САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/508/24
Провадження №1-кп/726/74/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувачений: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

потерпілої: ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за № 0000010 від 02.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Садгірського районного суду міста Чернівці перебувають матеріали кримінального провадження № 0000010 від 02.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурором в підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про обрання у кримінальному провадженні запобіжного заходу в виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 . Так, на думку прокурора, лише запобіжний захід в виді тримання під вартою здатний забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків під час розгляду справи, в іншому випадку цілком ймовірно, що обвинуваченим можуть бути прийняті спроби переховування від суду, а також може перешкоджати кримінальному провадженню в спосіб вчинення тиску на потерпілу та свідків. Крім того, за переконанням прокурора запобіжний захід у виді тримання під вартою попереджає можливість вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, тому застосування альтернативних запобіжних заходів недоцільно.

25 січня 2024 року ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці щодо підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 22.03.2024.

28.02.2024 обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), за кваліфікуючими ознаками вчиненому повторно та в умовах воєнного стану, скеровано для розгляду до Садгірського районного суду м. Чернівці.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке у відповідності до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у відповідності з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 покладається запобігання спробам:

- переховуватися від суду (враховуючи факти неодноразової судимості за вчинення кримінальних правопорушень, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та санкцію інкримінованої статті, ОСОБА_4 може переховуватись з метою уникнення покарання, так як будь-якої альтернативної міри покарання ніж позбавлення волі за вчинення вказаного злочину законом не передбачено); Відповідно до практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни ними показань про обставини злочину та дотримання вимог ст.23 КПК України в судовому засіданні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення (враховуючи те, що ОСОБА_4 не має постійного джерела доходів; раніше неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів; знову вчинив кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, то вказане свідчить про стійку системність та схильність підозрюваного до вчинення злочинів.

При обранні запобіжного заходу також необхідно враховувати наступні обставини, передбачені ст. 178 КК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, які на даний час доводять причетність ОСОБА_4 до вчинення цього злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

У даному випадку, зважаючи на те, що вчинивши вказане кримінальне правопорушення, ОСОБА_4 порушив основні цінності суспільства, з метою забезпечення охорони загальносуспільних прав та інтересів інших громадян, існує необхідність в обранні запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не забезпечить у повній мірі виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та не надасть реальної змоги запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім цього, слід врахувати, що обвинувачений ОСОБА_4 на даний час не працює, є особою, що досягла повноліття, не є особою похилого віку, без будь-яких фізичних чи психічних вад, тому на даний час відсутні будь-які переконливі дані про застереження, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_4 під вартою.

Крім того, прокурор в судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, а підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували щодо клопотаннь прокурора.

Потерпіла ОСОБА_6 також не заперечувала проти клопотань прокурора.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілу суд приходить до висновку, клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави та призначення справи до розгляду підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 121 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.

Європейський Суд з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» зазначив, що продовжуване утримання особи під вартою може бути виправдане у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи. Таким чином, при позбавленні особи волі та продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження суд повинен враховувати особливості конкретної справи, в якій необхідне тривале утримання особи під вартою у зв`язку з привалюванням суспільного інтересу та безпеки суспільства над правилом поваги до особистої свободи особи.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зі ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких на досудовому слідстві було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали.

Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Відтак, суд вважає за доцільне обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 терміном на 60 (шістдесят) днів.

Одночасно, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Так, після застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України, визначити йому запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншими фізичними або юридичними особами (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Садгірського районного суду м. Чернівці в ТУ ДСА України у Чернівецькій області.

Розмір застави судом визначається у відповідності до вимог ч.5 ст.182 КПК України.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст. 183 та ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати до Садгірського районного суду м. Чернівці за судовим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває обвинувачений, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Крім того, підстав повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку передбаченому ст. ст. 468-475 КПК України немає.

Підстав для закриття провадження немає.

Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Кримінальне провадження підсудне Садгірському районному суду м. Чернівці.

За таких обставин є всі підстави для призначення судового розгляду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.5, 7, 177, 183, 197, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та призначення справи до розгляду - задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Чернівецькій слідчий ізолятор» із визначенням застави в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншими фізичними або юридичними особами (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Садгірського районного суду м. Чернівці в ТУ ДСА України у Чернівецькій області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати до Садгірського районного суду м. Чернівці за судовим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 18 травня 2024 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Чернівецького слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Чернівецькій області.

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Чернівецького слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Садгірський районний суд м. Чернівці.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, обвинуваченому та начальнику Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» для відома та виконання.

Ухвала суду бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1