Провадження № 11-кп/4808/25/24
Категорія ст. 390-1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11

представник потерпілої ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 , на вирок Івано-Фраківського міського суду від 27 червня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

Вказаним вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Угринів Івано-Франківського району Івано-Франківської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , розлученого, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, та призначено покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

Вирішено долю речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_9 вчинив кримінальний правопорушення - умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, за наступних обставин.

Так, 24 січня 2023 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ухвалено рішення про винесення обмежувального припису ОСОБА_9 , яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав та покладено на нього певні обов`язки, а саме: заборонено вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_11 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців; заборона ОСОБА_9 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_11 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею строком на 6 місяців.

ОСОБА_9 21 лютого 2023 року ознайомлений належним чином під підпис із зазначеним вище рішенням суду, проте 16 квітня 2023 року за місцем спільного проживання з ОСОБА_11 залишив лист, адресований останній, у якому містилися образливі вислови, а також 21 квітня 2023 року о 10 год. 11 хв. ОСОБА_9 здійснив телефонний дзвінок до ОСОБА_11 , чим порушив обмеження встановлені рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у цивільній справі № 344/598/23 від 24 січня 2023 року.

Крім цього, ОСОБА_9 , нехтуючи приписами та обмеженням суду в період часу з 19 квітня 2023 року по 25 квітня 2023 року, перебуваючи за місцем спільного проживання із ОСОБА_11 , вчиняв із останньою словесні конфлікти, під час яких ображав та виражався грубою нецензурною лайкою, чим порушив обмеження встановлені рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у цивільній справі № 344/598/23 від 24 січня 2023 року.

З вироком не погодився захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 , та оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі не оспорюючи фактичні обставини, правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його винуватості, вважає оскаржуваний вирок незаконним в частині призначеного обвинуваченому покарання.

Звертає увагу на те, що судом не враховано, що ОСОБА_9 є інвалідом другої групи із набутим захворюванням пов`язаним із проходженням служби в Органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 12.04.2023 року.

Обвинувачений має ряд важких гастроентерологічних та ендокринних захворювань. Згідно із Індивідуальною програмою реабілітації інваліда №588 від 26.07.2021 року, ОСОБА_9 протипоказана тяжка фізична праця, психо-емоційне перевантаження, робота з недотримання режиму харчування.

Крім того, судом не враховано наявність й інших обставин, які пом`якшують покарання, зокрема визнання обвинуваченим своєї вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність судимостей, наявність у обвинуваченого ряду тяжких хронічних захворювань.

Просить вирок суду з цих підстав змінити та призначити ОСОБА_13 покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі, що не перевищує 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян із розстрочкою виплати рівними частинами строком на один рік.

До початку апеляційного розгляду захисник подав доповнення до апеляційної скарги, де зазначає про внесення змін до санкції статті 390-1 КК України, з якої виключено такий вид покарання як арешт, а тому просив змінити вирок в частині призначеного покарання ОСОБА_9 та призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 2 місяці із покладенням на нього обов`язків передбачених ч.2 ст.59-1 КК України.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений зазначив що він визнає вину у вчиненому кримінальному проступку. Разом з цим, суду він хотів повідомити причини своєї поведінки та надати відомості, які мають значення для призначення покарання, медичні документи про стан здоров`я, про наявність хронічних захворювань. Проте, заяву про визнання винуватості склав слідчий та дав йому підписати, запевнивши, що йому дадуть умовне покарання. Прокурор ніяких наслідків йому не роз`яснював. Він не усвідомлював, що суд навіть не повідомить його про розгляд справи. Таким чином, він не усвідомлював зміст терміну «спрощене провадження» та розгляд справи «без проведення судового розгляду». Про вирок дізнався випадково. До суду його не викликали та прав не роз`яснювали.

- захисник підтримав апеляційну скаргу та позицію обвинуваченого про істотне порушення його прав під час відібрання згоди на спрощений розгляд справи.

- потерпіла та її представник просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, наполягали на зміни вироку в частині покарання, а саме на призначенні пробаційного нагляду на строк 2 років;

- прокурор просив змінити вирок в частині покарання та призначити обвинуваченому пробаційний нагляд на строк 1 рік.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що судове провадження в суді першої інстанції було здійснено з урахуванням положень статей 381-382 КПК України, а саме у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційний суд, звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі захисник не заперечував правильність встановлених органом досудового розслідування фактичних обставин вчиненого проступку, та просив змінити вирок суду лише в частині призначеного ОСОБА_9 покарання.

Проте, під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_9 вказав, що ніяких наслідків дізнавач йому не роз`яснював, лише дав підписати вже заготовлену заяву про визнання винуватості, запевнивши, що покарання не буде пов`язано з позбавленням чи обмеженням волі. Захисник при цьому вів себе пасивно та не роз`яснив наслідків такої заяви.

Аналізуючи зміст рішення ЄСПЛ від 25.07.2017 у справі «Ростовцев проти України», яке набуло статусу остаточного 25 жовтня 2017 року, щодо порушення ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що полягає в порушенні національними судами суті права заявника на подання апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції, ухвалений у порядку ст.ст.381, 382 КПК України, може бути оскаржений в апеляційному порядку, якщо особа неправильно розуміла наслідки такого розгляду кримінального провадження.

За змістом ч.1 ст.302 КПК України, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно з положеннями ч.2 ст.302 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний роз`яснити підозрюваному, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Крім того, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний впевнитися у добровільності згоди підозрюваного, потерпілого та представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Отже, з системного аналізу вказаної норми вбачається, що у даному кримінальному провадженні саме на дізнавача та прокурора покладається обов`язок роз`яснити підозрюваному наслідки надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, що, у свою чергу, передбачає і з`ясування того, чи зрозумів підозрюваний, які наслідки очікують на нього у разі надання такої згоди.

Проте, відповідний документ про роз`яснення таких наслідків, з підписом дізнавача чи прокурора, кримінальне провадження не містить. Заява ОСОБА_9 також не містить інформації про те, яка посадова особа виконувала вимоги ч.2 ст.302 КПК України.

Суд першої інстанції, зазначені обставини залишив поза увагою та ухвалив вирок без судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Таким чином, на увагу апеляційного суду заслуговують пояснення обвинуваченого, що заява про визнання винуватості була складена дізнавачем, а суть заяви та наслідки передбачені ст.302 КПК України йому роз`яснені не були.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06.10.2021 у справі № 185/7793/20 (провадження № 51-1860км21) спрощене кримінальне провадження щодо кримінальних проступків є обмеженням фундаментального права людини на справедливий судовий розгляд, а тому суди повинні належним чином звертати увагу на забезпечення права на захист обвинуваченого. Підписання обвинуваченим заяви про беззаперечне визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, стосовно якого можливе спрощене кримінальне провадження, за відсутності захисника та неналежне роз`яснення обвинуваченому органом досудового розслідування суті обмежень під час розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.409 КПК України, до підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції належить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно зі ст.412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що апеляційним судом встановлено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційний суд вважає, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді необхідно врахувати зазначені порушення, перевірити необхідність проведення судового розгляду обвинувального акту у судовому засіданні (ст.382 ч.3 КПК), надати обвинуваченому можливість реалізувати його права та надати документи про стан його здоров`я, ухвалити судове рішення з дотриманням вимог ст.370 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника задовольнити частково.

Вирок Івано-Фраківського міського суду від 27 червня 2023 року щодо ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_5

ОСОБА_4