поліцію. Потерпілий поїхав на завод, де намагався з друзями затримати обвинуваченого, викликав поліцію, надав їм покази. Потерпілий зазначив, що він особисто бачив в кишені обвинуваченого ОСОБА_3 належний йому Bluetooth модулятор. Потерпілий повідомив, що викрадене майно йому повернуте, претензій до обвинуваченого немає, просив покарання призначити на розсуд суду.

Також, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (епізод від 04.02.2023 року) підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_8 , згідно якого він просив прийняти міри до гр. ОСОБА_3 , який на початку лютого 2023 року, з належного йому автомобіля здійснив крадіжку Bluetooth модулятора;

-протоколом огляду місця події від 15.02.2023 року та фото таблиці до нього, згідно якого в присутності понятих проводився огляд в службовому приміщенні кабінету № 106 СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: м. Дніпро, вул. Павлова, 3/5, де під час огляду ОСОБА_3 добровільно видав з правої кишені куртки - Bluetooth - модулятор, чорного кольору, корпус з полімерного матеріалу, марка TCCG, модель «ВТ53», напруга 12-24 В, який має два роз`єми USB типу А;

-Bluetooth - модулятор, чорного кольору, корпус з полімерного матеріалу, марка TCCG, модель «ВТ53», напруга 12-24 В, який має два роз`єми USB типу А, що визнано речовим доказом у кримінальному провадженні згідно постанови про визнання речових доказів від 15.02.2023 року, та передано на зберігання під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_8 ;

-висновком судової товарознавчої експертизи № 1094 від 08.03.2023 року судового експерта ОСОБА_11 , ринкова вартість, з урахуванням зносу, Bluetooth - модулятора, чорного кольору, корпус з полімерного матеріалу, марка TCCG, модель «ВТ53», напруга 12-24 В, який має два роз`єми USB типу А, придбаний 12.08.2022 року, станом на 03.02.2023 року становить 484,03 грн.;

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 13.03.2023 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого в присутності понятих потерпілий ОСОБА_8 впізнав на фотознімку під № 4 належний йому Bluetooth модулятор;

-протоколом огляду місця події від 13.03.2023 року, згідно якого в присутності понятих проводився огляд в приміщенні СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: м. Дніпро, вул. Павлова, 3/5, предметом є Bluetooth - модулятор, чорного кольору, корпус з полімерного матеріалу, марка TCCG, модель «ВТ53», напруга 12-24 В, який має два роз`єми USB типу А.

Отже, зазначені докази не містять суперечностей, узгоджуються між собою та дозволяють об`єктивно встановити обставини кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Тобто, докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (див. постанову ККС ВС від 28.03.2019 у справі № 154/3213/16).

У той час, як процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2 ст. 84 КПК).

Надані суду докази відповідно до вимог ст. 94 КПК України оцінюються з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідно процесуального рішення.

Наведені вище і досліджені судом докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення злочину) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними.

Оцінюючи досліджені докази, кожний окремо та в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, такими, що узгоджуються між собою, та достатніми, щоб покласти їх в основу вироку, приходячи до висновку, що винуватість обвинуваченого поза розумним сумнівом знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду цього кримінального провадження.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_3 щодо невизнання ним своєї вини за епізодом від 04.02.2023 року є безпідставними, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та такими, що не знайшли свого повного підтвердження в ході судового розгляду, оскільки спростовані вищевказаними належними та допустимими доказами, зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що дозволу ОСОБА_3 не давав на користування Bluetooth - модулятором, а тому свідчать про вчинення обвинуваченим даного злочину при встановлених судом обставинах. Належних та допустимих доказів, які б підтверджували показання обвинуваченого суду не надано.

Твердження сторони захисту стосовно того, що стороною обвинувачення дії ОСОБА_15 в частині обвинувачення в крадіжці майна, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , невірно кваліфіковані, а вірним є кваліфікація за статтею Кримінального Кодексу України «самоуправство», які обґрунтовуються тим, що обвинувачений, проживаючи разом з потерпілою однією сім`єю, вважав, що він як чоловік мав право розпоряджатись її майном, окрім цього обвинувачений мав намір викупити це майно з ломбарду, є такими, що не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Так, суду не надано доказів, що потерпіла ОСОБА_6 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, перебували у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство. Так, потерпіла ОСОБА_6 заперечувала в судовому засіданні факт ведення спільного господарства, проживання з ОСОБА_3 як чоловіка та жінки, також захистом не надано суду доказів, що викрадене у потерпілої ОСОБА_6 майно є спільною сумісною власністю останньої та ОСОБА_3 .

Згідно ст.356 КК України, самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений не мав прав на майно, належне ОСОБА_6 та усвідомлював це. Доводи обвинуваченого, що він не мав на меті крадіжку, а згідно показів обвинуваченого «взяв» з метою закласти в ломбард та отримати гроші для сім`ї, не відповідають фактичним обставинам справи.

Непереконливими є покази обвинуваченого ОСОБА_3 в частині відсутності у нього умислу на викрадення майна, належного ОСОБА_6 , з огляду на наступне.

Прямий умисел - це таке психічне ставлення до діяння і його наслідків, при якому особа усвідомлювала суспільно - небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно- небезпечні наслідки і бажала їх настання (ч. 2 ст. 24 КК).

