Справа № 136/342/24
провадження №1-кп/136/12/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець, обвинувальний акт та Угоду про примирення від 21.03.2024 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000414 від 25.12.2023, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта професійно технічна, розлученої, проживає у цивільному шлюбі,непрацююча, раніше судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

інших учасників кримінального провадження

потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2023 о 20:00 години, ОСОБА_3 разом із своїм співмешканцем ОСОБА_5 , за місцем проживання останнього в АДРЕСА_2 , на кухні квартири спільно вживали алкогольні напої. Під час розпиття спиртного до ОСОБА_3 , зателефонував невідомий абонент та ОСОБА_5 на грунті ревнощів забажав пояснень з приводу абонента, який телефонував, однак, остання відмовилась йому щось відповідати, внаслідок чого між ними виникла словесна суперечка.

У подальшому, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, встав та підійшов до ОСОБА_3 та продовжуючи суперечку, забажав взяти телефон по якому вона спілкувалась, оскільки почув чоловічий голос абонента та між ними виникла штовханина, в ході чого ОСОБА_5 знаходячись перед ОСОБА_3 , яка в той час сиділа на кухонному дивані, з метою заподіяння їй тілесних ушкоджень схопив її однією рукою в області шиї, а іншою намагався відібрати телефон для з`ясування особи невідомого абонента.

У свою чергу ОСОБА_3 розцінюючи поведінку ОСОБА_5 , як намір вчинення фізичного насильства щодо неї та спричинення їй тілесних ушкоджень, взяла правою рукою з столу кухонний ніж та утримуючи його в руці з метою припинення протиправних дій ОСОБА_5 , який був налаштований агресивно, та продовжував вчиняти відносно неї насильницькі дії, з метою захисту і в подальшому припинення нанесення їй тілесних ушкоджень не оцінивши небезпечності посягання та обставин захисту, маючи при цьому можливість захистити свої інтереси без заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, перевищуючи межі необхідної оборони, оскільки захист явно не відповідав характеру нападу, нанесла зазначеним ножем один удар в область грудної клітини зліва потерпілого ОСОБА_5 , спричинивши тим самим тілесні ушкодження у вигляді, колото-різаного проникаючого поранення лівої половини грудної клітки з пошкодженням лівої легені, геморагічний шок III ст. Вказане проникаюче поранення лівої половини грудної клітини, з пошкодженням міжреберної артерії, наскрізне поранення верхньої частки лівої легені, що ускладнилось гемопневматораксом зліва та розвитком гемологічного шоку 3-го ступеню, являлось небезпечним для життя в момент спричинення та згідно висновку експерта N 27 від 01.02.2024 належить до тяжких тілесних ушкоджень.

Своїми вищезазначеними умисними діями ОСОБА_3 , завдала ОСОБА_5 , який вчиняв відносно неї насильницькі дії, тяжкої шкоди, що виразилась у спричиненні йому тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення, при цьому завдана шкода явно не відповідала небезпечності посягання та обстановці захисту, тому що у зазначеній ситуації не була необхідною та достатньою для негайного припинення посягання, тобто перевищила межі необхідної оборони.

Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 124 КК України, - тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони.

21.03.2024 до суду надано Угоду про примирення укладену 21.03.2024 між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , згідно з умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченої за ст.124 КК України. Обвинувачена у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України. Також сторони узгодили покарання, яке повинна понести обвинувачена ОСОБА_3 , а саме: у виді громадських робіт на строк 200 годин. ОСОБА_3 з визначеним в угоді видом та розміром покарання, погодилась та не заперечує проти його призначення.

В угоді потерпілий та обвинувачена зазначили, що розуміють та усвідомлюють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю та беззастережно за обставин вказаних в обвинувальному акті та Угоді про примирення, пояснила, що розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом. Просила затвердити угоду про примирення між нею та потерпілим, яку вони уклали добровільно та призначити узгоджене покарання.

Потерпілий в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди, запевнивши, що наслідки укладення угоди та наслідки її невиконання йому зрозумілі, а укладення угоди було добровільним.

Прокурор у судовому засіданні вказав на наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілим, оскільки при її укладенні було дотримано вимоги КК та КПК України.

Суд, розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе повністю винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Судом з`ясовано, що потерпілий також розуміє зміст укладеної з обвинуваченою угоди про примирення, підтвердив, що угода була укладена за його ініціативою та наслідки невиконання, передбачені ст.476 КПК України, йому зрозумілі.

Приймаючи до уваги об`єктивно встановлені обставини, суд вважає, що діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце, а саме: умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони, а отже її дії вірно кваліфіковані за ст.124 КК України.

Судом враховано, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.124 КК України, відповідно до положень ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

ОСОБА_3 раніше судима, останній раз 02.05.2023 Дубинським міським судом за ч.1 ст.395 КК України до покарання у виді 1 місяця арешту, яке відбула повністю та 22.08.2023 звільнена.

ОСОБА_3 на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, відповідно до довідки наданої КНП «Міська поліклініка» Дубенської міської ради.

Відповідно до довідки виданої ТОВ «Житловик Дубно» від 03.01.2024, ОСОБА_3 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , разом із матір`ю ОСОБА_6 , сестрою ОСОБА_7 та дітьми: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , за місцем проживання характеризується добре.

Згідно з рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07.11.2022 ОСОБА_3 позбавлена батьківських прав стосовно дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Переконавшись, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження укладеної між потерпілим та обвинуваченою угоди про примирення та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами цієї угоди виду та міри покарання, за вчинений злочин.

На переконання суду та у відповідності до ст. 50 КК України, таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази у даному кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст..100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 27.12.2023 було накладено арешт на майно, питання про яке суд вирішує відповідно до ст..174 КПК України.

Також судом встановлено, що під час досудового розслідування стосовно обвинуваченої було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 09.01.2024, строк дії якого суд залишає до набрання вироком законної сили.

Крім цього, судом встановлено, що ОСОБА_3 було затримано у порядку ст..208 КПК України 25.12.2023 о 04:40 годині та звільнено у порядку ст..211 КПК України 28.12.2023 о 04:40 годині.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 25.12.2023 о 04:40 годині по 28.12.2023 о 04:40 годині слід зарахувати у строк відбуття покарання з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Керуючись ст.ст. 65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376, 468, 469 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити Угоду про примирення укладену 21.03.2024 між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000414 від 25.12.2023.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.124 КК України та призначити їй покарання узгоджене сторонами угоди про примирення від 21.03.2024 у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_3 зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25.12.2023 о 04:40 годині по 28.12.2023 о 04:40 годині з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речові докази, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, що за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: кухонний ніж зі світло сірим руків`ям, який належить ОСОБА_5 , та мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi» чорного кольору з чохлом сріблястого кольору, з написом «SVAROVSKI», який належить ОСОБА_3 , - повернути законним володільцям після набрання вироком законної сили, попередньо скасувавши арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 27.12.2023.

Роз`яснити засудженій, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_10