Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2200/24
Провадження № 1-кс/723/2895/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2024 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч. 3 ст. 332 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уроженця і жителя АДРЕСА_1 громадянина України, не одруженого, зі слів має на утриманні одну малолітню дитину, освіта середня, не працює, раніше не судимого,

встановив:

Слідчий СВ ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 (надалі по тексту слідчий), звернувся в суд з клопотанням, погодженим з заступником керівника Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 (надалі по тексту - прокурор), про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР) за № 0000270 від 31 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України.

Зазначав, що підозрюваний ОСОБА_4 , достовірно знаючи що Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року у зв`язку з чим почали діяти обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, маючи злочинний умисел направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України вступив у попередню злочинну змову із невстановленою особою, розробив спільно план незаконного переправлення громадян України через державний кордон України поза межами пунктів пропуску та 29.05.2024 року прибув на автомобілі марки «ВАЗ» моделі 2107, із вказаною невстановленою особою на обумовлене місце біля м. Сторожинець Чернівецького району Чернівецької області де забрали громадян ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та відвезли їх до будинків біля озера в АДРЕСА_2 де залишили, а 30.05.2024 року на тому ж автомобілі забрали в центрі с. Банилів-Підгірний ОСОБА_10 , а потім ОСОБА_8 та ОСОБА_11 і направились до лісового массиву в с. Стара Красношора для подальшого пішого переправлення через державний кордон України. Цього ж дня ОСОБА_4 , який вів ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в пішому порядку до лінії розмежування державного кордону, а саме в напрямку 742 прикордонного знаку були затримані працівниками прикордонного наряду, 31 прикордонного загону на відстані 1000 метрів від лінії державного кордону.

Ініціатори клопотання стверджують, що підставою для його внесення є наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.332 КК України про, що зібрано достатньо доказів і він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, які є особами яких незаконно переправляли за межі України і на співучасників вчинення кримінального правопорушення, які на даний час не встановлені та зможе вчинити нові кримінальні правопорушення вказаної категорії. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не дасть реальної змоги запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав, посилаючись на викладені в клопотанні обставини і докази.

Підозрюваний ОСОБА_4 , в ході судового засідання, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав, показавши, що він дійсно вів до лінії розмежування знайомого ОСОБА_10 і сам хотів разом з Логіном перетнути кордон і втекти за межі України на роботу. По дорозі в лісі вони зустріли двох незнайомців, які також мали намір втекти за кордон і вони пішли разом але були затримані прикордонниками. Клопотання не визнає.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечив клопотання посилаючись на відсутність взагалі ризиків і в його задоволенні просив відмовити але якщо суд буде застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою то просив застосувати мінімальну заставу.

Заслухавши доводи учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити:

- чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 31.05.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстровим номером 0000270 внесено запис про кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

31 травня 2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Встановлюючи обґрунтованість підозри, слідчому судді не обов`язково аналізувати докази які підтверджують цю підозру, оскільки виходячи із п. 175 рішення від 21.04.2011 року, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини вважає, що мають існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що злочин міг бути вчинений саме підозрюваним.

Слідчим суддею досліджено докази обґрунтованості підозри, які надані суду, а саме:

- повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 30.05.2024 року № 05/2/765, яким старший оперуповноважений прикордонного оперативно-розшукового відділу повідомив начальника відділення поліції про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення пов`язаного із незаконним переправленням осіб через державний кордон України;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 , який показав, як, при яких обставинах та хто здійснював його та ще двох осіб переправлення через кордон в Румунію

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_8 , який бажав перетнути незаконно державний кордон впіднав, згідно довідки слідчого, на фотознімку № 1 підозрюваного ОСОБА_4 , як особу, яка переводила його та ще двох осіб через Державний кордон України;

- протоколи допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які показали, що саме підозрюваний ОСОБА_4 переводив їх через Державний кордон.

Оцінюючи вказані докази, слідчий суддя знаходить їх на даний час, достатніми для висновку щодо обґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 підозри від 31 травня 2024 року, у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що в розглядуваному клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також безпосередньо в судовому засіданні прокурор зазначив і посилався на наявність трьох ризиків передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, які є особами яких незаконно переправляли за межі України та співучасників, зможе вчинити нові кримінальні правопорушення вказаної категорії.

Суд знаходить, не доказаним ризик щодо можливості вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень вказаної категорії, оскільки доказів того, що підозрюваний раніше вчиняв злочини вказаної категорії слідчому судді не надано, а придумування вказаних обставин свідчить про незаконність таких дій.

Слідчий суддя знаходить доказаним ризик, щодо можливості у підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати незаконний вплив на свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та інших невстановлених співучасників в цьому провадженні, оскільки підозрюваний із вказаними свідками, та їх місцем проживання знайомий і не виключено, що може вчинювати такий незаконний вплив так як вже здійснював вплив на цих свідків даючи, безумовні до виконання, вказівки щодо незаконного перетину державного кордону України і свідки виконували їх без заперечень. Із іншими співучасниками в т.ч. невстановленою особою, підозрюваний ОСОБА_4 знайомий та також здійснював на них вплив у вигляді виконання команд щодо переправлення осіб за кордон і допомоги один одному, які виконувались як внаслідок можливого незаслуженого авторитету підозрюваного, який знає шляхи підходу до державного кордону та шляхи і способи його незаконного перетину, а тому може незаконно на них впливати з метою зміни показань чи давання показань які б призвели до уникнення кримінальної відповідальності.

