У Х В А Л А

Справа № 185/4/24

Провадження № 1-кс/185/225/24

12 березня 2024 року м. Павлоград

Слідчий судя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

Власник майна ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч.2 КК України, звернулася з клопотанням про скасування арешту майна, який накладено ухвалою слідчого судді від 03 січня 2024 року, а саме на транспортний засіб - автомобіль «MITSUBISHI SPACE STAR» реєстраційний номер НОМЕР_1 в частині заборони користування вказаним транспортним засобом.

Дослідивши матеріали клопотання, яким заявник обґрунтовує свої вимоги, заяву слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, якої останній заперечував проти зняття арешту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, для збереження речових доказів.

Продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Ухвалою слідчого судді від 03 січня 2024 року в межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч.2 КК України, накладено арешт, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на легковий автомобіль марки «ВАЗ-2108» реєстраційний номер НОМЕР_2 та на легковий автомобіль марки «MITSUBISHI SPACE STAR» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Як встановлено слідчим суддею, арешт на майно накладено за клопотанням належного суб`єкта. Також встановлено, що арешт на майно було накладено з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України - підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 14.09.2016, легковий автомобіль «MITSUBISHI SPACE STAR» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Нормами ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено дві взаємовиключні підстави скасування арешту майна слідчим суддею це необґрунтованість накладення арешту або якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Згідно з ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

В той же час незважаючи на те, що досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні ще не закінчено, розглядом клопотання встановлено, що із автомобілем «MITSUBISHI SPACE STAR» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_3 , вже проведено ряд слідчих дій, які є достатніми для встановлення обставин кримінального правопорушення та виконання завдань, визначених ст.2 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що у кримінальному провадженні існує два види інтересів суспільні інтереси, на захист яких спрямована система кримінальної юстиції та особисті інтереси підозрюваного, обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, які мають бути гарантовано захищені від неправомірних посягань.

Забезпечення балансу цих інтересів, по суті, є одним з найважливіших завдань кримінального провадження. Так у ст. 2 КПК зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Досягнути такого балансу можна лише за умови існування і дотримання певних правил, визначених у законі, які в своїй сукупності створюють систему гарантій від порушення прав особи, що опинилась у сфері дії кримінального провадження.

В той же час слідчий суддя зазначає, що відповідно до ст. 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.

Обмеження прав власника щодо належного йому майна можуть мати місце у зв`язку з тим, що відповідні речі містять відомості, які мають значення для кримінального провадження. Відповідні обмеження мають бути розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження. З урахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні станом на час надання дозволу на проведення обшуку потреби досудового розслідування, можливо, виправдовували саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що застосування заборони на відчуження, розпорядження та користування майном, яке правомірно належнить особі, має бути спрямоване виключно на досягнення завдань кримінального провадження.

Враховуючи наведене доходжу висновку, що клопотання про скасування арешту в частині заборони користування транспортним засобом автомобілем «MITSUBISHI SPACE STAR» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 січня 2024 року в межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч.2 КК України, на легковий автомобіль марки «ВАЗ-2108» реєстраційний номер НОМЕР_2 та на легковий автомобіль марки «MITSUBISHI SPACE STAR» реєстраційний номер НОМЕР_1 в частині заборони користування - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1