Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/2338/24
Провадження № 1-кп/644/544/24
У Х В А Л А

Іменем України

23 квітня 2024 року м. Харкова

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001849 від 05.12.2023 , за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України

у с т а н о в и в:

04.12.2023 приблизно о 18 годині 40 хвилин обвинувачений ОСОБА_5 керував технічно справним автомобілем «MERCEDES-BENZ Е 200», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ОСОБА_6 , та рухався зі швидкістю 60 км/год по вул. Миру зі сторони вул. 12 Квітня в напрямку вул. С. Потоцького в Індустріальному районі м. Харкова.

Під час руху по вказаній вулиці обвинувачений ОСОБА_5 , діючи необережно, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.38.1; 5.38.2 «Пішохідний перехід» розділу 1 Правил дорожнього руху України ( далі-Правил) та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» розділу 2 Правил, не зменшив швидкість і не зупинив керований ним автомобіль, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_4 , яка в цей час перетинала проїзну частину справа наліво відносно руху автомобіля по вказаному нерегульованому пішохідному переходу, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, продовжив свій рух та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка від удару автомобіля впала на проїжджу частину дороги. Внаслідок наїзду пішохід потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п. 18.1 Правил, відповідно до якого: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебуваютьпішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Потерпіла ОСОБА_4 внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми тіла у вигляді переломів голівки променевої кістки та переломів основ 3,4 плесневих кісток лівої стопи, що належить до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що підтверджується висновком судово-медичного експерта № 09-158/2024 від 21.02.2024.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-24/3651-IT від 12.02.2024 та судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-24/6780-ІТ від 19.03.2024 встановлено, що:

- у даній дорожній обстановці водій автомобіля «MERCEDES-BENZ Е 200», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху.

- в діях водія автомобіля «MERCEDES-BENZ Е 200», р.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 невідповідності вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної події.

- водій автомобіля MERCEDES-BENZ Е 200, р.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 в даній дорожній обстановці мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху.

Обвинувачений ОСОБА_5 в ході судового розгляду свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.286 КК України, визнав в повному обсязі та пояснив, що 04.12.2023 у вечірній час приблизно о 18 годині 40 хвилин керував технічно справним автомобілем «MERCEDES-BENZ Е 200, р.н.з. НОМЕР_1 . При зазначених у обвинувальному акті обставинах, він не помітив потерпілу ОСОБА_4 , яка в цей час перетинала проїзну частину справа наліво відносно руху автомобіля. Уникнути наїзду на потерпілу ОСОБА_4 йому не вдалось. Визнає, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок грубого порушення з його боку пункту 18.1.Правил дорожнього руху. Не заперечує, що наслідки в частині травмування потерпілої ОСОБА_4 знаходяться в причинному зв`язку з його діями. Щиро кається у скоєному; спричинену його діями матеріальну та моральну шкоду відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у фактично скоєному, його вина підтверджується поясненнями потерпілого та зібраними в ході досудового розслідування письмовими доказами.

Допитана в судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_4 пояснила, що 04.12.2023 у вечірній час приблизно о 18 годині 40 хвилин вона перетинала проїзну частину справа наліво відносно руху автомобіля по вказаному нерегульованому пішохідному переходу, де внаслідок наїзду на неї автомобілю під керуванням обвинуваченого їй було спричинено тілесне ушкодження середньої тяжкості. У зв`язку з повним відшкодуванням обвинуваченим матеріальної та моральної шкоди, будь-яких претензій вона до обвинуваченого ОСОБА_5 не має; погіршення стану здоров`я станом на момент розгляду справи в суді не відмічає.

Оцінюючи зазначені показання обвинуваченого та потерпілої з точки зору їх належності та допустимості, суд вважає, що вказаним критеріям вони відповідають, при тому, що в цілому вони є логічними та послідовними .

За оцінкою в сукупності досліджених по кримінальному провадженню доказів, вину ОСОБА_5 за обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за ч. 1ст.286 КК України суд вважає доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 мають вірну правову кваліфікацію за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час судового засідання від потерпілої ОСОБА_4 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 КК України.

Зазначене клопотання підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , який також просив закрити справу, оскільки вони з потерпілою примирилися та він повністю відшкодував завдану шкоду.

Вислухавши прокурора, який не заперечував проти закриття справи у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду, а відповідно до п.1) ч. 2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 КК України. Право на примирення уст. 46 КК України- це особисте право потерпілого.

Аналогічні висновки містяться у Постанові Верховного суду від 16 січня 2019 року по справі № 439/397/17 (Провадження № 13-66кс18).

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вперше вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, потерпіла ОСОБА_4 у кримінальному провадженні заявила про примирення з обвинуваченим, який повністю відшкодував завдані збитки.

Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілою, на підставі вимог ст. 46 КК України, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, що є нереабілітуючою підставою.

Разом з цим, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001849 від 05.12.2023, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.12.2023 було накладено арешт на автомобіль «MERCEDES-BENZ Е 200», р.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , який знаходився у користуванні ОСОБА_5 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження, користування та ремонтування.

Місцем зберігання автомобіля «MERCEDES-BENZ Е 200», р.н.з. НОМЕР_1 , згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, визначено майданчик для тимчасового зберігання транспортних засобів, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи, що підстави, передбачені в ч.4 ст.174 КПК України для продовження існування арешту, відсутні, то накладений арешт на автомобіль «MERCEDES-BENZ Е 200», р.н.з. НОМЕР_1 , підлягає скасуванню.

Судові витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного ст.46 КК України, керуючись ст.ст. 284-286 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою .

Кримінальне провадження № 0001849 від 05.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.12.2023 на автомобіль «MERCEDES-BENZ Е 200», р.н.з. НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення:

- судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-24/6780-ІT від 19.03.2024 року в сумі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять ) гривень, 12 копійок

- судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-24/3651-ІT від 12.02.2024 року в сумі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять ) гривень, 12 копійок

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1