Справа № 442/1309/24
Провадження № 1-в/442/135/2024
УХВАЛА

Іменем України

17 квітня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду в місті Дрогобичі у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, клопотання ОСОБА_3 про повернення речових доказів, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебувало кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 248 КК України.

Вироком Дрогобийцького міськрайонного суду Львівської області від 19.02.2024 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 248 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18700,00 (вісімнадцять тисяч сімсот) гривень. Речові докази: які передані на зберігання ОСОБА_4 , - конфісковано в дохід держави (а.с. 30, 32); які зберігаються в камері зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області згідно квитанції №002042, - знищено (а.с. 31). Скасовано заходи по забезпеченню кримінального провадження, а саме арешт майна згідно ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.02.2024.

17.04.2024 до суду із заявою звернувся ОСОБА_3 , просить вирішити питання про повернення речових доказів, арешт на які було скасовано згідно вказаного вироку, проте, в такому не вказано про долю цих речових доказів.

Розгляд клопотання, які і розгляд кримінального провадження, здійснюється у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Як зазначено вище, під час ухвалення вироку, судом у мотивувальній частині зазначено про те, що з речовими доказами необхідно поступити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України. У резолютивній частині вироку вказано, що речові докази: які передані на зберігання ОСОБА_4 , - необхідно конфіскувати в дохід держави (а.с. 30, 32); які зберігаються в камері зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області згідно квитанції №002042, - знищити (а.с. 31). Скасувати заходи по забезпеченню кримінального провадження, а саме арешт майна згідно ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.02.2024.

Поряд з цим, у резолютивній частині не вказано долю належних ОСОБА_3 . речових доказів, які визнано речовими доказами згідно постанови від 05.02.2024 (а.с. 45) та передано згідно квитанції від 04.02.2024 на зберігання в камері зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області.

За таких обставин, та з врахуванням вимог ст. 100 КПК України, такі речові докази підлягаю поверненню ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 100, 316, 372 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_3 задоволити.

Повернути ОСОБА_3 речі, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області згідно квитанції б/н від 04.02.2024 (а.с. 46).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1