Справа № 947/9759/24
Провадження № 1-кс/947/9001/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тернопіль, громадянин України, освіта середня, одружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання

Слідчий звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси з клопотанням погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001435 від 13.11.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України.

14.05.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 22.03.2024 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.05.2024 року, в подальшому ухвалою від 16.05.2024 року був продовжений до 14.07.2024 року.

1.1. Клопотання слідчого

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (раніше засуджений, зокрема, 18.05.2021 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 04.10.2023 Київським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, 23.01.2024 Малиновський районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 190 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (раніше засуджений, зокрема, 29.09.2022 Київським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений 30.09.2022) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (раніше засуджений, зокрема, 18.02.2008 Апеляційним судом Одеської області за п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 115; ч. ч. 2, 3 ст. 185; cт. 15, ч. ч. 2, 3 ст. 185; ч. 2 ст. 187; п. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 28.07.2020) у невстановлений час, але не пізніше листопада 2023 року, перебуваючи в невстановленому місці, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом вимагання, зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення кримінальних правопорушень, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім її учасникам.

Так, ОСОБА_8 , який на час вчинення кримінальних правопорушень перебував під вартою в Держаній установі «Одеській слідчий ізолятор» за адресою: АДРЕСА_7 , взяв на себе роль організатора, визначивши за собою керівні функції, зокрема: розробку та узгодження між учасниками організованої групи плану вчинення кримінальних правопорушень, виконання організаційних функцій, об`єднання інших співучасників на вчинення запланованих кримінальних правопорушень та координацію їх дій, залучення до вчинення кримінальних правопорушень пособників і виконавців, розподіл обов`язків між ними, визначення об`єктів (предметів) посягання, спрямування та об`єднання зусиль учасників організованої групи, керування підготовкою та вчиненням кримінальних правопорушень, розподіл між учасниками організованої групи неправомірно отриманих коштів.

Також ОСОБА_8 з невстановлених джерел мав отримувати інформацію щодо потенційних потерпілих, аналізувати її та передавати виконавцям кримінальних правопорушень із відповідними дорученнями та вказівками, зокрема, щодо часу, місця та способу їх вчинення, суми грошових коштів, яку планувалось вимагати в кожного конкретного потерпілого тощо.

ОСОБА_9 та ОСОБА_4 як члени організованої групи мали здійснювати функції виконавців та, перебуваючи на волі, за дорученням ОСОБА_8 , дотримуючись заздалегідь визначених умов конспірації, телефонувати потерпілим з вимогами передати грошові кошти, висловлювати такі погрози при особистих зустрічах (при цьому, в разі відмови передати грошові кошти мали засовувати насильство над потерпілим і примусово відбирати наявні грошові кошти), після чого передавати організатору частину незаконно отриманих грошових коштів шляхом поповнення визначених ним рахунків. За відсутності повної інформації про потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_4 також мали стежити за потерпілими з метою встановлення їх місць перебування, призначати по телефону зустріч під вигаданим приводом, вживати інші заходи щодо збору інформації про потерпілих, яку можливо використати для вчинення кримінального правопорушення.

Узгоджений членами організованої групи план кримінальної протиправної діяльності полягав також у визначенні чітких заходів конспіративних дій та правил щодо досягнення мети такого плану. Будучи обізнаними про методи роботи правоохоронних органів щодо виявлення та розслідування кримінальних правопорушень, з метою конспірації, надання своїм діям вигляду законної діяльності, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 попередньо узгодили між собою вимагати у потерпілих грошові кошти під уявним приводом посередництва у вирішенні цивільно-правових спорів, що насправді не існували.

У разі необхідності план вчинення кожного конкретного кримінального правопорушення міг змінюватись за погодженням з ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в складі організованої групи, ситуативно залучаючи до своєї кримінальної протиправної діяльності інших невстановлених осіб, повторно, в умовах воєнного стану, починаючи з серпня - листопада 2023 року (більш точний час не встановлено) до 21.03.2024 вчиняли кримінальні правопорушення щодо незаконного заволодіння чужим майном шляхом вимагання за наступних обставин.

Так, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану, протягом серпня - листопада 2023 року (більш точний час не встановлено) перебуваючи в невстановленому місці, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин почали вимагати у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , грошові кошти під приводом необхідності повернення неіснуючого боргу.

