Справа № 524/3877/23
Провадження № 1-кп/524/229/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 08.03.2023 року та № 0000069 від 20.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, гр. України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, освіта вища, призваний до Збройних ІНФОРМАЦІЯ_2 27.04.2022 року, офіцер резерву 73 запасної батареї військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.407, ч. 4 ст.408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст.407, ч. 4 ст.408 КК України при таких обставинах.

Так, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.07.2022 № 195, капітана ОСОБА_5 , призначеного наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) № 646 від 19 липня 2022 року на посаду командира взводу зберігання та транспортування батареї зберігання та транспортування реактивного артилерійського дивізіону, який прибув з 73 запасної батареї м. Кременчук, з 20 липня 2022 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення. Надано термін з 20 по 22 липня 2022 року для прийому справ та посади.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.01.2023 № 33, капітан юстиції ОСОБА_5 , офіцер юридичної групи, призначений наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) № 44 від 22 січня 2023 року на посаду офіцера юридичної служби, вважається таким, що справи і посаду, яку обіймав, здав. Посаду офіцера юридичної служби прийняв та приступив до виконання обов`язків.

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, капітан юстиції ОСОБА_5 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують капітана юстиції ОСОБА_5 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, капітан юстиції ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Капітан юстиції ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Проте, 17.02.2023 капітана юстиції ОСОБА_5 було достроково виписано з КП «Кременчуцький обласний клінічний шпиталь для ветеранів війни» Полтавської обласної ради за порушення режиму перебування пацієнтів у стаціонарному відділенні.

Приблизно о 20 год. 00 хв., 17.02.2023, військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 було виявлено ОСОБА_5 за місцем фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , з наявними ознаками алкогольного сп`яніння (на відстані 1 метр відчувався запах алкоголю, розширені зіниці, гіперемійоване обличчя, некоординовані рухи, синець під оком та гематома над лівою повікою). Від проходження медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 відмовився, у зв`язку з чим 17.02.2023, приблизно о 21 год. 30 хв., останнього було доставлено до медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , де було складено Акт опосвідчення на предмет алкогольного сп`яніння, від ознайомлення з яким ОСОБА_5 відмовився. Після доведення висновку за результатами опосвідчення на предмет вживання алкогольних напоїв ОСОБА_5 було визначено місце для відпочинку, а саме ліжко в палаті на другому поверсі медичного пункту військової частини НОМЕР_1 .

Однак, капітан юстиції ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації, перебуваючи на посаді офіцера юридичної служби, проходячи військову службу у військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, не маючи об`єктивних та поважних підстав для залишення розташування військової частини, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, 18.02.2023, близько 02 год. 35 хв., самовільно залишив палату медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , яка була визначена йому як місце відпочинку та територію військової частини НОМЕР_1 вибувши у невідомому напрямку.

02.03.2023 капітан юстиції ОСОБА_5 самостійно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 .

У період своєї відсутності, а саме з 18.02.2023 по 01.03.2023, капітан юстиції ОСОБА_5 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан.

Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-IX від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

21.04.2022 Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19.04.2022 №259/2022 до 25.05.2022.

22.05.2022 Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/22 на 90 діб.

15.08.2022 Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573/2022, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні на 90 діб до 21.11.2022.

18.11.2022 Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.11.2022 № 757/2022, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні на 90 діб.

07.02.2023 Верховна Рада прийняла Закон України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким затверджено Указ Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», згідно якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Таким чином, 18 лютого 2023 року офіцер юридичної служби військової частини НОМЕР_1 , капітан юстиції ОСОБА_5 , умисно, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , без поважних причин, в умовах воєнного стану та незаконно перебував за її межами до 02 березня 2023 року.

ІІ. Крім того, капітан юстиції ОСОБА_5 , згідно наказу командира 73 запасної батареї (по стройовій частині) від 30.11.2023 р. № 154 та направлення військової частини НОМЕР_2 від 30.11.2023 р. № 10069, 30.11.2023 р. убув на лікування до Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради».

У період з 30.11.2023 р. по 15.01.2024 р. капітан юстиції ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні неврозів змішаного типу Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради».

15.01.2024 р. ОСОБА_5 було виписано з Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» у зв`язку з самовільним залишенням відділення.

