233 Справа № 233/765/24
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області У Х В А Л А
(підготовчого судового засідання)
06 березня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
Відповідно до ст.334КПК України, на обговорення учасників підготовчого судового засідання було поставлено питання про об`єднання вказаних кримінальних проваджень.
Об`єднане кримінальне провадження підсудне Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області.
Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314КПК України - відсутні, тож слід призначити об`єднанні кримінальні провадження до судового розгляду.
Питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді з`ясовано.
Клопотання про виклик свідків, учасниками судового провадження - не заявлені.
Зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, відсутність заборон, зазначених у ч.4 ст.314-1КПК України, необхідно доручити представнику уповноваженого органу з питань пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ..
В судовому засіданні:
Прокурор, надавши суду відповідне письмове клопотання, просив обрати, стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з підстав, викладених в клопотанні, зважаючи на те, що існують ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177КПК України, а запобіжний захід, не пов`язаний з утриманням в умовах ізоляції, не надасть повної можливості контролювати обвинуваченого та забезпечити повний та всебічний судовий розгляд кримінального провадження.
Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на позитивні зміни в його життєдіяльності та на відомі йому незадовільні умови утримання в умовах ізоляції під час дії особливого режиму воєнного стану.
Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши заявлене прокурором клопотання та його вимоги, приходить до такого.
Відповідно до ч.3 ст.315КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан на 30 діб, який на теперішній час продовжено Указом Президента України від 05 лютого 2024 року №49/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України №3564-ІХ від 06 лютого 2024 року з 05 години 30 хвилин, 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 перебуває на стадії призначення справи до судового розгляду, а раніше обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту не забезпечив належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Обговоривши з учасниками кримінального провадження питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та/або застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає, що на час розгляду справи у підготовчому судовому засіданні, не зникли існуючи ризики, передбачені ст.177КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може спробувати: переховуватися від суду;вчинити інше кримінальне правопорушення.
Розглядаючи зазначене питання, судом враховується, що за вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, що узгоджується з вимогами ч.5 ст.9КПК України.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст.177КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178КПК України, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення /зменшення/ ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Тримання під вартою, згідно до ч.1 ст.183КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст.176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує особу обвинуваченого, разом з тим й те, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186КК України, яке відповідно до вимог ст.12КК України відноситься до категорії тяжких злочинів з санкцією від 7 до 10 років позбавлення волі, а тому зазначає, що можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачають вимоги п.5 ч.2 ст.183КПК України.

Крім того судом враховується наявність ризиків, передбачених ст.177КПК України, а саме:

- ризик переховування від суду, підтверджується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, та покарання і процедура виконання покарання може бути визнана ОСОБА_4 більш небезпечними, ніж втеча, оскільки обвинувачений має посередню характеристику за місцем мешкання, не працює та не має стабільного заробітку.

- ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що ОСОБА_4 раніше неодноразово засуджений, востаннє судимий за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186КК України, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, наразі обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, яке за ступенем тяжкості є тяжким кримінальним правопорушенням, що в своїй сукупності підтверджує схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч.1 ст.177КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку, коли така особа обвинувачується у вчиненні злочину: ризик того, що особа не з`явиться до суду; ризик того, що підозрюваний (обвинувачений), у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (справа «Пірузян проти Вірменії»).

Тож, зазначені та встановлені судом ризики виправдовують обрання відносно обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд погоджується із стороною обвинувачення, що у разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищезгаданим ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Згідно з практикою Європейського Суду, зокрема рішенням у складі Великої палати у справі «Labita v.Italy» від 06.04.2000 р., тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності вказаних ризиків не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом на теперішній час не встановлено.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, суд зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання обвинуваченого під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою.

Суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого, не даючи оцінки зібраним доказам, приймаючи до уваги тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у його скоєнні; дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, зазначені у ч.1 ст.177КПК України, а також те, що раніше обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечив належної процесуальної поведінки обвинуваченого, вважає необхідним обрати, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 та ч.3 ст.183КПК України, приймаючи до уваги, що відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, останньому слід визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, 00 копійок з покладенням на нього певних обов`язків у випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, передбачені ст.194КПК України.

Відповідно до ст.336КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження. Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Як вже зазначалося вище, в країні, на сьогодення, згідно із Указами Президента України, введено та продовжено строк дії особливого режиму воєнного стану.

Відповідно до наказу №21-г/к від 27.04.2022 року встановлено особливий режим роботи Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області в умовах воєнного стану з 28 квітня 2022 року.

Зважаючи на особливий режим роботи Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області в умовах воєнного стану, враховуючи наявну небезпеку життю та здоров`ю учасників судового провадження, з метою забезпечення оперативності кримінального судочинства, є підстави прийняти рішення про участь сторін, у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у т.ч. з використанням власних технічних засобів через програмно-апаратний комплекс фіксування судового засідання.

Також суд зазначає, що під час підготовчого судового засідання інших клопотань від учасників судового провадження не надходило.

Керуючись ст.ст. 314-316,334,336,371КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 03 січня 2024 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190КК України (справа №233/765/24) та матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000404 від 02 листопада 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186КК України (справа №233/8009/23) з присвоєнням матеріалам кримінального провадження єдиного унікального №233/8009/23.

Об`єднане кримінальне провадження за обвинувальними актами, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000404 від 02 листопада 2023 року та за №0000007 від 03 січня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.2 ст.190КК України призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні на:

13 годину - 00 хвилин, 14 березня 2024 року.

На судовий розгляд кримінального провадження в судове засідання викликати учасників судового провадження.

Судові засідання під час судового розгляду кримінального провадження проводити в особливому режимі роботи Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області в умовах воєнного стану.

Надати можливість учасникам судового провадження, брати участь у судовому засіданні, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у т.ч. з використанням власних технічних засобів через програмно-апаратний комплекс фіксування судового засідання.

Доручити відповідальній особі відділу №9 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях скласти досудову доповідь щодо:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка, Донецької області зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 у строк до 14 березня 2024 року.

Одночасно повідомити, про час та місце розгляду справи у суді: уповноваженого представника органу з питань пробації та направити копію ухвали.

Клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, терміном до:

04 травня 2024 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_4 - взяти негайно під варту в залі суду та утримувати в умовах ізоляції ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків, у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, 00 копійок.

У разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; без дозволу суду не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає; утриматись від спілкування з потерпілими та свідками; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, служби, терміном до:

04 травня 2024 року - включно.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, надіслати до ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», для організації її виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_6 .

Ухвала, в частині обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення, а особою яка тримається під вартою з моменту отримання копії ухвали.

В іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає

Суддя ОСОБА_1