Справа № 128/4944/23
ВИРОК

Іменем України

20 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесені 15.11.2023 в ЄРДР за №0000603 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оленєгорськ, Російської Федерація, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1) 03.02.2017 вироком Вінницького районного суду Вінницької області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт, терміном 120 годин;

2) 25.05.2017 вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді арешту строком 6 місяців; звільнений 02.05.2018 по відбуттю строку покарання;

3) 02.11.2018 вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі;

4) 28.05.2020 вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2-х років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області 02.11.2018- до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області 02.11.2018 та остаточно призначене покарання у виді 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі;

5) 25.08.2021 вироком Вінницького районного суду Вінницької області за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі та на підставі ч.4 ст. 70 КК України, з урахуванням ухвали Вінницького апеляційного суду від 04.11.2021 зараховано в строк призначеного покарання за даним вироком частково відбуте покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2020 за ч.2 ст.185 КК України, остаточно призначено покарання до відбуття у виді 4 років позбавлення волі ; звільнений з місця позбавлення волі 17.03.2023 по закінченню строку відбуття покарання у виді 4 років позбавлення волі, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 , маючи не зняту та не погашену судимість у визначеному законом порядку за вчинення злочинів проти власності, останній раз 25.08.2021 за вироком Вінницького районного суду Вінницької області , будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово безперервно продовжувалась, востаннє Указом Президента України від 06.11.2023 №734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, знову вчинив умисний корисливий злочин за таких обставин.

Так, 15.11.2023 близько 18:00 год. обвинувачений ОСОБА_6 зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює свою підприємницьку діяльність потерпілий ФОП ОСОБА_7 , і в цей час в у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужим майном.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_6 в цей же день о 18 год. 20 хв. , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливого мотиву спрямованого на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю власника та тим, що поруч нікого не знаходилось та його дії є не поміченими для потерпілого та інших осіб, підійшов до прилавку відділу «Лікеро-горілчаних виробів» та відчинив шухляду де зберігались грошові кошти, звідки викрав грошові кошти різними купюрами в загальній сумі 6042 гривень, які поклав до пакету, що тримав у іншій руці.

Реалізувавши свій злочинний умисел до кінця, обвинувачений ОСОБА_6 , покинув приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » , розпорядившись в подальшому викраденими грошовими коштами на свій власний розсуд, чим завдав потерпілому ФОП ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 6042 гривні.

18.06.2024 в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину за ч.4 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, суду зазначив, що він дійсно о 18 год. 20 хв. 15.11.2023 перебуваючи в приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», що знаходиться в АДРЕСА_2 та скориставшись відсутністю продавця та інших осіб, викрав грошові кошти , які знаходились у шухляді в загальному розмірі 6042 гривні. Суду також зазначив, що у вчиненому розкаюється, просить призначити мінімальне покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позицію прокурора щодо виду та міри покарання обвинуваченому , а саме у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого; дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого та документів щодо процесуальних питань. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану і його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує дані, що характеризують його як особу, а саме, який не одружений, до затримання офіційно не був працевлаштований, не має постійного зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання на території України; у лікаря психіатра на обліку не перебуває, а також те, що з 13.09.2023 ОСОБА_6 перебуває під диспансерним наркологічним спостереженням у КНП «Центр терапії залежності «Соціотерапія» Вінницької обласної ради», з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабіноїдів, амфетаміну, опіоїдів, але примусового лікування не потребує; за місцем проживання характеризується із посередньої сторони; раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у вчиненому злочині.

В якості обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочину.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд керується вимогами ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», так само враховує характер, ступень тяжкості і суспільної небезпеки скоєного ним злочину; особи обвинуваченого; обставин, що пом`якшує та обтяжує його покарання.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання пов`язане з позбавленням волі, в зв`язку з тим, що його виправлення та перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, а тому суд вважає доцільним призначити обвинуваченому міру покарання в виді позбавлення волі в межах санкції статті.

І саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд вважає, буде справедливим та достатнім і сприятиме його виправленню та попередженню вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Також, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 був затриманий по даному кримінальному провадженні - 16.11.2023 та продовжує перебувати під вартою на підставі ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 29.04.2024.

