Провадження № 1-кп/456/141/2024
ВИРОК

іменем України

23 квітня 2024 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий кримінальне провадження щодо обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Стрий Львівської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, із вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.01.2024 за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 200 годин; вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 13.02.2024 за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України до покарання у виді 2 місяців 15 днів арешту; вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 19.03.2024 за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;

за ч.1 ст.190, ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 23 вересня 2023 року близько 18.00 годин перебував на вулиці 50-річчя УПА у місті Стрий Львівської області біля загально-освітньої школи №3 разом із своєю знайомою ОСОБА_5 і в цей час у нього виник умисел на заволодіння мобільним телефоном останньої шляхом обману та зловживання довірою. Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою потерпілої ОСОБА_5 , попросив у неї мобільний телефон марки «Tecno», моделі «Pop 5 go», чорного кольору, 16 GB, IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 1000,00 грн., в якому знаходилась сім карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 50,00 грн., під приводом перегляду відеофайлів та переписки, на що остання погодилась та добровільно надала свій мобільний телефон. Після чого, ОСОБА_4 , отримавши мобільний телефон, та не маючи наміру його повертати, під приводом конфіденційної розмови по мобільному телефону відійшов від потерпілої та пішов в невідомому напрямку з мобільним телефоном, не повернувши його власниці ОСОБА_5 та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд. Так, того ж дня, після заволодіння вказаним майном, тобто 23 вересня 2023 року близько 20 год. 02 хв. ОСОБА_4 , не маючи на меті повертати мобільний телефон, здав його під заставу до ломбардного відділення ПТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за що отримав грошові кошти, якими розпорядився на власний розсуд. Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1050,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 заволодів чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 30.09.2023 близько 23.00 годин перебував у гостьовій кімнаті квартири АДРЕСА_3 , яка на праві власності належить ОСОБА_6 , де на шафі побачив мобільний телефон марки «NOMI i1870» чорного кольору з IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 і в цей час у нього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення. Надалі, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з метою власного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із шафи мобільний телефон марки «NOMI i1870» чорного кольору з IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 , вартістю 711 грн. 55 коп. Після цього, ОСОБА_4 утримуючи при собі викрадене майно, вийшов із квартири АДРЕСА_4 та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 711 грн. 55 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Правова позиція сторони обвинувачення.

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений дізнавачем сектору дізнання Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 10 жовтня 2023 року та затверджений прокурором Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_9 , а також в обвинувальному акті, що був складений слідчою Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 03 листопада 2023 року та затверджений прокурором Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

З огляду на обвинувальні аки прокурор вважає встановленим те, що обвинувачений ОСОБА_4 заволодів чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України. Крім цього, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини, прокурор в судовому засіданні просить суд здійснювати розгляд кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

В судових дебатах прокурор просить суд призначити ОСОБА_4 , з застосуванням ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Позиція потерпілих.

Потерпіла ОСОБА_5 20.12.2023 подала на адресу суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд кримінального провадження у її відсутності, зазначила, що шкода відшкодована їй в повному обсязі, претензій немає, просить покарати обвинуваченого згідно з законом.

Потерпілий ОСОБА_7 подав на адресу суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд кримінального провадження у його відсутності, зазначив, що шкода відшкодована йому в повному обсязі, просить обвинуваченого суворо не карати.

Правова позиція сторони захисту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, повністю підтвердив обставини, вказані в обвинувальних актах.

Межі судового розгляду кримінального провадження.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст. 394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого.

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.1 ст.190, ч.4 ст.185 КК України.

Висновки суду.

Таким чином суд вважає доведеним:

факт заволодіння ОСОБА_4 чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України;

факт таємного викрадення ОСОБА_4 чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання суд враховує, як обставини, що пом`якшують покарання щире каяття обвинуваченої, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відшкодування шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує вимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), згідно з якими призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаних кримінальних правопорушень, спосіб їх вчинення, мету та мотив вказаних діянь, а також те, що обвинувачений визнав себе повністю винним у вчиненні кримінальних правопорушень, розкаюється у вчиненому, а також обставини, що пом`якшують покарання, якими на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відшкодування заподіяної шкоди, характеризуючі дані та приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання, передбачене санкціями ч. 1 ст. 190 та ч.4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.

Окрім цього, суд враховує, що вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 19 березня 2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та на підставі ч.4 ст.70 КК України призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив дані кримінальні правопорушення до постановлення вироку Трускавецького міського суду Львівської області від 19 березня 2024 року, ОСОБА_4 слід призначити покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Строк запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні закінчився.

Однак ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.02.2024 у справі №442/829/24, обрано запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 фактично затриманий 14.02.2024, а тому строк відбуття покарання слід рахувати з цього часу. Підстави для застосування запобіжного заходу відсутні.

Процесуальні витрати з обвинуваченого слід стягнути на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373- 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явлих обвинуваченнях за ч.1 ст. 190, ч.4 ст. 185 КК України, й призначити йому покарання:

за ч.1 ст.190 КК України у виді 1 /одного/ року обмеження волі;

за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання з покаранням, призначеного вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 19 березня 2024 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 /п`яти/ років 2 /двох/ місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу його фактичного затримання, тобто з 14 лютого 2024 року, про що вказано в ухвалі слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.02.2024 у справі №442/829/24

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 260 /двіста шістдесят/ грн.

Речові докази: головний убор «кепку» - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ; DVD-R диски, товарний чек залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Після проголошення вироку учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, обвинувачений та його захисник - подати клопотання про помилування.

Головуючий суддя ОСОБА_1