Підтверджено, на думку суду також і ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, виходячи з того, що ОСОБА_4 при обґрунтованості підозри винуватість визнає не повністю, проживає поблизу лінії розмежування Державного кордону України з Румунією і при застосуванні до нього іншого запобіжного заходу, а так само при незастосуванні запобіжного заходу взагалі, буде мати можливість незаконно перетнути кордон поза межами пункту пропуску, оскільки знає місцевість і місця можливого незаконного перетину кордону та буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду за межами України, що доведено в суді діями ОСОБА_4 , у вчиненні яких його підозрюють включаючи і дії пов`язані з тим, що ОСОБА_4 також хотів втекти за межі України одночасно з особами яких він незаконно переправляв.

При цьому слідчий суддя враховує, що вказані обставини в тому числі і бажання підозрюваного самостійно і незаконно покинути країну є релевантними до санкції ст. 332 ч.3 КК України тобто до міри покарання яка загрожує ОСОБА_4 у випадку визнання його винуватим за вказаною статтею Кримінального кодексу України.

Релевантними є також обставини, щодо намагання ОСОБА_4 ухилитися від суду, оскільки намагаючись незаконно покинути країну підозрюваний ухилявся від розгляду кримінального провадження, яке вже перебуває з 02.11.2023 року в суді щодо нього за ст. 309 ч.1 КК України, що підтверджено довідкою УІАП ГУНП в Чернівецькій області від 31.05.2024 року.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою чи іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зазначаючи про підтверджені в суді ризики та навівши в суді підстави щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, прокурор довів, що застосування інших, м`якших запобіжних заходів до підозрюваного є неможливим оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти підтвердженим ризикам.

При цьому слідчий суддя враховує, що такий найбільш суворий запобіжний захід застосовується, згідно положень п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до раніше не судимої особи яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.

Виходячи з обставин вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, в якому обгрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , а саме наявність прямого умислу на сприяння незаконному переправленні осіб за межі держави під час дії в Україні воєнного стану а також на наявність двох підтверджених ризиків, слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про обґрунтованість клопотання. Існування всіх вказаних обставин в сукупності, свідчить про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.

При цьому, слідчий суддя вважає неможливим врахування суспільної репутації підозрюваного, яка могла би вплинути на визначення можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на те, що доказів такої репутації ні прокурором ні стороною захисту суду не надано, а використання обставин повідомлених підозрюваним і захисником, слідчий суддя вважає неможливим так як такі обставини є не перевіреними. До того ж запобіжний захід обирається не на постійно, а на певний період часу.

Виходячи з цього, а також з огляду на безпосередній об`єкт та суб`єктивну сторону злочину передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, а саме суспільні відносини з охорони суверенітету України, цілісності і недоторканості її кордонів та прямий умисел на порушення недоторканості кордону України особами яких переправляють через державний кордон, застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку суду, є неможливим.

При цьому враховується, що сприяння в переправленні через державний кордон України планувалася, згідно повідомленої підозри, за попередньою змовою групою осіб та з корисливих підстав.

Разом з тим суд враховує, що згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті, яка не заперечує визначення розміру застави для злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

Зважаючи на норми зазначені в ч.3 ст.183 КПК України, суд на виконання свого обов`язку щодо визначення розміру застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначає його у відповідності до положень ст.182 ч.5 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, майновий та сімейний стан підозрюваного, його особу, молодий вік та ризики передбачені статтею 177 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 певні обов`язки.

Виходячи із необхідності визначення розміру застави який, згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України, повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, слідчий суддя, враховуючи наявні ризики та роль підозрюваного у вчиненні цього злочину вважає, що таким розміром має бути 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Визначення такого розміру застави обумовлений роллю підозрюваного у організації та вчиненні тяжкого злочину, а також наявністю на розгляді в суді кримінального провадження щодо нього за ч.1 ст. 309 КК України тобто підозрюваний допустив, відносно себе, не тільки віддалену думку сторонньої особи, щодо можливості вчинення ним злочину, а й прямі докази у вигляді показань декількох осіб про причетність до вчинення злочину.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182-184, 194-197, 206, 395, 492 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали та строк тримання під вартою ОСОБА_4 обраховувати з моменту його затримання, а саме з 03 години 30 хвилин, 31 травня 2024 року.

Розмір застави визначити у межах 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 121120 (сто двадцять одна тисяча, сто двадцять) гривень, які можуть бути внесені як підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області, код отримувача , банк одержувача Держказначейська служба України м.Київ, код банку отримувача 37567646, рахунок UA0008745, одержувач коштів: ТУ ДСА України в Чернівецькій області, зазначивши у призначенні платежу платіжного документу інформацію про ухвалу суду та ПІБ підозрюваного)

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язок, протягом двох місяців, прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою останніми періодичністю, не відлучатися із місця свого проживання, без дозволу слідчого, прокурора чи суду та повідомляти їх про зміну свого місця проживання та/або роботи, утримуватись від спілкування з будь-якою особою визначеною слідчим чи прокурором.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Сторожинецького районного суду Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_12