Справа № 539/1379/24
Провадження № 1-кп/539/187/2024
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2024 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,
суд, -
24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року, який діє на даний час.
У відповідності до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеними особами є громадяни України, які змушені залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», право на взяття на облік як внутрішньо переміщені особи, мають право ті особи, які після введення Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» перемістилися з території адміністративно-територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії. При цьому, ця територія повинна бути визначена в переліку, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204 «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам, в рамках Програми «єПідтримка».
Територію Сумської області розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204 «Про затвердження переліку адміністративно- територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми єПідтримка» віднесено до адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка
Частиною 2 статті 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2021 р. № 1272 «Деякі питання надання допомоги в рамках Програми єПідтримка» визначено, що допомога в рамках Програми єПідтримка є державною допомогою, яка надається отримувачам допомоги, за рахунок коштів державного бюджету.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 332 від 20.03.2022, допомога призначається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 р. з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022, територію Краснопільської селищної територіальної громади віднесено до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.
До початку ведення бойових дій на території Краснопільської селищної територіальної громади, ОСОБА_3 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2 , але місце проживання останнього зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .
Після початку введення воєнного стану в Україні, у ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння державними коштами, шляхом реєстрації як внутрішньо переміщеної особи та подальшого отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
У подальшому, 16.04.2022, ОСОБА_3 , продовжуючи свій протиправний умисел на заволодіння державними коштами шляхом обману, звернувся до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради, із заявою про надання йому допомоги на проживання як внутрішньо переміщеній особі.
При цьому, ОСОБА_3 повідомив уповноваженій особі Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради завідомо неправдиві відомості, що прибув на проживання до м. Лубни із Краснопільської селищної територіальної громади Сумської області, де ведуться активні бойові дії, не повідомивши, що задовго до введення воєнного стану в Україні він проживав у м. Лубни.
16.04.2022, на підставі поданої ОСОБА_3 заяви до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району, розпорядженням начальника Управління соціального захисту населення йому було призначено державну допомогу на проживання як внутрішньо переміщеній особі, із 01.03.2022, у розмірі 2000 гривень щомісячно.
У результаті подання ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району недостовірних відомостей, у період часу із 01.03.2022 по 30.06.2023, йому було нараховано та виплачено з Державного бюджету України допомогу на проживання як внутрішньо-переміщеній особі на загальну суму 30 000 грн. 00 коп., чим заподіяно Державі в особі Міністерства соціальної політики України майнової шкоди на вказану суму.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Крім того, 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє на даний час.
У відповідності до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеними особами є громадяни України, які змушені залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», право на взяття на облік як внутрішньо переміщені особи, мають право ті особи, які після введення Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» перемістилися з території адміністративно-територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії. При цьому, ця територія повинна бути визначена в переліку, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204 «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам, в рамках Програми «єПідтримка».
Територію Сумської області розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204 «Про затвердження переліку адміністративно- територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми єПідтримка» віднесено до адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка
Частиною 2 статті 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2021 р. № 1272 «Деякі питання надання допомоги в рамках Програми єПідтримка» визначено, що допомога в рамках Програми єПідтримка є державною допомогою, яка надається отримувачам допомоги, за рахунок коштів державного бюджету.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 332 від 20.03.2022, допомога призначається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 р. з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022, територію Краснопільської селищної територіальної громади віднесено до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
До початку ведення бойових дій на території Краснопільської селищної територіальної громади, ОСОБА_7 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2 , але місце проживання останнього зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .
08.07.2023 у ОСОБА_3 народився син ОСОБА_4 і після цього у ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння державними коштами, шляхом реєстрації дитини як внутрішньо переміщеної особи та подальшого отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
У подальшому, 14.07.2023, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел на повторне заволодіння державними коштами шляхом обману, звернувся до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради, із заявою про перерахунок йому допомоги разом із дитиною на проживання як внутрішньо переміщеній особі.
При цьому, ОСОБА_3 повідомив уповноваженій особі Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради завідомо неправдиві відомості, що прибув на проживання до м. Лубни із Краснопільської селищної територіальної громади Сумської області, де ведуться активні бойові дії, не повідомивши, що задовго до введення воєнного стану в Україні він проживав у м. Лубни.
14.07.2023 на підставі поданої ОСОБА_3 заяви до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району, розпорядженням начальника Управління соціального захисту населення у зв`язку зі зміною складу сім`ї, а саме народження дитини проведено перерахунок виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, із 01.07.2023 у розмірі 5000 гривень щомісячно.
У результаті подання ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району недостовірних відомостей, у період часу із 01.07.2023 по 29.02.2024, йому було нараховано та виплачено з Державного бюджету України допомогу на проживання як внутрішньо переміщеній особі на загальну суму 40 000 грн. 00 коп., чим заподіяно Державі в особі Міністерства соціальної політики України майнової шкоди на вказану суму.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за вищевикладених обставин визнав повністю, у вчиненому щиро кається.
Показання ОСОБА_3 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за вищевикладених обставин, прокурор та захисник також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що свою вину в скоєних кримінальних правопорушеннях ОСОБА_3 визнав повністю, сприяв розкриттю злочинів, щиро кається у вчиненні кримінальних правопорушень, і визнає це обставинами, які пом`якшують покарання.
Обставин, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, є працездатним, ніде не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 та ч.2 ст.190 КК України у виді обмеження волі.
Остаточне покарання слід призначити відповідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Відповідно до досудової доповіді органу з питань пробації рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень ризику небезпеки ОСОБА_3 для суспільства становлять високий рівень.
Проте, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, який в скоєному кається, сприяв розкриттю злочинів, суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства і вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Таке покарання, на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання.
В даному кримінальному провадженні Міністерством соціальної політики України пред`явлено до обвинуваченого цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, в розмірі 70 000 грн.
У судовому засіданні прокурор вважав за необхідне задовольнити позов. Представник цивільного позивача Міністерства соціальної політики України позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надавши заяву про розгляд кримінального провадження без його участі.
Даний позов обвинувачений визнав повністю.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що цивільний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно зі ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
На підставі ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Таким чином, оскільки винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.190 КК України, доведена, то він повинен компенсувати державі в особі Міністерства соціальної політики України заподіяну шкоду в повному обсязі.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався.
Речові докази та процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.190 КК України, та призначити наступне покарання:
за ч.1 ст. 190 КК України - у виді обмеження волі на строк за 2 (два) роки;
за ч.2 ст.190 КК України - у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов Міністерства соціальної політики України до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, задовольнити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1