У Х В А Л А

Іменем України

28 травня 2024 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , погоджене з прокуроро відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000881 від 30.08.2023

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000881 від 30.08.2023 за підозрою 31 громадян України у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 7 ст. 111-1, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 5 ст. 111-1, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 3 ст. 110, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 3 ст. 146, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 127, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 3 ст. 262, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 4 ст. 186, ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч. 3 ст. 289 КК України, в тому числі громадянина України ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 110, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 127 КК України.

У ході здійснення досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , не погоджуючись з політикою чинної влади в Україні та підтримуючи входження тимчасово окупованих територій України до складу рф, у невстановлений досудовим розслідуванням час але не пізніше 26.05.2022, з метою увійти в коло довіри представників окупаційної адміністрації для подальшого незаконного працевлаштування в лавах так званих правоохоронних органів рф, перебуваючи у м. Херсон (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено) прийняв рішення сприяти окупаційній адміністрації та виконувати їх злочинні накази.

З цією метою, ОСОБА_5 , у період часу з початку березня 2022 року по 26.05.2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) будучи обізнаним про факт ведення рф агресивної війни проти України, невизнання вказаною державою поширення державного суверенітету України на тимчасово окупованій території України, у тому числі Херсонської області, з метою встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора, співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, які за результатом їх реалізації завдадуть шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності України, перебуваючи у м. Херсон (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено) погодився на пропозицію невстановлених осіб, які входили до складу «главное управление министерства внутренних дел Херсонской обалсти», зайняти посаду у незаконному правоохоронному органі «главное управление министерства внутрених дел херсонской области».

Так, 01.06.2022 ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області міської територіальної громади за адресою: м. Херсон, вул. Маяковського, буд. 10, добровільно зайняв посаду «временно исполняющего обязанности оперуполномоченного отделения уголовного розыска Каховского районного отдела полиции Главного управления МВД Херсонской области», в подальшому зайняв посаду «оперуполномоченноый отделения уголовного розыска Каховского РОП ГУ МВД» у незаконному правоохоронному органі «главное управление министерства внутрених дел херсонской области».

Санкція статтей Кримінального кодексу України, що встановлює відповідальність за злочини, у вчиненні яких підозрюється особа, передбачає конфіскацію майна.

-Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на підозрюваного ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстровано право власності на наступне нерухоме майно:

-земельна ділянка з кадастровим номером: :01:001:0650 площею 0.0931 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 ;

-житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;

-квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Виходячи з вищевикладеного на даний час виникла необхідність в накладені арешту на зазначене майно, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, перетворення, відчуження.

Слідчий просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя вважає за необхідне здійснити розгляд клопотання без участі власника майна, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Враховуючи, що санкція інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення передбачає конфіскацію майна, арешт належного підозрюваному майна є співмірним та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою можливої конфіскації майна, як виду покарання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту вказаного в клопотанні слідчого майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , а саме:

-земельну ділянку з кадастровим номером: :01:001:0650 площею 0.0931 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 ;

-житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;

-квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1