Справа №295/8063/24
УХВАЛА

Іменем України

30.05.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , від імені якого діє адвокат ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження №0000911 від 23.03.2024,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , від імені якого діє адвокат ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, у якому просить частково скасувати арешт, а саме в частині користування та розпорядження, накладений на автомобіль марки Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та повернути його власнику ОСОБА_3 ,без права відчуження.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 28.03.2024 накладено арешт на автомобіль марки Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У клопотанні вказано, що жодній особі у даному кримінальному провадженні про підозру не повідомлено, на даний час з автомобілем проведено всі необхідні слідчі дії, ОСОБА_3 готовий у будь-який час надати автомобіль слідчому у разі необхідності проведення слідчих дій, а подальше утримання автомобіля порушує права його власника на користування автомобілем.

Заявник у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином, його представник ОСОБА_4 подав до суду заяву, у якій судове засідання просить проводити без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином, від слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 до суду надійшла заява, у якій він вказав, що не заперечує проти передачі автомобіля власнику на відповідальне зберігання. Судове засідання просить проводити без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Житомирським РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000911, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 23.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.03.2024, близько 05 год 15 хв, поблизу буд. АДРЕСА_1 , водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Mazda 6, р/н НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Покровська зі сторони просп.Незалежності в напрямку вул. Тараса Бульби-Боровця, здійснив наїзд на ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину вул.Покровська поза межами пішохідного переходу, зліва на право відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок події ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до лікувального закладу м. Житомир.

В межах даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 28.03.2024 накладено арешт на автомобіль марки Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , належить та перебував у користувані ОСОБА_3 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , з метою недопущення відчуження, розпорядження та використання зазначеного транспортного засобу.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положеннями статей 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі, щодо позбавлення або обмеження права власності.

Згідно з частинами 1, 2 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.6 ст.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з вимогами ч.4 ст.173 КПК України у разі застосування заходу забезпечення у вигляді арешту слідчий суддя повинен застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

При вирішенні питання про наявність достатніх підстав вважати, чи існує потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту в ході розгляду клопотання заявника про скасування арешту з майна, слідчий суддя має враховувати підстави, визначені ст. 170, 173 КПК України. Зокрема, слідчий суддя повинен брати до уваги необхідність такого арешту з огляду на завдання кримінального провадження, наслідки арешту для особи, відносно майна якої застосовується відповідний арешт.

Вирішуючи питання про скасування арешту майна, слідчий суддя приймає до уваги те, що автомобіль є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000911, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 23.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, досудове розслідування триває, отже потреба у його арешті не відпала, при цьому слідчий не заперечує проти передачі майна власнику на відповідальне зберігання.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вбачає, що повернення транспортного засобу власнику на відповідальне зберігання без відновлення правомочності щодо відчуження та розпорядження майном, не призведе до неможливості використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні, тому слідчий суддя вважає за можливе передати його на відповідальне зберігання власнику, отже клопотання підлягає задоволенню.

У той час, слідчий суддя не вбачає за можливе задовольнити клопотання про скасування обмеження правомочності власника на розпорядження майном, оскільки досудове розслідування триває та не виключається необхідність проведення з автомобілем слідчих дій, а розпорядження автомобілем, зокрема його передача третім особам, може перешкодити чи утруднити використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 28.03.2024 в частині заборони володіння та користування автомобілем Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 .

Арешт в частині заборони відчуження та розпорядження вказаним транспортним засобом залишити в силі.

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000911 від 23.03.2024, автомобіль Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , передати на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_3 .

Зобов`язати ОСОБА_3 надавати безперешкодний доступ до автомобіля Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у разі необхідності проведення з використанням вказаного майна будь-яких процесуальних, слідчих дій під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1