Провадження №: 1-кп/752/1859/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2024 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві судове засідання у кримінальному провадженні за № 000701 від 13.03.2024 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, тимчасово не працевлаштований, освіта вища, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

В ході досудового розслідування встановлено, що 14.02.2024 року приблизно о 16 год. 15 хв., у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перебування у приміщенні торговельного центру «МЕТРО» за адресою: м. Київ, вул. Кільцева Дорога, буд. 1-В , виник умисел на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправність своїх умисних дій, вчинення цих дій в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою незаконного збагачення, переслідуючи корисливі мотиви, ОСОБА_3 , перебуваючи у торговельному залі гіпермаркету «МЕТРО» за вищевказаною адресою, взяв зі морозильної камери одну упаковку «Креветки тигрові», артикул 406253, вартістю 457 грн 50 коп. без урахування ПДВ та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, поклав товар у свою сумку, яка була при ньому.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 направився до виходу з торговельного центру «Метро». Пройшовши лінію кас, ОСОБА_3 покинув приміщення торговельного центру «Метро», а викраденим товаром розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав матеріальної шкоди ТОВ «Метро Кеш Енд Кері» () на загальну суму 457 грн 50 коп. без урахування ПДВ.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 25.02.2024 року, приблизно 12 год. 35 хв., у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перебування у приміщенні торговельного центру «МЕТРО», що за адресою: м. Київ, вул. Кільцева Дорога, буд. 1-В , виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправність своїх умисних дій, вчинення цих дій в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою незаконного збагачення, переслідуючи корисливі мотиви, ОСОБА_3 , перебуваючи у торгівельному залі торговельного центру «МЕТРО» за вищевказаною адресою, взяв зі морозильної камери «Масло президент», артикул 287223 у кількості 4 уп., де вартість однієї упаковки становить 233 грн. 25 коп. без урахування ПДВ, загальною вартістю 933 гривні без урахування ПДВ, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, поклав товар у свою сумку, яка була при ньому.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 направився до виходу з торговельного центру «Метро». Пройшовши лінію касової зони, ОСОБА_3 покинув приміщення торговельного центру «МЕТРО», а викраденим товаром розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав матеріальної шкоди ТОВ «Метро Кеш Енд Кері» () на загальну суму 933 грн 00 коп. без урахування ПДВ.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, обіцяв виправитись.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності їх позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а також у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно в умовах воєнного стану тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та добровільне відшкодування збитку.

Відповідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та розкаянні; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, тимчасово не працює; за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, також за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи особу обвинуваченого, а також принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, його особу, зокрема, його ставлення до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Також суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1