Надалі, 26.11.2023 близько 13:49 ОСОБА_9 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за допомогою телефона з абонентським номером НОМЕР_1 звернувся до ОСОБА_8 , який перебував під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» за адресою: АДРЕСА_7 , та користувався телефоном з абонентським номером НОМЕР_2 . У ході телефонної розмови ОСОБА_9 узгодив з ОСОБА_8 приблизний розмір грошей (850 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 26.11.2023 дорівнювало 30 612,15 грн), які він мав вимагати у ОСОБА_10 та повідомив, що в нього відсутня інформація про місцезнаходження останнього. На це ОСОБА_8 відповів, що таку інформацію можливо отримати у його знайомого (дані про якого в ході досудового розслідування не встановлено) та доручив ОСОБА_9 зустрітись з ним з цією метою.

Після цього, ОСОБА_8 як організатор, здійснюючи свої функції з керування організованою групою, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану залучив до вчинення кримінального правопорушення іншу невстановлену особу, яка мала сприяти його вчиненню шляхом збору та надання інформації про місцезнаходження ОСОБА_10 , про що 26.11.2023 близько 19:37 за допомогою зазначеного телефона повідомив ОСОБА_9 , зателефонувавши йому на абонентський номер НОМЕР_1 .

Наступного дня, 27.11.2023 близько 16:12 ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , попередньо узгодивши за допомогою засобів телефонного зв`язку свої дії з ОСОБА_8 , користуючись наданою ним та іншою невстановленою особою інформацією, згідно із заздалегідь розробленим планом, прослідкували за ОСОБА_10 , коли той перебував на АДРЕСА_3 , підійшли до нього та висловили вимогу передати їм грошові кошти під приводом необхідності повернути неіснуючий борг. На вказану вимогу ОСОБА_10 відповів відмовою. Одразу після цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , діючи умисно, у складі організованої групи під керуванням ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану висловили ОСОБА_10 вимогу передати їм грошові кошти з погрозою насильства над ним (а саме можливого заподіяння тілесних ушкоджень саморобним колюче-ріжучим предметом) та настанням інших негативних наслідків у разі відмови, зокрема передачею інформації щодо ОСОБА_10 особам, які перебувають під вартою в місцях попереднього ув`язнення.

Під час указаної розмови, з метою узгодження подальших дій та залякування ОСОБА_10 , близько 16:43 ОСОБА_9 за допомогою мобільного телефона з абонентським номером НОМЕР_3 (наданого йому ОСОБА_4 ) зателефонував ОСОБА_8 , при цьому, демонстративно заявивши ОСОБА_10 , що телефонує до в`язниці.

Сприйнявши погрози ОСОБА_9 та ОСОБА_4 як реальні, ОСОБА_10 повідомив, що має при собі лише 400 доларів США та вимушено продемонстрував їх на вимогу останніх.Продовжуючи указану розмову, близько 16:47 ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_8 з мобільного телефона з абонентським номером НОМЕР_3 та узгодив, чи буде така сума достатньою для припинення протиправних дій щодо ОСОБА_10 .

Одразу після цього, ОСОБА_9 , отримавши згоду від ОСОБА_8 , діючи умисно в складі організованої групи, з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану, відкрито насильно схопив та відібрав у ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 400 доларів США (що відповідно до курсу НБУ станом на 27.11.2023 дорівнювало 14 419,48 грн), завдавши останньому майнову шкоду на вказану суму.

Того ж дня, ОСОБА_9 по телефону прозвітував ОСОБА_8 про обставини незаконного заволодіння вищевказаними грошовими коштами. На що ОСОБА_8 доручив ОСОБА_9 поміняти грошові кошти з іноземної валюти на національну та перевести їх частину на заздалегідь обумовлений рахунок, таким чином розподіливши між учасниками організованої групи неправомірно отримані кошти. Після цього, учасники організованої групи розпорядились указаними грошовими коштами на власний розсуд.

Крім того, встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14.01.2024, ОСОБА_8 , перебуваючи під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» за адресою: АДРЕСА_7 , за невстановлених досудовим розслідуваннямобставин дізнався інформацію про ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (зокрема, анкетні дані, номер телефону та місця можливого перебування), яку вирішив використати для організації вимагання грошових коштів у останнього.

