ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1291/24 Справа № 215/5622/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м.Кривий Ріг

28.05.2024р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційну скаргу із змінами прокурора у кримінальному проваджені ОСОБА_6 на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.01.2024р., яким обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням строком на один рік, із покладенням на нього певних обов`язків. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням строком на один рік, із покладенням на нього певних обов`язків

за участю прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним вироком обвинуваченого визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням строком на один рік, із покладенням на нього певних обов`язків. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням строком на один рік, із покладенням на нього певних обов`язків.

Вирок суду першої інстанції оскаржено прокурором, яка не оскаржуючи фактичних обставин справи, кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його винуватості, не погодилась із призначеним обвинуваченому покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України, яка застосована судом першої інстанції двічі, спочатку при призначенні покарання за оскаржуваним вироком, та вдруге при визначенні остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень;

- прохає оскаржуваний вирок змінити, вважати обвинуваченого засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на чотири роки. Відповідно до вимог ч. 4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за оскаржуваним вироком, більш суворим покаранням призначеним вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України від 11.10.2023р., остаточно визначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст.ст. 75, 76 ч. 1 п.1-2, ч. 3 п. 2 КК України обвинуваченого звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном строком на один рік, зобов`язавши його в період визначеного іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання, повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді доповідача, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та прохала її задовольнити, позицію обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора дійшов висновку про її задоволення за таких підстав.

Оскаржуваним вироком обвинуваченого визнано винуватим у тому, що він 27.08.2023р. проходячи повз дорогу, яка розташована в АДРЕСА_2 на землі знайшов банківську карту, синього кольору АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 випущену на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час та місці, у обвинуваченого виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, а саме грошових коштів, які були на рахунку вищевказаної банківської карти. З метою реалізації свого прямого умислу обвинувачений маючи у своєму розпорядженні, банківську карту для виплат банку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_10 , 28.08.2023 о 08:06 год. прийшов до приміщення магазину «Альянс» в м. Кривий Ріг, вул. С. Колачевського, 144, та усвідомлюючи, що потерпілий не може спостерігати за його злочинними діями, а також приховуючи свій прямий умисел від сторонніх осіб, видаючи вказану карту за власну, діючи таємно, умисно, в умовах військового стану, шляхом безготівкового розрахунку за продукти харчування, за допомогою вказаної карти, здійснив платіж на загальну суму 320 гривень.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Вирок оскаржений прокурором в частині призначення обвинуваченому покарання, фактичні обставини справи, кваліфікація вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, доведеність його винуватості в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому вирок відповідно до вимог ст. 404 КПК України переглядається в межах апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання, як за оскаржуваним вирком, так і при визначенні остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень двічі застосував вимог ст. 75 КК України, за кожним покаранням окремо.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись із рішенням суду щодо застосованого принципу призначення покарання з наступних підстав.

Кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України, не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеному у постанові від 23.09.2019р. у справі № 199/1496/17.

Враховуючи викладене вище, судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання не дотримався вимог ст.ст. 70, 75 КК України, застосував закон про кримінальну відповідальність, який не підлягав застосуванню, що відповідно до вимог ст.ст. 409, 413 КПК України тягне до зміни судового рішення, а доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є слушними та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу із змінами прокурора у кримінальному проваджені ОСОБА_11 на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.01.2024р., яким обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням строком на один рік, із покладенням на нього певних обов`язків. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням строком на один рік, із покладенням на нього певних обов`язків задовольнити.

Вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.01.2024р., яким обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням строком на один рік, із покладенням на нього певних обов`язків. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням строком на один рік, із покладенням на нього певних обов`язків змінити в частині призначеного покарання.

Вважати обвинуваченого ОСОБА_7 засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за оскаржуваним вироком, більш суворим покаранням призначеним вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України від 11.10.2023р., остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст.ст. 75, 76 ч. 1 п.1-2, ч. 3 п. 2 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном строком на один рік, зобов`язавши його в період визначеного іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання, повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили після її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня отримання ним копії судового рішення.

Судді