Справа № 137/87/24
Провадження №11-кп/801/363/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

представника Літинської ВК №123 ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

та засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 на ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 2 лютого 2024 року, якою засудженого ОСОБА_8 звільнено умовно-достроково від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

До Літинського районного суду Вінницької області надійшло клопотання начальника Державної установи «Літинська ВК (№ 123)» ОСОБА_10 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 , яке мотивоване тим, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Розглянувши клопотання, суд задовольнив його.

В апеляційній скарзі прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 , вважаючи рішення суду незаконним та необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідністю висновків суду, викладених у ньому, фактичним обставинам справи, просить його скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_11 три рази притягувався до кримінальної відповідальності та звільнявся від відбування покарання з іспитовим строком, при цьому вказані заохочувальні заходи не дали позитивних результатів. Засуджений працевлаштований та має шість заохочень, однак це не може свідчити про те, що він став на шлях виправлення, крім того, він допустив порушення режиму відбування покарання, яке хоча й погашено, однак сама його наявність свідчить про необхідність додаткового вивчення особи, також зазначає, що відсутні відомості про нарахування заробітної плати за січень 2024 року, а тому неможливо стверджувати, що засуджений працює на даний час.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, представника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 , які наполягали на залишенні ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Згідно з п.3 ч.1ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді, зокрема, позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Необхідною умовою застосування положень частини 1статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому, згідно роз`яснень, які містить п.17 вказаної постанови, відповідні висновки можуть бути зроблені після ретельного з`ясовування ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його намірів щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Під час судового розгляду клопотання, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком 11.11.2022 року Липовецького районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 3 (три) роки 3(три) місяці позбавлення волі.

На момент розгляду клопотання засуджений відбув 2/3 строку покарання.

З дослідженої судом характеристики на засудженого вбачається, що він за час відбування покарання підтримує стабільні соціальні зв`язки з батьками та дітьми, вину у скоєному визнав повністю, 6 разів заохочувався правами начальника установи за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, має позитивні плани на майбутнє, активно їх впроваджує в життя, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення», «Правова просвіта», прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня шляхом читання різної літератури, приймає участь в роботі самодіяльної організації засуджених «фізкультурно-спортивна», намагається підтримувати рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу, неконфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рішень необхідних навичок, не допускає порушень вимог пожежної безпеки.

З довідки про заохочення та стягнення від 08.01.2023 виданої в.о. начальника ДСР Літинської ВК 123 ОСОБА_12 вбачається, що у засудженого ОСОБА_8 за весь період перебування в установі відбування покарання наявні шість заохочень, мав стягнення у вигляді догани за відмову від прибирання, яке на момент розгляду клопотання погашене.

Також згідно наявної у матеріалах судового провадження довідки вбачається, що ОСОБА_8 працевлаштований та отримував заробітну плату у листопаді - грудні 2023 року.

Доводи апеляційної скарги прокурора про відсутність відомостей про нарахування заробітної плати за січень 2024 року є безпідставними, адже клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого подане до суду 23.01.2024, тобто до закінчення поточного робочого місяця. Крім того, під час розгляду клопотання у прокурора була можливість заявити клопотання про витребування довідки про заробітну плату ОСОБА_8 за січень 2024 року, якою він не скористався.

Твердження прокурора про те, що ОСОБА_8 тричі притягувався до кримінальної відповідальності та звільнявся від відбування покарання з іспитовим строком знаходять своє підтвердження, проте кількість судимостей самі по собі не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції за умови, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування до засудженого положень ст. 81 КК України, оскільки поведінка засудженого ОСОБА_8 протягом строку відбування покарання зазнала позитивних змін та він довів своє виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 2 лютого 2024 року, якою засудженого ОСОБА_8 звільнено умовно-достроково від відбування покарання строком на одинадцять місяців і п`ятнадцять днів, - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4