Так, під час скоєння крадіжок, ОСОБА_15 діяв непомітно для потерпілої, з метою приховування від оточуючих своїх дій, та утримуючи викрадене майно при собі, не повідомив ОСОБА_6 про свої дії, а тому усвідомлював протиправність своїх дій, тим самим, діяв умисно, що в свою чергу доводить наявність умислу у ОСОБА_15 на вчинення крадіжки. Окрім цього, той факт, що обвинувачений в день викрадення особистого майна, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме, електролобзика та бензопили, заклав це майно в ломбард, що підтверджується письмовими доказами, за що отримав грошові кошти, підтверджує його корисливий мотив. Стосовно крадіжки ОСОБА_10 золотих прикрас, які належать ОСОБА_6 , то необхідно відмітити, що скориставшись відсутністю потерпілої в будинку, він вчинив крадіжку вказаного майна, не повідомив про свої дії ОСОБА_6 , коли вона повернулася до дому, а на наступний день заклав золоті прикраси до ломбарду, що підтверджується письмовими доказами, гроші ОСОБА_6 не повернув.

А тому, умисел у обвинуваченого ОСОБА_15 на вчинення крадіжок, підтверджується взаємопов`язаними між собою доказами, які в сукупності вказують на те, що останній мав умисел саме на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Отже, невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини суд розцінює критично, його позиція є одним із способів захисту від пред`явленого йому обвинувачення та його бажання зменшити ступінь своєї вини або ж взагалі уникнути відповідальності за вчинене.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану за епізодами від 08.10.2022 року, 25.01.2023 року, 04.02.2023 року, правильно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України.

Крім того, умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 за епізодом від 10.02.2023 року правильно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням до іншого приміщення.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання, враховуючи характер суспільної небезпечності і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, що у відповідності до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, данні про особу обвинуваченого, яка раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працевлаштований, розлучений, малолітніх чи неповнолітніх дітей, а також недієздатних осіб на утриманні не має, характеристика з місця проживання відсутня, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

З урахуванням встановлених обставин справи, виходячи з загальних засад призначення покарання, законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно відповідати обставинам та характеру скоєного правопорушення, та необхідним і достатнім для виправлення винуватої особи, також враховуючи, що потерпілій ОСОБА_6 частково відшкодована шкода, частина майна їй повернута, просила суд ОСОБА_3 суворо не карати, повернуто викрадене майно також і потерпілому ОСОБА_8 , суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів, слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі у межах установленою санкцією статті обвинувачення наближених до мінімального.

Підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Визначаючи остаточне покарання ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05.01.2021 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 грудня 2021 року ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05.01.2021 року, умовно-достроково, невідбутий термін 11 місяців 4 дні.

У ч.4 ст.81 КК України зазначено, що у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як свідчать матеріали провадження, ОСОБА_3 раніше був засуджений Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі. Він був звільнений умовно-достроково від відбування покарання на 11 місяців 4 дні раніше терміну закінчення строку покарання і протягом цього строку вчинив злочин передбачений ч. 4 ст. 185 КК України (епізод від 08.10.2022 року).

Відтак, суд вважає необхідним призначити покарання з урахуванням вимог ст. 71 КК України, оскільки ОСОБА_3 вчинив даний злочин за епізодом від 08.10.2022 року, протягом строку умовно-дострокового звільнення.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що до призначеного судом ОСОБА_3 у цьому провадженні покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05.01.2021 року.

На думку суду, таке покарання є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Тому відсутні законні підстави для застосування ст. ст. 75, 76 КК України.

Суд вважає необхідним, до набрання вироком законної сили, залишити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 - тримання під вартою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову товарознавчу експертизу № 761 від 15.02.2023 року, витрати на яку складають 200 грн., судову товарознавчу експертизу № 1094 від 08.03.2023 року, витрати на яку складають 200 грн., судову товарознавчу експертизу № СЕ-19/104-23/8511-ТБ від 10.03.2023 року, витрати на яку складають 755,12 грн., судову товарознавчу експертизу № 1093 від 08.03.2023 року, витрати на яку складають 200 грн., судову дактилоскопічну експертизу № СЕ-19/104-23/7792-Д від 01.03.2023 року, витрати на яку складають 755,12 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, призначити покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05.01.2021 року у вигляді трьох місяців позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у вигляді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , до вступу вироку в законну силу, залишити без змін - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 16 лютого 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 200 грн. (двісті гривень), витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 761 від 15.02.2023 року; 200 грн. (двісті гривень), витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 1094 від 08.03.2023 року; 755,12 грн. (сімсот п`ятдесят п`ять гривень 12 коп.), витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-23/8511-ТБ від 10.03.2023 року; 200 грн. (двісті гривень), витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 1093 від 08.03.2023 року; 755,12 грн. (сімсот п`ятдесят п`ять гривень 12 коп.), витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/104-23/7792-Д від 01.03.2023 року.

Речові докази:

-договір про надання банківського кредиту № DР-99.68777/0 від 09.10.2022 року, що зберігається при матеріалах кримінального провадження - продовжити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-договір про надання фінансового кредиту під заставу № DР-99.71823/0 від 25.01.2023 року, що зберігається при матеріалах кримінального провадження - продовжити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-електролобзик Einhell BP 600Е, жовтого кольору, що передано на зберігання під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 вважати повернутим потерпілій ОСОБА_6 за належністю;

-договір про надання фінансового кредиту під заставу № 02423295 від 10.02.2023 року, що зберігається при матеріалах кримінального провадження - продовжити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-бензопила SHARK CS-5000, що передана на зберігання під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 - вважати повернутим потерпілій ОСОБА_6 за належністю;

-один слід пальця руки на 1л/с, запакований до паперового пакету та дактилокарта на ім`я ОСОБА_3 , що передано до камери схову ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий суддя: ОСОБА_1