Так, 14.01.2024 близько 12:35, реалізуючи спільний умисел на незаконне заволодіння чужим майном ОСОБА_8 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, які перебували в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» за адресою: АДРЕСА_7 , та користувались телефоном з абонентським номером НОМЕР_2 , а також ОСОБА_9 , який перебував у невстановленому місці та користувався телефоном з абонентським номером НОМЕР_4 , зателефонували ОСОБА_11 (в режимі конференції) та висловили вимогу передати їм грошові кошти в сумі 26600 гривень під приводом необхідності повернути неіснуючий борг, на що останній відповів відмовою. Надалі в ході телефонної розмови ОСОБА_9 , діючи умисно, в складі організованої групи під керуванням ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану висловив ОСОБА_11 вимогу передати грошові кошти з погрозою насильства над ним (зокрема, висловлюючи натяки щодо можливого заподіяння тілесних ушкоджень в область голови) у разі відмови.

Отримавши в період часу з 14.01.2024 до 22.01.2024 від ОСОБА_8 необхідну інформацію та вказівки щодо подальших дій стосовно ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 22.01.2024 близько 11:18, перебуваючи в невстановлених досудовим розслідування місцях, користуючись абонентськими номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_3 відповідно, в телефонній розмові узгодили між собою окремі деталі плану вчинення кримінального правопорушення, зокрема, час та місце їх зустрічі та обставини, при яких до ОСОБА_11 слід застосувати фізичне насильство.

Того ж дня, 22.01.2024 близько 14:43, перебуваючи під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор», ОСОБА_8 як організатор кримінального правопорушення, здійснюючи свої функції з керування організованою групою, діючи умисно з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану за допомогою телефона з абонентським номером НОМЕР_2 зателефонував ОСОБА_9 на абонентський номер НОМЕР_4 , з метою проконтролювати хід вчинення кримінального правопорушення. Під час телефонної розмови ОСОБА_9 повідомив, що вони з ОСОБА_4 вже їдуть до заздалегідь обумовленого місця, та запитав у ОСОБА_8 , чи слід їм застосувати фізичне насильство до ОСОБА_11 одразу, або для початку обмежитись погрозами його застосування. На це ОСОБА_8 доручив ОСОБА_9 діяти за ситуацією.

Надалі, узгодивши за допомогою засобів телефонного зв`язку свої дії з ОСОБА_8 , користуючись наданою ним інформацією, згідно із заздалегідь розробленим планом, 22.01.2024 близько 15:00, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , діючи повторно, у складі організованої групи, умисно з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану прибули на автомобілі марки «Nissan Rogue» білого кольору, реєстраційний номер, НОМЕР_5 (за кермом якого знаходилась інша особа), до скверу Героїв-Льотчиків в м. Одесі, прослідкували за ОСОБА_11 , коли той перебував на території зазначеного скверу, підійшли до останнього та, схопивши його за руки, насильно відвели в іншу частину скверу ближчу до буднику АДРЕСА_4 , після чого висловили ОСОБА_11 вимогу передати їм грошові кошти під приводом необхідності повернути неіснуючий борг у сумі 26 000 гривень з погрозою насильства над ним (зокрема, можливого заподіяння йому тілесних ушкоджень) у разі відмови.

Сприйнявши зазначені погрози як реальні, ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , що має при собі лише 4900 гривень на банківській картці та 4000 гривень готівкою. У відповідь на це ОСОБА_9 , діючи умисно з корисливих мотивів, у складі організованої групи, повторно, в умовах воєнного стану висловив вимогу ОСОБА_11 передати їм всі наявні грошові кошти.

На зазначену вимогу ОСОБА_11 , побоюючись можливого застосування насильства, вимушено погодився та перерахував 4900 гривень на вказану ОСОБА_4 банківську карту АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» № НОМЕР_6 (яку ОСОБА_4 надала інша особа), а також передав ОСОБА_9 та ОСОБА_4 4000 гривень готівкою.

