КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/3851/24
Провадження № 3-зв/824/30/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву про самовідвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

В провадженні Київського апеляційного суду перебувають матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 12 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

26 березня 2024 року, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для здійснення апеляційного перегляду даної справи визначено суддю ОСОБА_2

23 травня 2024 року суддя ОСОБА_2 подав заяву про самовідвід, в якій зазначає, що, оскільки відносно нього Національним антикорупційним бюро України здійснюється кримінальне провадження, то ця обставина може викликати у стороннього спостерігача сумніви у його неупередженості або об`єктивності при розгляді даного провадження.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011), вважаю, що заява про самовідвід у формі процесуального рішення підлягає розгляду за аналогією закону, тобто у передбаченому ст. 81 КПК України порядку.

Перевіривши доводи, наведені в заяві про самовідвід, а також матеріали справи, вважаю, що заяву про самовідвід слід задовольнити, з таких підстав.

Бангалорськими принципами поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схваленими Резолюцією економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, встановлені стандарти етичної поведінки суддів.

Відповідно до змісту Бангалорських принципів, «неупередженість» та «об`єктивність» ці принципи є необхідною умовою для належного виконання суддею своїх обов`язків. Неупередженість та об`єктивність виявляються не лише у змісті рішення, але й в процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Застосування цього принципу проявляється у необхідності заявлення суддею самовідводу у тому випадку, коли існують обставини, які у стороннього спостерігача можуть викликати сумніви у неупередженості та об`єктивності судді.

Згідно п.п. 46-48 рішення ЄСПЛ у справі Моґенса Гаусшильдта (Mogens Hauschildt) проти Королівства Данії (заява № 10486/83), наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу.

Щодо суб`єктивного критерію, у будь-якому випадку, особиста упередженість судді має бути презумпцією доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з`ясовувані факти, які можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цього погляду навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості і передусім, у разі провадження/кримінального, в особи/обвинуваченого.

Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань, повинен дати відвід (Рішення у справі Де Куббера від 26.10.1984, серія А, №86, с. 14, п. 26).

Враховуючи викладене, хоча наявність кримінального провадження стосовно судді ОСОБА_2 , само по собі, не викликає в останнього суб`єктивного ставлення до розгляду даної справи, однак, об`єктивно свідчить про наявність обставин, які у стороннього спостерігача можуть викликати сумніви у неупередженості цього судді у даному провадженні.

За таких обставин, з метою забезпечення права особи на справедливий суд та реалізації завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 245 КУпАП, щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи та з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_2, заява про самовідвід останнього підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 246, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Заяву про самовідвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАПзадовольнити.

Суддя

Київського апеляційного суду ОСОБА_3