ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 21 грудня 2024 року у кримінальному провадженні № 0003128 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Улинівка Козельщинського району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше судимого: 05.03.2007 року вироком Полтавського апеляційного суду за п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України, ч.2, 4 ст.187 КК України, ч.3 ст.289 КК України, ч.1 ст.263 КК України, ст.70 КК України до покарання виді позбавлення волі строком на 13 років,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 21 грудня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і за його вчинення призначено йому покарання у вигляді 2 (два) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_7 обчислено з моменту його затримання.

Вирішено питання про речові докази по справі.

ЄУНСС:727/1919/23

НП:№11-кп/822/104/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ч.2 ст. 190 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

На вказаний вирок суду першої інстанції адвокат ОСОБА_6 , діючий в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 , як незаконний, а кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №003128 від.11.10.2022 р. по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, закрити на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Посилається апелянт на те, що вирок районного суду є незаконним та не обґрунтованим та підлягає скасуванню.

Зокрема, вказує на те, що сторона захисту в суді першої інстанції двічі заявляла клопотання про закриття провадження по справі на підставі п.10.ч.1 ст.284 КПК України, проте їй судом було відмовлено.

Вважає, що сторона обвинувачення не довела та не спростувала один з фактів, що матеріали справи фізично знаходились з 20.12.2023 р. по 16.02.2023 р. в Луцькому СІЗО, де сторона захисту знайомилась з матеріалами справи, або матеріали справи в цей період часу знаходились в м. Чернівці і обвинувачений не міг знайомитись з ними.

Зазначає, що 20.12.2022 р. ОСОБА_7 було оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

16.02.2023 р. підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено, а захиснику вручено повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження. Цього ж дня прокурором було затверджено обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, який надійшов 28.02.2023 р. для розгляду до Шевченківського районного суду м. Чернівці.

Апелянт вважає, що прокурор направив обвинувальний акт після закінчення строку досудового розслідування до суду, що виключає набуття особи процесуального статусу обвинуваченого, а отже унеможливлює розгляд у суді даного кримінального провадження по суті.

Тому, на думку апелянта, закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

На вказану апеляційну скаргу прокурор Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_9 подала заперечення, в якому просить вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.12.2023 р. залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування немає, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі нічим не підтвердженні і є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, доводи захисника адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу повністю та просив її задовольнити, вислухавши прокурора, яка просила вирок районного суду, як законний та обґрунтований, залишити без змін, а апеляційну скаргу, як необґрунтовану, без задоволення, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, розглянувши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Як встановлено вироком суду першої інстанції, що 10.10.2022 року в період часу з 15.26 год. по 15.46 год. невстановлена досудовим розслідування особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, реалізуючи спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , здійснила 4 дзвінки на стаціонарний номер телефону ОСОБА_10 . Під час телефонної розмови, невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, представившись лікарем, повідомила, що її невістка ОСОБА_11 потрапила в дорожньо-транспортну пригоду та необхідно надати грошові кошти для проведення операції, які за місцем її проживання забере інший лікар. В подальшому, 10.10.2022 року, приблизно о 15 год. 52 хв. ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи спільний злочинний умисел, з невстановленою слідством особою, направлений на заволодіння майном, прибув за адресою: АДРЕСА_2 , в якій проживає потерпіла, де шляхом обману, представившись лікарем лікарні МВС у Чернівецькій області та колегою невістки ОСОБА_11 , отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 3000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 10.10.2022 року становило 109 705 грн., та 76 400 грн. для проведення операції, після чого залишив квартиру.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 , за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, шляхом обману потерпілої ОСОБА_10 , заволоділи належними їй грошовими коштами, чим спричинили останній майнову шкоду на загальну суму 186 105 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, а саме, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки подія злочину, доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюються, то колегія суддів, керуючись ст. 404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорено в апеляційній скарзі.

Що стосується доводів апелянта про те, що суд мав закрити дане кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, то колегія судів не погоджується з такими доводами, виходячи з такого.

Частиною 1 п.5 ст. 3 КПК України передбачено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Стаття 283 КПК України визначає форми закінчення досудового розслідування, серед яких є звернення до суду з обвинувальним актом.

Тобто, закон чітко встановлює, що початком досудового розслідування є момент внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, а закінчення досудового розслідування є направлення до суду обвинувального акту.

Строк досудового розслідування згідно з нормами ст.219 КПК України обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому ст. 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

Частиною третьою п. 4 ст.219 КПК України передбачено, що досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Апеляційним судом встановлено, що 20 грудня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. При цьому, всі інші слідчі дії у даному кримінальному провадженні після повідомлення про підозру та відмови ОСОБА_7 від проведення допиту, не проводились.

Цього ж дня досудове розслідування у межах кримінального провадження було завершено та відкрито підозрюваному матеріали кримінального провадження для ознайомлення в порядку ст. 290 КПК України.

