Провадження № 1-кс/761/9494/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

особи яка звернулась зі скаргою ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 , на постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві Анастасії Завгородньої від 27.03.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000562, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , на постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві Анастасії Завгородньої від 27.03.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000562, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що 12.05.2017 прокуратурою міста Києва на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.03.2017. до ЄРДР внесені матеріали кримінального провадження N? 0000562 щодо протиправних дій співробітника СБУ ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. 12.04.2024 року ОСОБА_3 отримав лист і постанову слідчого другого слідчого віддяку Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 27.03.2024 року про закриття кримінального провадження N? 0000562 від 12.05.2017 року. Як вказує в своїй скарзі скаржник, кримінальне провадження закривалося все 5 разів і кожний раз через ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва, постанови слідчого про закриття кримінального провадження скасовувались. Разом з тим з даною постановою ОСОБА_3 також не погоджується та вважає її необґрунтованою та передчасною, а тому просить слідчого суддю її скасувати.

Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримав та просив слідчого суддю скасувати вказану постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий, яким прийнято оскаржувану постанову, в судове засідання не з`явився про час та дату розгляду повідомлений належним чином. Крім того, до суду слідчим направлено матеріали закритого кримінального провадження.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000562 від 12.05.2017, слідчий суддя надходить такого висновку.

Так, другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000562 від 12.05.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що кримінальне провадження розпочато на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2017 за викладеними у заяві ОСОБА_3 твердженнями щодо можливих протиправних дій співробітника СБУ ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України..

Постановою Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_7 від 27 березня 2024 року про закриття кримінального провадження було закрито кримінальне провадження № 0000562 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч.4 ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Оскільки ОСОБА_3 був заявником у зазначеному кримінальному провадженні, він набув право оскаржити постанову про закриття кримінального провадження № 0000562.

При наданні оцінки законності оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, прийняттю слідчим (детективом) рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.223 КПК України, слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч.1 ст.91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч.2 ст.84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності відповідно до ст.94 КПК України.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування , після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону при закритті провадження дотримані не були, оскільки в постанові про закриття кримінального провадження не надано оцінку всім обставинам, здобутим під час досудового розслідування.

При розгляді скарги по суті слідчий суддя враховує, що вироком апеляційного суду м. Києва від 19.04.2010 року ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , визнано винними у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.14, ч.3 ст.27, п.11 ч.2 ст.115 КК України та призначено покарання у вигляді 12 років позбавлення волі. Ухвалою Верховного суду України від 07.09.2010 року ОСОБА_3 пом`якшили покарання до 10 років позбавлення волі.

Так, підставою для порушення для оперативно-розшукової справи, а надалі й кримінальної став рапорт оперуповноваженого співробітника СБУ ОСОБА_4 . Даний рапорт був поданий в ГУБОЗ МВС України 19.10.2008 року. Пізніше рапорт оперуповноваженого співробітника СБУ ОСОБА_4 був замінений на заяву від фізичної особи ОСОБА_4 тією ж датою 19.10.2008 року. Крім того, на думку заявника дії ОСОБА_6 були незаконними та вплинули на суть постановленого рішення. Так на думку ОСОБА_3 , шкода - порушення законних Конституційних прав і свобод ОСОБА_3 , як виразились у вироку суду, яким йому призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі, а також значний підрив авторитету та престижу органів СБУ. Таким чином, наявні тяжкі наслідки у вигляді: штучного створення доказів обвинувачення, ОСОБА_3 зняли з посади голови ліквідаційної комісії ТОВ «Європейський банк реконструкції та збережень», що вплинуло на процедуру ліквідації банку. ОСОБА_3 внаслідок шахрайських дій нанесено значну матеріальну шкоду у 330000 гривень.

Разом з тим, аналізом матеріалів закритого провадження встановлено, що равомірність дій ОСОБА_4 під час збирання та фіксації доказів в рамках кримінальної справи №05-14979 було предметом судового контролю та безпосередньо, як вбачається зі змісту вироків судів, було предметом дослідження. Колегією суддів Апеляційного суду м. Києва долучені в ході розгляду обвинувального висновку відносно ОСОБА_3 докази визнані належними та допустимими.

