ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1694/24 Справа № 214/6689/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2024 року, якою обвинуваченому за ч. 2 ст. 111 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 07 червня 2024 року включно, -

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2024 року обвинуваченому за ч. 2 ст. 111 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 07 червня 2024 року включно.

В обґрунтування рішення суд 1-ї інстанції зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за який законом України про кримінальну відповідальність передбачене покарання до довічного позбавлення волі із конфіскацією майна, а також, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не зникли та не змінились під час розгляду клопотання. Врахував суд і особу обвинуваченого ОСОБА_6 та прийшов до висновку, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом переховування від суду та слідства.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.04.2024 року про продовження строку його тримання під вартою скасувати. Вважає, що ухвала суду 1-ї інстанції суперечить ст. 5 Конвенції про захист прав людини. Звертає увагу, що протокол про його затримання не складався, що було підтверджено в судовому засіданні 09.04.2024 року.

Позиції сторін в суді :

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить його апеляційну скаргу розглянути за його відсутності. Від інших учасників кримінального провадження, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, клопотань про проведення апеляційного розгляду за їх участі до суду не надійшло, а отже колегія суддів вважає за можливе розглянути дану апеляційну скаргу обвинуваченого за відсутності сторін кримінального провадження.

Висновки суду:

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Нормами частини 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання судом вимог ст.ст. 177, 178, 194 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до наданих матеріалів, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме: державній зраді, тобто наданні іноземній державі російській федерації та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 07 червня 2024 року включно.

Перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів встановила, що судом 1-ї інстанції, відповідно до вимог ст. 177 КПК України, повно та об`єктивно досліджені усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, а також враховані інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі дані про особу обвинуваченого, які, в сукупності, давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, зокрема переховуватись від суду, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та експертів в цьому кримінальному провадженні, у зв`язку з чим прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного злочину проти основ національної безпеки України, який, згідно з ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання на строк 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі. Відповідно до пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 співпрацював з представниками військових та інших підрозділів держави-агресора та у разі перебування на волі матиме можливість продовжити вчинення злочину або уникнути кримінальної відповідальності шляхом залишення території України.

Одночасно, колегія суддів приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, не є депутатом рад будь-якого рівня, має слабкі соціальні зв`язки тому вказані обставини не виключають можливість застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і в даному випадку не є гарантією запобігання вказаним ризикам.

З урахуванням вищевикладеного, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину проти основ національної безпеки України, на думку колегії суддів, маються всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків.

Таким чином, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», оцінивши у сукупності всі обставини, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, колегія суддів вважає, що судом 1-ї інстанції обґрунтовано продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 та вважає за неможливе застосування більш м`якого запобіжного заходу. Тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 в цій частині є недоведеними.

Як вбачається із наданих матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Дніпропетровської області від 04.07.2022 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому було неодноразово продовжено Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Останній раз ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2024 року. Отже, колегія суддів вважає, що доводи обвинуваченого про відсутність протоколу його затримання не є підставою, що впливає на вирішення питання про доцільність продовження тримання під вартою ОСОБА_6 .

З урахуванням наданих матеріалів та встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає рішення суду 1-ї інстанції про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 законним, обґрунтованим та вмотивованим, а висновок про продовження строку тримання під вартою правильним, обмеження його права на свободу в цьому випадку є виправданим та необхідним, через неможливість в жодний інший спосіб запобігти ймовірній реалізації ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України і забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено. Тому апеляційні вимоги обвинуваченого задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2024 року залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2024 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 07 червня 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4