16.05.2024 Справа № 940/998/22
Провадження по справі № 1-кс/940/34/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року слідчий суддя Тетіївського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження,

встановив:

Представник потерпілої ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 від 15.04.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000096 від 02.08.2022 року.

В обґрунтування скарги зазначено, що 15.04.2024 року дізнавачемсектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000096 від 02.08.2022 року.

Представник потерпілої вважає, що висновки дізнавача є передчасними, прийняті без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження. Крім того, зазначив, що маючи достатньо доказів для оголошення підозри, а саме висновок судово-медичної експертизи, показання потерпілої ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_7 , органом дізнання не оголошено підозру винній особі, а безпідставно винесено постанову про закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали та просили її задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у ній.

Прокурор Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури заперечувала проти задоволення скарги, вказуючи, що постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою.

Розглянувши матеріали скарги, кримінального провадження, заслухавши пояснення потерпілої, представника потерпілої, думку прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, із матеріалів скарги та кримінального провадження № 0000096 від 02.08.2022 року вбачається, що 02.08.2022 року ОСОБА_3 звернулась до відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області із заявою щодо спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

За цією заявою 02 серпня 2022 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

У ході досудового розслідування кримінального провадження, з метою встановлення ступеня тяжкості спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_3 02.08.2022 року призначено та проведено судово-медичну експертизу, відповідно до висновку якої у ОСОБА_3 виявлено тілесні ушкодження, а саме: садно підборіддя та синець лівого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. При цьому садно підборіддя могло утворитися від дії руки іншої людини, а синець лівого стегна міг утворитися внаслідок дії тупого предмета.

29.09.2022 року начальником сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області капітаном поліції ОСОБА_9 в даному кримінальному провадженні винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 07.12.2022 року вказана постанова скасована.

28.12.2022 року начальником сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області капітаном поліції ОСОБА_9 в даному кримінальному провадженні повторно винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Прийняте рішення начальник сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області ОСОБА_9 обґрунтовувала тим, що, оскільки ОСОБА_8 заперечує факт спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, як і свідок ОСОБА_10 , а факт спричинення тілесних ушкоджень підтверджується лише показаннями потерпілої ОСОБА_3 , яка перебуває у неприязних відносинах із потерпілою та свідка ОСОБА_7 , яка не бачила механізму спричинення ударів, тому на її думку, відсутні підстави для притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності.

Ухвалою слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 06.02.2023 року вказана постанова скасована.

20.07.2023 року начальником сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області капітаном поліції ОСОБА_9 в даному кримінальному провадженні повторно винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що вичерпано можливість отримання доказів.

Ухвалою слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 04.09.2023 року зазначена постанова скасована.

08.12.2023 року дізнавачем сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області капітаном поліції ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що оскільки ОСОБА_8 постановою Київського апеляційного суду від 02.10.2023 року притягнуто до відповідальності за ст. 173 КУпАП, тому відсутні підстави для притягнення її до відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України, оскільки це суперечитиме ст. 61 Конституції України.

Ухвалою слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 10.01.2024 року зазначена постанова скасована.

19.02.2024 року з метою перевірки показань потерпілої ОСОБА_3 та свідчень ОСОБА_8 щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень, можливості виникнення тілесних ушкоджень від інших травмуючи предметів, які наявні на місця конфлікту, органом дізнання призначено комісійну судово-медичну експертизу.

15.04.2024 року дізнавачем сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 винесена постанова про закриття кримінального провадження, яка мотивована тим, що ушкодження, які наявні у ОСОБА_3 у вигляді садна та синця могли утворитися внаслідок дії сторонніх предметів, а саме внаслідок падіння з висоти власного росту на поверхню ґрунту, куща рослини, стовбура дерева, дерев`яної палиці, також експерт не виключає виникнення таких тілесних ушкоджень внаслідок самоспричинення, так як вони знаходяться в доступних для їх спричинення власноруч місцях. Тому, оскільки ОСОБА_8 заперечує факт заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , а відповідно до ч. 4 ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, тому відсутні підстави для притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Стаття 91 КПК України наводить обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При проведенні досудового розслідування, після виконання вимог статті 91 КПК України, і встановлення вказаних обставин, досудове слідство визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих або негласних слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, яка виникла, не залишилась неперевіреною.

Якщо після дослідження всіх обставин кримінального провадження, та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього кримінального провадження у їх сукупності, слідчим, прокурором встановлені підстави, передбачені ст. 284 КПК України, приймається рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Тобто, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому, провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася із повідомленням про кримінальне правопорушення та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження в справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, заслухавши пояснення потерпілої, представника потерпілої, думку прокурора, розглянувши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що доводи представника потерпілої про те, що оскаржувана постанова винесена без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження заслуговують на увагу.

Так, слідчий суддя вважає, що усім обставинам кримінального провадження, у порядку ст. 94 КПК України, не було надано належну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена наразі органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до вимог ст. 92 КПК України у цьому кримінальному провадженні дізнавачем не в повній мірі виконаний обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, який за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини постанови про закриття кримінального провадження, дізнавач не проаналізував докази, які були здобуті під час досудового розслідування, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку щодо встановлення фактичних обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення, не обґрунтував належним чином свої висновки щодо наявності правових підстав для закриття провадження.

Так, оскаржувана постанова мотивована тим, що ушкодження, які наявні у ОСОБА_3 у вигляді садна та синця могли утворитися внаслідок дії сторонніх предметів, а саме внаслідок падіння з висоти власного росту на поверхню ґрунту, куща рослини, стовбура дерева, дерев`яної палиці, також експерт не виключає виникнення таких тілесних ушкоджень внаслідок самоспричинення, так як вони знаходяться в доступних для їх спричинення власноруч місцях.

Однак, на переконання слідчого судді, слушними є твердження представника потерпілої про те, що жоден очевидець події не вказував на те, що ОСОБА_3 під час конфлікту падала чи напоролась на гілки тощо, до того ж, сама собі спричинила тілесні ушкодження.

Відтак, з урахуванням викладеного, недостатнім для належного мотивування прийнятного рішення є посилання дізнавача в оскаржуваній постанові лише на ті обставини, що ушкодження, які наявні у ОСОБА_3 у вигляді садна та синця могли утворитися внаслідок дії сторонніх предметів, а саме внаслідок падіння з висоти власного росту на поверхню ґрунту, куща рослини, стовбура дерева, дерев`яної палиці, або виникнення таких тілесних ушкоджень внаслідок самоспричинення, оскільки у висновку експерта № 22/к від 03.04.2024 року зазначено, що описані тілесні ушкодження у вигляді садна підборіддя могло утворитися від дії руки іншої людини.

Отже, у постанові про закриття кримінального провадження не наведені переконливі докази, які б спростовували твердження потерпілої про заподіяння їй тілесних ушкоджень за обставин, на які вона посилається у своїх поясненнях.

З огляду на вищевикладене, слід дійти висновку, що дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню для відновлення досудового розслідування.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що орган досудового розслідування зобов`язаний провести у кримінальному провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Керуючись статтями 9, 91, 110, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 від 15 квітня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000096, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде складено 20 травня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_11