Справа № 278/2200/24
Провадження №1-кп/278/438/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м.Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000337 від 03.04.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Курне, Пулинського району, Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, будучи військовослужбовцем військової служби призваний під час мобілізації, перебуваючи на посаді водія взводу вогневої підтримки 12 аеромобільної роти 4 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, близько 06 години 30 хвилин 21.01.2023 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що на той час дислокувалася у наметовому таборі на території загальновійськового полігону в АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд тривалістю понад три доби, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 18 години 20 хвилин 12.12.2023, коли був затриманий працівниками відділу кримінальної поліції Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення за ч.5 ст.407 КК України, тобто самовільне залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював та надав покази, які відповідають висунутому обвинуваченню.

Вина обвинуваченого у скоєному іншими учасниками судового процесу також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому обвинуваченому та іншим учасникам процесу, судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені вказаного кримінального правопорушення доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 407 КК України, як умисні дії, які виразились у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

ОСОБА_4 призваний на військову службу під час мобілізації, за місцем проходження служби захарактеризував себе з негативного боку, на спеціалізованих обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Враховуючи наведене, безальтернативний характер санкції ч. 5 ст. 407 КК щодо виду покарання, відомості про особу обвинуваченого, тривалість вчинення злочину, яке тривало понад 10 місяців, і було припинено не з волі обвинуваченого ОСОБА_4 , суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, беручи до уваги наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 5 ст. 407 КК.

Цивільний позов у провадженні не заявлено, даних про процесуальні витрати та речові докази матеріали кримінального провадження не містять, арешт на майно в рамках даного кримінального провадження не накладався.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.373-376, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обчислювати після звернення вироку до виконання.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6