Також колегією суддів встановлено, що прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_9 , 20 грудня 2022 року в приміщенні ДУ «Луцький слідчий ізолятор» надано підозрюваному ОСОБА_7 та його захиснику - адвокату ОСОБА_12 всі матеріали кримінального провадження для ознайомлення. Однак, ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_12 відмовились від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що підтверджується протоколом, який складений в присутності понятих (а.п.269 т.1).

24 січня 2023 року підозрюваному ОСОБА_7 та його адвокату ОСОБА_12 в приміщенні ДУ «Луцький СІЗО» повторно було надано всі матеріали кримінального провадження для ознайомлення, однак останні від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження повторно відмовились (а.п. 270, т. 1).

У зв`язку з дотриманням принципів та засад кримінального процесу в частині розумності строків виконання завдання кримінального провадження, слідчий СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області звернувся до слідчого судді районного суду з клопотанням про встановлення підозрюваному та його захиснику строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування (а.п. 272-275, т. 1).

Ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14.02.2023 р. клопотання задоволено і встановлено підозрюваному у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та його захиснику строк для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження № 0003128 - протягом одного дня з дня вручення ухвали суду та роз`яснено, що після спливу строку, визначеного даною ухвалою для ознайомлення з матеріалами справи, ОСОБА_7 та сторона захисту вважатимуться такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

Підставами для задоволення вказаного клопотання слугувало те, що стороні захисту було достеменно відомо про завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів, однак сторона захисту зволікає із реалізацією свого права на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, що суперечить загальним засадам кримінального провадження в частині дотримання розумних строків.

Однак, 16.02.2023 р. підозрюваний ОСОБА_7 в приміщенні ДУ «Луцький слідчий ізолятор» в присутності свого захисника ОСОБА_12 та двох понятих відмовився від ознайомлення з ухвалою суду Першотравневого районного суду м. Чернівці, про що складено відповідний протокол (а.п. 278, т.1), проте підозрюваний ознайомився з 50 аркушами матеріалів кримінального провадження.

Вказане спростовує доводи апелянта з приводу того, що сторона обвинувачення не довела факту знаходження матеріалів справи в період з 20.12.2023 р. по 16.02.2023 р. в Луцькому СІЗО де сторона захисту знайомилась з матеріалами справи.

Окрім того, 16.02.2023 р. підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено, а захиснику вручено повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження, а прокурором в свою чергу відповідно до ст.291 КПК України, вручено обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 та його захиснику, проте від отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування останні відмовилися, про що зроблено відповідну відмітку на розписці про отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.п.9, т. 2).

Частиною 5 ст.219 КПК України передбачено, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Вказана норма закону узгоджується із правовою позицією об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 24 жовтня 2022 року (справа № 216/4805/20), де суд вказав, що «початком обчислення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування є момент фактичного надання стороною обвинувачення стороні захисту доступу до матеріалів досудового розслідування та забезпечення реальної можливості ознайомитися з ними».

Враховуючи вище наведене апеляційний суд прийшов до висновку, що сторона обвинувачення надала ОСОБА_7 та його захиснику доступ до матеріалів кримінального провадження та реальну можливість ознайомитись з ними ще 20.12.2022 р. тобто в межах строку досудового розслідування і завершила таке ознайомлення 16.02.2023 р.

При цьому, період часу з 20.12.2022 р. по 16.02.2023 р., коли тривало ознайомлення ОСОБА_7 та його захисника із матеріалами кримінального провадження, у відповідності до положень ст.219 КПК України, не включається до строку здійснення досудового розслідування.

Колегія суддів дійшла до переконливого висновку, що сторона обвинувачення направила обвинувальний акт до суду в межах строку досудового розслідування і станом на 28.02.2023 року - у день, коли обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 надійшов до суду, строки досудового розслідування не були порушені.

У зв`язку з чим доводи апелянта про те, що прокурор направив обвинувальний акт після закінчення досудового розслідування до суду, що унеможливлює розгляд у суді даного кримінального провадження по суті є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеним.

Колегія суддів зважує і на те, що питання про закриття даного кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України також було предметом розгляду в суді першої інстанції, де суд дав відповідну юридичну оцінку доводам захисту, зазначеним в його клопотанні, про що постановив відповідну ухвалу.

Таким чином, апеляційний суд прийшов до висновку, що суд першої інстанції дотримуючись усіх вимог закону, розглянув дане кримінальне провадження по суті та прийняв законне і обґрунтоване рішення по справі.

При цьому судом було враховано, що обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні надійшов до суду першої інстанції у межах строку досудового розслідування і підстав для закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України не було.

Будь-яких істотних порушень норм процесуального чи матеріального права, які б стали підставою для скасування вироку суду та закриття кримінального провадження, про що наголошує апелянт апеляційним судом не встановлено.

Тому, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , слід залишити без задоволення, а вирок районного суду щодо ОСОБА_7 без змін.

Керуючись ст. 376, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 21 грудня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2