Після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 близько 15:11, діючи умисно з корисливих мотивів, у складі організованої групи під керуванням ОСОБА_8 , повторно, в умовах воєнного стану висловили вимогу ОСОБА_11 передати їм ще 16000 гривень найближчим часом та залишили місце вчинення кримінального правопорушення на автомобілі марки «Nissan Rogue» білого кольору, реєстраційний номер, НОМЕР_5 (за кермом якого знаходилась інша особа).

Того ж дня, ОСОБА_9 по телефону прозвітував ОСОБА_8 про обставини незаконного заволодіння вищевказаними грошовими коштами. На що ОСОБА_8 доручив ОСОБА_9 перевести їх частину на заздалегідь обумовлений рахунок, таким чином розподіливши між учасниками організованої групи неправомірно отримані кошти.

Після цього, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , які діяли в складі організованої групи, розпорядились указаними грошовими коштами на власний розсуд, завдавши ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 8900 гривень.

Крім того, встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше листопада 2023 року, ОСОБА_8 , перебуваючи під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» за адресою: АДРЕСА_7, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин дізнався інформацію про ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (зокрема, анкетні дані та номер телефону), яку вирішив використати для організації вимагання грошових коштів у останнього.

Так, невстановлена досудовим розслідуванням особа, що була залучена ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, 10.11.2023 близько 10:00 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин зателефонувала з абонентського номера НОМЕР_2 ОСОБА_12 та висловила йому вимогу повернути неіснуючий борг у сумі 5000 доларів США (що відповідно до курсу НБУ станом на 10.11.2023 дорівнювало 180 180 грн), погрожуючи при цьому фізичною розправою в разі відмови.

Надалі ОСОБА_9 , отримавши від ОСОБА_8 необхідну інформацію про ОСОБА_12 , користуючись телефоном з абонентським номером НОМЕР_4 , діючи умисно з корисливих мотивів у складі організованої групи, 20.02.2024 у ході телефонних розмов, що відбулись близько 15:39 та 15:44, під вигаданим приводом домовився з ОСОБА_12 про зустріч на 22.02.2024 близько 17:00 біля будинку АДРЕСА_4 .

Того ж дня, 20.02.2024 близько 17:58 ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_8 на абонентський номер НОМЕР_2 та повідомив про заплановану зустріч з ОСОБА_12 .

Відповідно до заздалегідь узгодженого плану 22.02.2024 близько 17:00 ОСОБА_9 , діючи умисно з корисливих мотивів, у складі організованої групи під керуванням ОСОБА_8 , підійшов до ОСОБА_12 , який в той час перебував біля будинку АДРЕСА_4 , та висловив вимогу повернути неіснуючий борг у сумі 5000 доларів США (що відповідно до курсу НБУ станом на 22.02.2024 дорівнювало 191 118,5 грн) на користь іншої особи. На що ОСОБА_12 відповів відмовою.

Отримавши інформацію про результати указаної зустрічі, 04.03.2024 ОСОБА_8 , перебуваючи під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» за адресою: АДРЕСА_7 , користуючись телефоном з абонентським номером НОМЕР_2 близько 18:55 зателефонував ОСОБА_12 та повідомив про нібито існуючий борг у останнього. На це ОСОБА_12 відповів, що боргів не має та попросив більше йому не телефонувати.

Також 07.03.2024 близько 14:13 ОСОБА_9 , перебуваючи у невстановленому місці, діючи умисно з корисливих мотивів, у складі організованої групи з абонентського номера НОМЕР_4 зателефонував ОСОБА_12 та висловив вимогу погасити нібито існуючий борг протягом двох днів. У подальшому, 10.03.2024 близько 17:28 ОСОБА_9 з указаного абонентського номера зателефонував ОСОБА_12 дізнатись, чи передав останній грошові кошти в раніше обумовленому розмірі як сплату за нібито існуючий борг, на що ОСОБА_12 відповів, що такі боргові зобов`язання в нього відсутні. На це ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_12 , що час, наданий йому для передачі грошей, минув, та щоб він очікував, натякаючи таким чином на настання можливих негативних наслідків.

Надалі, 13.03.2024 близько 15:50 ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , діючи у складі організованої групи під керуванням ОСОБА_8 , прослідкували за ОСОБА_12 , коли той проходив по АДРЕСА_5 . Після чого, ОСОБА_9 , діючи умисно, у складі організованої групи, з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану підійшов до ОСОБА_12 , висловив вимогу повернути неіснуючий борг у раніше обумовленому розмірі та застосував до ОСОБА_12 фізичне насильство, завдавши йому один удар рукою в область обличчя, та висловив погрозу повторно застосувати фізичне насильство (зокрема, насильно утримувати ОСОБА_12 у багажному відділені автомобіля протягом невизначеного часу) в разі відмови передати грошові кошти.