Зокрема, щодо тверджень ОСОБА_3 про здійснення ОСОБА_4 незаконної відео фіксації із застосуванням технічних пристроїв його зустрічей із ОСОБА_8 , колегією Апеляційного суду м. Києва надано відповідну правову оцінку, яку відображено у вироку суду. Зокрема, у вироку Апеляційного суду м. Києва від 19.04.2010 зазначено, що сумнівів у допустимості цих доказів у судової колегії не викликає оскільки вони отриманні і оформлені в установленому законом порядку.

Окрім цього, згідно змісту ухвали Колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 07.09.2010 було розглянуто кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, касаційними скаргами засудженого ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 на вирок Апеляційного суду м.Києва від 19.04.2010, в повному обсязі досліджено доводи касаційної скарги, зокрема, ОСОБА_3 , яка обгрунтовується тим, що суд постановив вирок на сфальсифікованих і недостатньо перевірених доказах.

Так, судом касаційної інстанції встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини вчиненого злочину. Висновки суду ґрунтуються на доказах, детально викладених у вироку. Кваліфікація дій засуджених відповідає встановленим обставинам. Доводи засуджених ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та їх захисників про те, що суд постановив вирок на доказах, здобутих незаконним шляхом та на неповно перевірених доказах, не відповідають матеріалам справи.

Відповідно до матеріалів провадженя і вироку, суд обґрунтував свої висновки про винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_8 у готуванні до вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 на показах свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які підтверджені протоколами виїмки, добровільної видачі, висновками відповідних експертиз та іншими доказами у справі.

Суд дав оцінку усім наявним матеріалам у справі доказам і дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_3 і ОСОБА_8 ознак злочину, передбаченого ч.1 ст.14, ч.ч.3,5 ст.27 п.п.11,6 у ОСОБА_8 ч.2 ст.115 КК України.

Крім того, під час судового розгляду ОСОБА_4 , було допитано в ході судових засідань у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .

Згідно стенограми судового засідання (долученої до матеріалів), головуючий, зокрема, попередив свідка ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність згідно ст.ст.384, 385 КК України. Свідок ОСОБА_4 підтвердив головуючому, що права та обов`язки йому зрозумілі.

З викладеного, не встановлено підстав для сумніву у показах ОСОБА_4 , які останнім під присягою були надані в ході судового засідання, обставин, які б не були встановлені під час його допиту в ході судового засідання

Таким чином, правомірність дій свідка ОСОБА_4 , а також долучених до матеріалів основної справи доказів, підтверджена зазначеними судовими рішеннями, а саме вироком першої інстанції, а також перевірена Апеляційним судом та Верховним судом.

Досліджуючи постанову слідчого від 27.03.20214 про закриття кримінального провадження, а також наявні матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що досудове розслідування проведено в повному обсязі у відповідності до норм КПК України. Висновки слідчого є законними та обґрунтованими, відповідають фактичним даним, встановленим під час досудового розслідування, в ході якого слідчим було зібрано та надано належну правову оцінку.

При цьому, як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, у ній детально викладені мотиви прийнятого рішення їх обґрунтування.

Доводи заявника щодо неповноти досудового розслідування, невірних висновків слідчого та передчасності закриття кримінального провадження не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час розгляду справи, оскільки мотиви прийняття слідчим оскаржуваного рішення є достатніми у своїй сукупності, послідовними та такими, що логічно узгоджуються між собою та з матеріалами кримінального провадження №0000562, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2017 року.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий належним чином дослідив обставини кримінального провадження, дав їм правову оцінку та виклав в оскаржуваній постанові мотиви прийнятого рішення, яке за своїм змістом відповідає фактичним обставинам, встановленим під час досудового розслідування та містить обставини, які обумовлюють закриття кримінального провадження, а заявником не наведено даних, які б викликали сумнів щодо законності прийнятого слідчим рішення про закриття кримінального провадження, а тому слідчий суддя вважає, що підстави для задоволення скарги адвоката, на постанову про закриття кримінального провадження відсутні.

Керуючись частиною другою статті 376, статтями 2, 7, 303, 304, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя:

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , на постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві Анастасії Завгородньої від 27.03.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000562, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_15