Номер провадження: 11-кп/813/389/24
Справа № 523/1246/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

09.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №000932 від 31.10.2020 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 21.04.2023 року, щодо:

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Баштанка, Миколаївської області, громадянина України, не працевлаштованого, має середньо-спеціальну освіту, неодруженого, має на утриманні двох дітей 25.12.2000 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , без реєстрації місця мешкання, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.07.2005 Ленінським районним судом м. Миколаїв, за ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч.1 ст.122 із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 років із конфіскацією майна, звільнений умовно-достроково 15.05.2012, не відбутий строк покарання 1 рік 11 місяців 9 днів;

- 08.07.2019 Приморським районним судом м. Одеси, за ст.70, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 6 шість місяців із конфіскацією майна, у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України;

- 08.07.2019 Приморським районним судом м. Одеси, за ст.70, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 6 шість місяців із конфіскацією майна;

- 23.02.2023 Київським районним судом м. Одеси, за ч.4 ст.70, ч.2 ст.186 КК України, визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України,

встановив:

оскарженим вироком суду першої інстанції ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, та йому призначено:

-за ч.2 ст.186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.187 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією усього майна яке належить обвинуваченому ОСОБА_10 .

На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому призначено остаточне покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке йому належить.

На підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 23.02.2023 року, яким ОСОБА_10 засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі та остаточно за сукупністю злочинів призначено покарання у вигляді 7 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке належить обвинуваченому.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 рахується з моменту його фактичного затримання, тобто з 12.11.2020 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 вироком суду не обирався.

Згідно оскарженого вироку суду ОСОБА_10 визнаний винуватим у тому, що він 30.10.2020 року, близько о 12:30 год, знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зайшла до під`їзд №3 вищевказаного будинку. В цей час у ОСОБА_10 виник злочинний намір спрямований на заволодіння чужого майна, а саме маючи умисел на вчинення розбійного нападу, зайшовши до вказаного під`їзду слідом за ОСОБА_8 , яку визначив об`єктом свого злочинного посягання для заволодіння майном останньої. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_10 діючи умисно, будучі особою яка раніше вчинила розбій, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись на першому поверсі під`їзду АДРЕСА_3 підійшовши ззаду до ОСОБА_8 , застосував фізичне насильство яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, а саме наніс їй декілька ударів рукою по голові, та обличчю завдавши тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів кісток лицевого черепу, у вигляді: осколкові переломи всіх стінок обох верхньощелепних пазух, кісток носу, лобних виростків верхньої щелепи, латеральних(зовнішніх) стінок орбіт; забій м`яких тканин вилично-орбітальних областей, що спричинило тривалий розлад здоров?я строком понад 21 день і за цим критерієм згідно п.2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Внаслідок отриманого удару та тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_8 впала на підлогу, тим самим ОСОБА_10 усунув перешкоду у вигляді можливого опору зі сторони потерпілої, після чого скориставшись безпорадним станом потерпілої, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, відкрито заволодів належним ОСОБА_8 майном, знявши з її вух сережки, з металу жовтого кольору, ромбовидної форми, вартістю 10000 гривень, забрав пакет, в якому знаходився гаманець коричневого кольору з грошовими коштами у розмірі 3000 гривень, який належить ОСОБА_8 , і вибіг на вулицю, залишивши місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 13000 гривень

Крім того 04.11.2020 року, близько о 16:00 год, ОСОБА_10 знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зайшла до під`їзду вищевказаного будинку. В цей час у ОСОБА_10 виник злочинний намір спрямований на відкрите викрадення чужого майна і він зайшов до під`їзду слідом за ОСОБА_11 , яку визначив об`єктом свого злочинного посягання для заволодіння майном останньої. Надалі реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_10 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись на першому поверсі парадної у будинку АДРЕСА_2 , підійшовши ззаду до ОСОБА_11 , наніс їй декілька ударів рукою по голові, тим самим усунув перешкоду у вигляді можливого опору зі сторони потерпілої. Після чого ОСОБА_10 відкрито заволодів належним ОСОБА_11 майно, а саме, зняв з її вух сережки, з металу жовтого кольору (біжутерія), у формі пелюсток, вартістю 100 гривень, забрав пакет, в якому знаходився гаманець сірого кольору з грошовими коштами у розмірі 1000 гривень та 20 доларів США (курс НБУ станом на 04.11.20 - 28,60) 572 гривні, які належать ОСОБА_11 , і вибіг на вулицю, з метою утримання викрадених речей, залишивши місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, та завдавши потерпілій ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 1672 гривень.

Не погоджуючись з вироком суду захисник звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить вирок суду першої інстанції змінити, в частині призначеного покарання, та призначити обвинуваченому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 6 років позбавлення волі.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

09.04.2024 року, у судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 заявила про відмову від апеляційної скарги, повідомивши, що вказана відмова узгоджена з обвинуваченим ОСОБА_10 .

Апеляційний розгляд проведено без участі обвинуваченого, який не клопотав перед судом про здійснення судового розгляду за його участі, але його захист забезпечено адвокатом ОСОБА_7 , яка не заперечувала проти здійснення розгляду за відсутності обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника ОСОБА_7 , яка підтримала заяву про відмову від апеляційної скарги; прокурора та представника потерпілої ОСОБА_9 , які не заперечували проти задоволення заяви захисника; обговоривши доводи заяви захисника про відмову від апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 403 КПК України (далі - КПК) особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого.

Згідно з ч. 2 ст. 403 КПК якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Станом на 09.04.2024 року вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 21.04.2023 року, крім захисника ОСОБА_7 ніким не оскаржений, а тому враховуючи відмову захисника від апеляційної скарги, яка погоджена з обвинуваченим, провадження за апеляційною скаргою захисника підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 403, 419, КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Прийняти відмову захисника ОСОБА_7 від апеляційної скарги на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 21.04.2023 року в кримінальному провадженні №000932 від 31.10.2020 року, яким ОСОБА_10 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.186. ч.2 ст.187 КК України.

Закрити провадження за апеляційною скаргою захисника.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4