Одразу після цього, 13.03.2024 близько 15:59 ОСОБА_9 з абонентського номера НОМЕР_4 зателефонував ОСОБА_8 та прозвітував про обставини вимагання грошових коштів, зокрема, застосування насильства до ОСОБА_12 . На що ОСОБА_8 доручив прослідкувати за ОСОБА_12 з метою встановити місце проживання останнього.

Того ж дня, 13.03.2024 у період часу приблизно з 16:00 до 17:13 ОСОБА_4 , діючи в складі організованої групи згідно заздалегідь узгодженого плану, здійснював спостереження за ОСОБА_12 , з метою збору відомостей про нього (зокрема, встановлення його місця проживання) для подальшої реалізації спільного кримінального протиправного умислу, направленого на вимагання грошових коштів, проте, перебуваючи торгівельному центрі «Панорама» за адресою: м. Одеса, площа Незалежності, 1, випустив ОСОБА_12 з виду.

Після цього, ОСОБА_9 14.03.2024 близько 14:46, перебуваючи у невстановленому місці, зателефонував ОСОБА_12 з абонентського номера НОМЕР_7 та, діючи в складі організованої групи, умисно з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, повторно висловив вимогу ОСОБА_12 повернути неіснуючий борг, погрожуючи фізичним насильством, небезпечним для здоров`я останнього, в разі відмови передати грошові кошти.

У подальшому, 16.03.2024 близько 17:28 ОСОБА_9 перебуваючи у невстановленому місці, користуючись телефоном з абонентським номером НОМЕР_4 зателефонував ОСОБА_8 , який перебував під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» за адресою: АДРЕСА_7 , на абонентський номер НОМЕР_2 та узгодив з останнім можливість зменшити суму грошових коштів, яку згідно з раніше обумовленим планом вони мали вимагати у ОСОБА_12 , з 5000 до 3000 доларів США.

Згідно із заздалегідь узгодженим планом 21.03.2024 близько 18:00 ОСОБА_9 та ОСОБА_4 прослідкували за ОСОБА_12 , коли той проходив біля будинку АДРЕСА_6 . Надалі ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , діючи у складі організованої групи під керуванням ОСОБА_8 , умисно з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, повторно схопили ОСОБА_12 , насильно виштовхали у двір між будинками АДРЕСА_6 та АДРЕСА_6 , одразу після чого ОСОБА_9 відібрав у ОСОБА_12 портмоне та відкрито викрав грошові кошти в сумі 1000 гривень і 1000 доларів США (що відповідно до курсу НБУ станом на 21.03.2024 дорівнювало 39139,9 грн), які знаходились в ньому, при цьому ОСОБА_9 разом з ОСОБА_4 висловили вимогу ОСОБА_12 надати їм ще 1900 доларів США (що відповідно до курсу НБУ станом на 21.03.2024 дорівнювало 74 365,81 грн) протягом трьох днів під приводом сплати частини неіснуючого боргу. На вказану вимогу ОСОБА_12 вимушено погодився.

Після цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 намагались залишити місце вчинення кримінального правопорушення, проте того ж дня, 21.03.2024 о 18:15 при виході з двору за вищевказаною адресою були затримані працівниками правоохоронних органів.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували, зважаючи на його часткову необґрунтованість, а також просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

ІІІ. Оцінка слідчого судді

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керувалася слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Оцінка обґрунтованості підозри

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_10 ;

- показами потерпілого ОСОБА_11 ;

- показаннями потерпілого ОСОБА_12 ;

- протоколом огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_6 від 21.03.2024;

- протоколом огляду і вручення грошових коштів від 21.03.2024;

- протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, у ході яких зафіксовано обставини вимагання грошових коштів у потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

- протокол затримання ОСОБА_9 від 21.03.2024, в ході особистого обшуку якого виявлено та вилучено заздалегідь ідентифіковані грошові кошти в сумі 1000 гривень і 1000 доларів США;

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх, та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, належить прийняти до уваги п. 57 рішення ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» від 29 серпня і 24 жовтня 1997 року, згідно до якого наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення.