У відповідності до положень ч.5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі у співвідношенні день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне обвинуваченому ОСОБА_6 зарахувати в строк відбування покарання призначеного за цим вироком у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою в період з 16.11.2023 по день набрання вироком законної сили в співвідношенні день за день.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілим - не заявлявся.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні - відсутні.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2023 (справа №127/35652/23) на майно, а саме: 14 купюр номіналом 100 гривень, 7 купюр номіналом 200 гривень, 5 купюр номіналом 500 гривень, які вилучені в ході проведеного обшуку затриманого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_2 ,- слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Долю речових доказів по даному провадженні, які відповідно до акту приймання-передачі речових доказів, вилучених слідчими підрозділами від 27.11.2023, передані АБ «Укргазбанк» на відповідальне зберігання до сховища цінностей банку, слід вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України, а саме: п`ять купюр номіналом 500 гривень, серій: ЛИ5697118, УД0417882, ЗБ1359501, ФП7809000, АП9540250; сім купюр номіналом 200 гривень, серій: СЗ8378923, СА5766594, ДЕ7361489, ЄЄ6168244, ЗГ8088338, ДЕ6967596, ГД0649715; чотирнадцять купюр номіналом 100 гривень, серій: ЗГ0329385, УШ4934927, УЦ4230685, УХ6402220, ЄВ3328227, АК2204494, АК9358444, УЕ2666775, УЦ8843924, УС6673215, АК0477685, УЕ7172855, УТ4661478, СЄ9464071, які поміщені до пломбованого спец пакету Національна поліція України слідче управління №PSP2248157, - слід повернути за належністю потерпілому ФОП ОСОБА_7 .

Як роз`яснено у листі ВССУ «Про судову практику застосування судами першої інстанції та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», згідно із рішенням ЄСПЛ у справі «Харченко проти України», в якому, зокрема, зазначено, що за відсутності чіткого положення, яке встановлювало б правило, коли і за яких умов взятий під вартою на стадії досудового розслідування має далі триматися під вартою на стадії судового розслідування, такий стан не відповідає критерію «передбачуваності закону» для цілей п. 1 ст. 5 Конвенції. Практика, яка склалася в умовах прогалин законодавства, коли особа може перебувати під вартою без визначення певного строку тримання, без конкретного правового положення або судового рішення, сама по собі суперечить принципу правової визначеності і захисту від свавілля, які є загальною ідеєю Конвенції принципу верховенства права (див. справу «Барановський проти Польщі») № 28358/95, п. п. 55-56, ЄКЛП 2000-III, та справу «Кавка проти Польщі» № 25874/94 п. 51, від 09.01.2001, справу «Фельдман проти України», № 76556/01 та № 3877904, п. 73 від08.04.2010)». У п. 75 цього ж рішення вказано, що хоча національний суд 15.10.2001 прийняв рішення про попереднє ув`язнення заявника, він не визначив подальший строк тримання під вартою і жодним чином не обґрунтував своє рішення. Це призвело до стану невизначеності підстав перебування заявника під вартою після цієї дати. У зв`язку з цим Суд нагадує, що тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав є несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленого в п. 1 ст. 5 (див. справа «Соловей і Зозуля проти України», п. 76, від 27.11.2008).

Аналізуючи наведені правові позиції ЄСПЛ, можна дійти висновку про те, що зазначення у вироку строку шляхом настання певної події, а саме набрання цим вироком законної сили не суперечитиме п. 74 рішення у справі «Харченко проти України». Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 115 КПК строки, встановлені КПК, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.

Отже, з врахуванням вищевказаного, суд вважає за необхідне застосований обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.100, 349, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня набрання вироком законної сили, тобто з 20.06.2024.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 зарахувати в строк відбування покарання призначеного за цим вироком у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою в період з 16.11.2023 по день набрання вироком законної сили у співвідношенні день за день.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2023 (справа №127/35652/23) на майно, а саме: 14 купюр номіналом 100 гривень, 7 купюр номіналом 200 гривень, 5 купюр номіналом 500 гривень, які вилучені в ході проведеного обшуку затриманого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_2 , - скасувати.

Речові докази: п`ять купюр номіналом 500 гривень, серій: ЛИ5697118, УД0417882, ЗБ1359501, ФП7809000, АП9540250; сім купюр номіналом 200 гривень, серій: СЗ8378923, СА5766594, ДЕ7361489, ЄЄ6168244, ЗГ8088338, ДЕ6967596, ГД0649715; чотирнадцять купюр номіналом 100 гривень, серій: ЗГ0329385, УШ4934927, УЦ4230685, УХ6402220, ЄВ3328227, АК2204494, АК9358444, УЕ2666775, УЦ8843924, УС6673215, АК0477685, УЕ7172855, УТ4661478, СЄ9464071, які поміщені до пломбованого спец пакету Національна поліція України слідче управління №PSP2248157, - повернути за належністю потерпілому ФОП ОСОБА_7 .

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: ОСОБА_8