Однак, капітан юстиції ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації, перебуваючи на посаді офіцера резерву 73 запасної батареї військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою ухилитися від неї, не маючи об`єктивних та поважних підстав для нез`явлення на службу, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 16.01.2024 р. о 08 год. 00 хв. не з`явився до розташування 73 запасної батареї військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 , з лікувального закладу та перебував поза її межами, при цьому час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину НОМЕР_1 , або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, 16.01.2024 р. капітан юстиції ОСОБА_5 , офіцер резерву 73 запасної батареї військової частини НОМЕР_1 , з метою ухилитися від військової служби умисно, не з`явився на службу з лікувального закладу, в умовах воєнного стану та незаконно перебував за її межами, доки не був затриманий 08.04.2024 року, працівниками правоохоронного органу у порядку ст. 208 КПК України

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушеннях визнав повністю та підтвердив на запитання прокурора, що у встановлений судом спосіб, час і місці здійснив зазначені кримінальні правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_5 не оспорював фактичних обставин та доказів по справі, не заперечував, що самовільно, без дозволу командира залишив військову частину. 16.01.2024 р. о 08 год. 00 хв. не з`явився до розташування 73 запасної батареї військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 , з лікувального закладу та перебував поза її межами, при цьому час проводив на власний розсуд.

Суд з`ясував, чи правильно обвинувачений розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та переконався у істиності і добровільності його позиції щодо визнання ним своєї вини. Судом роз`яснено учасникам судового розгляду, що вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку ті обставини, які ніким не оспорюються під час судового розгляду в суді першої інстанції.

Отже, виконавши вимоги ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, думку прокурора, захисника, які пояснили, що бажають закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, які містяться в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів. Суд вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає що у діяннях ОСОБА_5 наявний склад кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується. Його винуватість доведено поза "розумним сумнівом".

Діяння обвинуваченого ОСОБА_5 за першим епізодом від 18.02.2023 суд кваліфікує за ч.5 ст.407 КК України як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану.

Діяння обвинуваченого ОСОБА_5 за другим епізодом від 16.01.20214 суд кваліфікує за ч.4 ст.408 КК України як дезертирство, тобто нез`явлення на службу з лікувального закладу, вчинене в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно медичної довідки обвинувачений на обліку лікаря-психіатра не знаходиться, перебуває на обліку у лікаря-нарколога.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його сімейний стан, який одружений та має на утриманні малолітню дитину, військовослужбовець, призваний під час мобілізації та є учасником бойових дій, характеристику з місця служби, згідно якої характеризуєтся як посередній військовослужбовець, безвідповідальний, погано дисциплінований, невмотивований до виконання завдань. Поряд з цим, суд враховує відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність обставин, що пом`якшують покарання, стан здоров`я обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчинених ним кримінальних правопорушень, зокрема, щодо повного визнання ним вини, засудження обвинуваченим своєї поведінки, його процесуальну поведінку під час судового розгляду справи.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім є покарання в межах санкції ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, суд визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч. 5 ст.407, ч. 4 ст. 408КК України, суд застосовує принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Законом України № 2839-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці», який набрав чинності 27.01.2023 року внесено зміни до ч. 1 ст. 69 КК України, а саме перелік кримінальних правопорушень за якими виключається можливість застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України, доповнено кримінальними правопорушеннями, передбаченими статтями 403, 405, 407, 408, 429 КК України, вчиненими в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно рахувати з часу його фактичного затримання по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000069, тобто з 08.04.2024 року.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000022 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 22.05.2023 року. У подальшому ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука 29.08.2023 року до обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави у сумі 53680 грн., у звязку з внесенням застави обвинуваченого було звільнено з-під варти 30.08.2023 року. Тому згідно вимог ч. 5 ст.72 КК України у строк призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення, а саме з 22.05.2023 року по 30.08.2023 року.

Для забезпечення виконання вироку в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням вироку, суд вважає за необхідне залишити обвинуваченому ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Згідно ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 після застосування до нього запобіжного заходу у виді застави, не з?являвся в судові засідання без поважних причин, не повідомляв суд про причини своєї неявки та на час перебування в суді кримінального провадження за ч. 5 ст. 407 КК України, вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 408 КК України, суд вважає за доцільне звернути внесену за обвинуваченого ОСОБА_5 суму застави у розмірі 53680 грн. в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.407, ч. 4 ст. 408КК України та призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.407 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч.4 ст.408 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 08.04.2024 року, зарахувавши в цей строк термін його попереднього ув?язнення з 22.05.2023 року по 30.08.2023 року.

Заставу у сумі 53860 (п?ятдесят три тисячі вісімсот шістдесят) гривень, внесену згідно ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29.08.2023 року заставодавцем ОСОБА_6 за обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (справа № 524/3877/23) звернути в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України за такими реквізитами:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26304855

Банк отримувача ДКСУ, м.Київ

Код банку отримувача (МФО) 820172

Рахунок отримувача UA0015950

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Автозаводський районний суд м. Кременчука, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7