Справа № 577/3275/24
Провадження № 1-кс/577/1107/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" червня 2024 р.

Слідчий суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп клопотання ст.слідчого СВ Конотопського РВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000673 від 16 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,,

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2024 року ст.слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на вилучені під час огляду місця події 21.06.2024 року в парку ім. Луначарського по вул. Свободи в м. Конотоп два фрагменти дерев`яного предмету, схожих на битку, що належать ОСОБА_4 , заборонивши користування, відчуження та розпорядження вказаним майном з метою забезпечення збереження речових доказів. Своє клопотання обґрунтовує тим, що 15 червня 2024 року о 21 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебував на спільному подвір`ї двоквартирного приватного будинку по АДРЕСА_1 , який належить йому та ОСОБА_5 . В цей час між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , виникла сварка на ґрунті тривалого конфлікту щодо користування спільним подвір`ям, в ході якої у ОСОБА_4 виник раптовий умисел, направлений на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, їх наслідки у виді настання смерті, умисно за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предмету завдав не менше 12 ударів по голові та тулубу потерпілої, заподіявши їй тілесні ушкодження у виді множинних ран: рани у лобній, потиличній, скроневій ділянках; лінійної рани від носової частини в бік лівої височної частини; рани в лобно тімяній ділянці зліва; рани в лобній ділянці з права; рани в лобно-скроневій ділянці з права; рани в потиличній ділянці з права; рани посередині потиличної ділянки у формі цифри «1»; рани посередині потиличної ділянки в напрямку вліво; лінійної рани на лівій тімяно-скроневій ділянці біля лівої вушної раковини; рани між потиличною і тім`яною ділянкою; дугоподібної рани на тімяно-потиличній ділянці ближче вправо; рани в ділянці перенісся, рани в правій щочній ділянці, синця по зовнішній поверхні правого плеча, множинних синців в проекції правого ліктьового суглобу, синців на лівому плечі, передпліччі і кисті, множинних синців по передній зовнішній поверхні обох нижніх кінцівок, перелому суглобової поверхні лівої ліктьової кінцівки. Від отриманих тілесних ушкоджень, що є несумісними з життям, ОСОБА_6 померла на місці вчинення злочину. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 107 від 17.06.2024 року смерть ОСОБА_6 наступила внаслідок ЗЧМТ, перелом склепіння основи черепа, субарахноїдального крововиливу, забою головного мозку, (набряк, набухання головного мозку). Під час огляду місця події проведеного 21.06.2024 року за участі підозрюваного ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_7 за приміщенням будинку культури парку АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено два фрагменти дерев`яного предмету, схожого на частини битки, якою, згідно свідчень ОСОБА_4 , він наносив удари ОСОБА_6 , а після спричинення смерті потерпілої забрав з місця скоєння злочину, з метою його приховування. Відповідно до постанови слідчого від 21.06.2024 року вищевказані предмети визнано та приєднано в якості речового доказу.

В судове засідання ст.слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 не з`явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст.172 КПК України клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приписами ч. 10, 11 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В судовому засіданні встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення внесено 16 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000673 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України (а.с.3).

Згідно витягу з ЄРДР 16.06.2024 року встановлено, що близько 07 год. 20 хв. за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено труп ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками насильницької смерті (а.с. 3).

Під час огляду місця події проведеного 21.06.2024 року за участі підозрюваного ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_7 за приміщенням будинку культури парку АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено два фрагмент дерев`яного предмету, схожого на частини битки, якою, згідно свідчень ОСОБА_4 , він наносив удари ОСОБА_6 , а після спричинення смерті потерпілої забрав з місця скоєння злочину, з метою його приховування (а.с. 11-12)

Відповідно до постанови слідчого від 21.06.2024 року вищевказані предмети визнано та приєднано в якості речового доказу (а.с.с13)

Метою накладання арешту на майно, зазначене у клопотанні, є збереженням речових доказів, а саме: запобігання їх приховування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, відчуження.

Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Наданими до клопотання доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст. 132 КПК України.

Клопотання ст. слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України та подано до суду з дотриманням встановлених КПК України строків.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 98, 107, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ст.слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучені під час огляду місця події 21 червня 2024 року в парку в ім. Луначарського по вул. Свободи в м. Конотоп два фрагменти дерев`яного предмету, схожих на битку, що належать ОСОБА_4 , заборонивши користування, відчуження та розпорядження вказаним майном з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим відділу поліції, на якого покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1