А також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального провадження, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. Ті докази, які б під час судового розгляду могли б бути приводом для розумного сумніву, під час оцінки обґрунтованості підозри не переконують слідчого суддю в іншому.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор послався на існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, ховання або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

3.5. Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належить до особливо тяжких злочинів.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Таким чином, обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу підозрюваного дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_4 який на теперішній час підозрюється у скоєні особливо тяжкого злочинів, будучи обізнаним та розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

3.6. Щодо ризику знищення, ховання або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

Слідчий суддя погоджується з прокурором в частині наявності цього ризику, враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 зокрема, можливої причетності до його вчинення значної кількості інших осіб.

Враховуючи, що досудове розслідування наразі не завершене, процес збирання доказів у кримінальному провадженні триває, існує вірогідність того, що підозрювана може знищити або сховати речі, які містять відомості про кримінальне правопорушення, у вчинені якого він підозрюється.

3.7. Щодо ризику незаконного впливу на свідків та підозрюваних у кримінальному провадженні

Слідчий суддя вважає ризик впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні обґрунтованим, оскільки їх показання є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування. Враховуючи, що свідки можуть бути відомі ОСОБА_4 існує можливість незаконного впливу на них з боку підозрюваної. Встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

3.8 Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, а також невиконання обов`язків шляхом неявки, у разі необхідності до слідчого, слідчого судді та суду. Крім того ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки станом на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, а отже, перебуваючи не під вартою, ОСОБА_4 матиме можливість підтримувати зв`язок із такими особами, тим самим сприяти їх переховуванню від органів досудового розслідування та, як наслідок, ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені ними кримінальні правопорушення. А також, не встановлено та не допитано всіх потерпілих від протиправної діяльності, а тому ОСОБА_4 матиме можливість здійснювати вплив на них, з метою відмови останніх від залучення їх до кримінального провадження.

3.9. Щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження продовження запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності продовження до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.10. Щодо неможливості завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали

Прокурор послався на неможливість закінчення досудового розслідування до завершення строку дії попередньої ухвали. Зокрема, наголосив на необхідності:

- отримати відповідь на доручення у порядку ст. 71 КПК України від УОТЗ ГУНП в Одеській області, щодо опрацювання інформації вилученої у операторів телекомунікацій мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ Україна»;

- отримати експертний висновок експертизи матеріалів та засобів відео-звукозапису;

- розсекретити ухвали слідчих суддів Одеського апеляційного суду про надання дозволів на проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- отримати характеризуючи матеріал на підозрюваних;

- виконати інші слідчі (розшукові) дії, необхідність в проведенні яких виникне під час досудового розслідування;

- виконати вимоги, передбачені ст. ст. 290, 291 КПК України, а саме відкрити матеріали стороні захисту та скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

На переконання слідчого судді, зазначені процесуальні дії безпосередньо стосуються обставин кримінального правопорушення та спрямовані на їх повне та всебічне з`ясування. Їх обсяг є суттєвим та сторона обвинувачення об`єктивно потребуватиме значного часу для їх проведення.

3.11. Висновки слідчого судді

Слідчий суддя, враховуючи встановлені обставини, існування ризиків в їх сукупності та взаємозв`язку, на переконання слідчого судді запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може негативно вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаному ризику застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, згідно ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України, є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

3.12. Щодо визначення розміру застави

У відповідності до положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим, приймаючи до уваги вказані вимоги та те, що кримінальне правопорушення у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 вчинене із погрозою застосуванням насильства, відсутні підстави для визначення відносно ОСОБА_4 застави.

3.13. Висновки слідчого судді

Ані сторона захисту, ані сторона обвинувачення не повідомили слідчого суддю про зміну обставин, які стали підставою для застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини з плином часу інтенсивність ризику позапроцесуальної поведінки підозрюваного зменшується. Разом з тим, ступінь зменшення ризиків не досяг того рівня, який переконав би слідчого суддю у відсутності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 .

За таких обставин клопотання прокурора слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 184, 193, 194 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 22 серпня 2024 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1