ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/821/123/24 Справа № 705/1937/24Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м.Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар учасники справи:ОСОБА_5
скаржник ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого (прокурора),

в с т а н о в и в:

28.03.2024 року на адресу суду надійшла скарга заявника ОСОБА_6 , у якій просить визнати протиправною бездіяльність слідчого (дізнавача) Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, а саме в не розгляді його клопотання, як потерпілого, від 14.03.2024 року у кримінальному провадженні № 0001548 від 22.09.2023 року, та просить зобов`язати слідчого (дізнавача) Уманського РУП ГУНП в Черкаській області або іншу уповноважену на здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні службову особу розглянути його клопотання від 14.03.2024 року про виконання певних процесуальних дій та повідомити про результати його розгляду.

Також заявник ОСОБА_6 просить визнати протиправною бездіяльність процесуального керівника у кримінальному провадженні від 22.09.2023 року № 0001548 прокурора Уманської окружної прокуратура, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо розгляду його клопотання, як потерпілого, від 14.03.2024 року у кримінальному провадженні № 0001548 від 22.09.2023 року, зобов`язавши прокурора розглянути по суті клопотання від 14.03.2024 року з прийняттям законного та обґрунтованого процесуального рішення та повідомити його про прийняте рішення у встановлений КПК України строк та спосіб.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 квітня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого (прокурора).

Ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій ставить питання, що не відносяться до компетенції слідчого судді, оскільки положення ст. 303 КПК України не передбачають оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора щодо не розгляду клопотання особи в статусі заявника, з урахуванням відсутності їх зобов`язання розглянути таке клопотання в межах ст. 220 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01.04.2024 року у справі № 705/1937/24 (провадження № 1-кс/705/450/24), та призначити в суді першої інстанції новий розгляд.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою. Вказує, що у ОСОБА_6 виникли права і обов`язки потерпілого з моменту подання ним заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, а саме з 19.08.2023 року. Крім того, у клопотанні від 29.09.2023 року ОСОБА_6 поміж іншого також просив визнати його потерпілим у кримінальному провадженні. Вважає, що оскільки чинним кримінальним процесуальним законом визначено строк, у який слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний розглянути клопотання, подане у порядку ст. 220 КПК України, то бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у не розгляді такого клопотання, може бути оскаржена до слідчого судді на підставі ч. 1 ст. 303 КПК України, а тому оскаржуване рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 у цьому випадку суперечить вимогам ч. 4 ст. 304 КПК України, якою встановлено, що слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню. Вказує, що посилання в оскаржуваній ухвалі слідчого судді на те, що ОСОБА_6 не надав будь-якого підтвердження того, що він дійсно є потерпілим у даному кримінальному провадженні не ґрунтується на вимогах ч. 4 ст. 304 КПК України.

ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, просив розглядати апеляційну скаргу без його участі. Представник Уманської окружної прокуратури в судове засідання також не з`явився, про дату час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; - рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; - рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; - рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; - рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; - рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; - рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; - рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; - рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; - повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; - відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Слідчий суддя вірно зазначив, що вказаний перелік рішень, дій чи бездіяльності, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, а відтак, слідчий суддя не може виходити за межі наданих йому повноважень, визначених КПК України.

Кримінальний процесуальний кодекс України однаково зобов`язує і слідчого, дізнавача і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 220 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування розглядаються клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що кримінальним процесуальним законом передбачено, що оскарженню в порядку ст. 303 КПК України підлягає не будь-яка бездіяльність слідчого чи прокурора, а лише та, яка полягає у нездійсненні певних процесуальних дій, строк виконання яких чітко визначений КПК України. Зокрема, за змістом ст. 220 та ст. 303 КПК України бездіяльність слідчого, пов`язана з не розглядом заявлених клопотань, є предметом оскарження в суді.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою в якій просив визнати бездіяльність слідчого та прокурора щодо нерозгляду його клопотання, поданого в межах кримінального провадження, зазначаючи свій статус як потерпілого.

При розгляді скарги слідчий суддя вірно звернув увагу на те, що в матеріалах справи не міститься будь-якого підтвердження того, що ОСОБА_6 дійсно є потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчий суддя вірно зазначив та врахував, що склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001548 від 22.09.2023 року, міститься в розділі XVIII КК України «Кримінальні правопорушення проти правосуддя» та не передбачає завдання шкоди інтересам фізичної особи, а отже й наявності потерпілого від такого злочину.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов до вірного висновку, що скаржником ОСОБА_6 не доведено свій статус як потерпілого, в той час, як згідно доданої до скарги копії витягу з ЄРДР кримінальне провадження, в межах розслідування якого він звернувся до суду з цією скаргою, розпочато на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду від 08.09.2023 року про внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 , що свідчить про визначений статус скаржника як заявника.

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що в матеріалах скарги відсутнє підтвердження, що ОСОБА_6 має право звертатися до органу досудового розслідування з будь якими клопотаннями в порядку ст. 220 КПК України.

Отже, в супереч доводам апеляційної скарги слідчий суддя дійшов до вірного висновку, що скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій ставить питання, що не відносяться до компетенції слідчого судді, оскільки положення ст.303 КПК України не передбачають оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора щодо нерозгляду клопотання особи в статусі заявника, з урахуванням відсутності їх зобов`язання розглянути таке клопотання в межах ст.220 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчим суддею суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 постановлено з дотриманням положень ст.ст. 303, 304 КПК України, а тому відсутні підстави для скасування ухвали слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 квітня 2024 року та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 .

Таким чином, слідчим суддею вірно встановлено, що скаржник не надав суду доказів того, що він є потерпілим у вказаному кримінальному провадженні та має право оскаржувати бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо не розгляду клопотання в статусі заявника в межах ст. 220 КПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків судді та були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 квітня 2024 року залишити без змін.

Керуючись статтями 303, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 квітня 2024 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та підлягає оскарженню в касаційному порядку до суду касаційної інстанції відповідно до положень ч. 6 ст. 399 УПК України .

Судді