Справа №705/1078/24
1-в/705/62/24 УХВАЛА
29 лютого 2024 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
засудженого ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,
представника установи виконання покарання ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.04.2021 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення, в якому просив суд застосувати до нього ст. 81 КК України та звільнити умовно-достроково від відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_3 у судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив суд його задовольнити. Зазначив, що він у ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» на даний час виконує обов`язки днювального, до поставлених обов`язків ставиться сумлінно. Вказав, що вину у вчиненому визнає, переконаний, що довів своє виправлення. Після звільнення планує влаштуватися до реабілітаційного центру, а потім на роботу. Змінив своє ставлення до життя, вирішив виправлятися, оскільки в його житті з`явилася людина, спілкування з якою спонукало його до цього.
Представник установи виконання покарань ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення. Зазначив, що засуджений характеризується позитивно, виконує всі законні вимоги персоналу установи. Також виконує обов`язки днювального відділення, до роботи ставиться сумлінно та старанно. Попередньо не був працевлаштований за відсутністю місця працевлаштування. На даний час засуджений довів своє виправлення.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 . Зазначив, що ОСОБА_6 має 11 судимостей за вчинення злочинів проти власності. Відбуває покарання у вигляді 4 років позбавлення волі за вчинення 8 епізодів крадіжок, які він почав скоювати через 14 днів після звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі за попереднім вироком За час відбування покарання позитивно характеризувався не завжди, більшу частину відбутого покарання мав нестабільну поведінку. Характеризується позитивно останніх 12 місяців. Обов`язки днювального відділення, які виконує ОСОБА_3 , згідно з ч. 3 ст. 107 КВК України є обов`язком кожного засудженого та по суті не є його працевлаштуванням. Враховуючи особу засудженого, його стійку схильність до скоєння злочинів проти власності, поведінку за весь період відбування покарання, відношення до праці, існують обґрунтовані сумніви в тому, що ОСОБА_3 виправився та не буде скоювати нових злочинів після звільнення з установи виконання покарань.
Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, враховуючи думку представника адміністрації, засудженого та прокурора, дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що саме по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.
Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно-корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленні до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.
За змістом ст. 50 КК України покарання має на меті виправлення засуджених та запобігання нових злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Відповідно до вимог п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»: оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, то суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Крім того, відповідно до п. 2 вказаної Постанови умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 квітня 2021 року визнано ОСОБА_3 винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.
Із матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_3 має 11 судимостей за вчинення злочинів проти власності, відбуває покарання за вчинення в тому числі тяжкого злочину. За вироком Ніжинського міськрайонного суду Черкаської області від 06.04.2021 відбуває покарання у вигляді 4 років позбавлення волі за вчинення 8 епізодів крадіжок, які він почав скоювати майже відразу після звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Черкаської області від 27.12.2017.
Під час утримання в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 характеризувався посередньо, до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав.
Як вбачається з характеристики від 02.06.2022 в період відбування покарання в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)», а саме з 06.08.2021 ОСОБА_3 характеризувався негативно, за допущені порушення режиму відбування покарання 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення не зняті та не погашені. Заохочень не мав. Виконував законні вимоги персоналу установи виконання покарань під контролем. На виробництві установи не працевлаштований за відсутністю бажання, до роботи ставиться негативно. Не дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи. Участі у суспільно-корисному житті відділення не приймав. Має заборгованість за вироком суду в сумі 5230,40 грн.
Згідно з характеристикою від 16.02.2023 засуджений ОСОБА_3 характеризується позитивно. Мав 2 стягнення, які погашено. В ході проведених бесід виховного характеру вирішив довести своє виправлення. Виконує обов`язки днювального відділення та має 1 заохочення. Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи. Участі у суспільно-корисному житті відділення не приймає. Має заборгованість за вироком суду в сумі 5230,40 грн. 21.05.2022 та 02.06.2022 відмовлено комісією установи у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, так як не стає на шлях виправлення.
Згідно з характеристикою від 05.10.2023 ОСОБА_3 характеризується позитивно, має 3 заохочення, виконує обов`язки днювального відділення, до роботи ставиться сумлінно, частково, а саме 1500 грн, відшкодував за вироком суду. 21.01.2023 та 16.02.2023 відмовлено комісією установи у заміні покарання більш м`яким по відбуттю, так як не повністю доводить своє виправлення.
Вказівкою керівника Уманської окружної прокуратури ОСОБА_7 скасовано рішення комісії ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92) від 05.10.2023 щодо розгляду матеріалів про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 .
Відповідно до характеристики від 23.02.2024 ОСОБА_3 характеризується позитивно, має 4 заохочення, виконує обов`язки днювального відділення, до роботи ставиться сумлінно. Комісія установи вважає, що засуджений ОСОБА_3 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
З вищевикладеного вбачається, що засуджений ОСОБА_3 лише з 05.10.2022 (перше заохочення) почав змінювати свою поведінку, відповідно характеризуватися позитивно, хоча до цього протягом більше ніж 1 рік та 2 місяці відбування покарання в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» характеризувався негативно, а в період перебування в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» м. Чернігів (7 місяців) посередньо.
При цьому суд не бере до уваги посилання представника установи у судовому засіданні на те, що засуджений не був працевлаштований у зв`язку з відсутністю місця працевлаштування, оскільки таке твердження суперечить характеристиці від 02.06.2022, відповідно до якої засуджений ОСОБА_3 на виробництві установи не працевлаштований за відсутністю бажання, до роботи ставиться негативно. В матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про те, що в установі відсутні місця для працевлаштування.
На думку суду, сумлінна поведінка і позитивне ставлення до праці ОСОБА_3 лише в період з 05.10.2022 не може свідчити про те, що останній довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З огляду на зазначене, посилання в судовому засіданні засудженого на те, що він виправився, з урахуванням положень ст. 81 КК України, не дають можливості дійти висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю поведінкою довів своє виправлення, зокрема, що цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду. У зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення клопотання засудженого.
Керуючись ст. 81 КК України та ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання зупиняє її виконання.
Суддя ОСОБА_1