ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/1141/24

Провадження № 1-кп/210/388/24

27 лютого 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 від 15.02.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Орлове, Мелітопольського району Запорізької області, громадянин України, що має середню освіту, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх, малолітніх дітей або інший осіб, офіційно працевлаштований в ТОВ «АЛЬФА ПРЕМІУМ ГРУП» на посаді охоронця, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.02.2024 року приблизно о 17 годин 30 хвилин ОСОБА_3 знаходився на зупинці громадського транспорту біля будинку № 28 по вулиці Соборності в Металургійному районі міста Кривого Рогу, де також знаходився потерпілий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник конфлікт, внаслідок чого у останнього виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

В подальшому, діючи умисно, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , перебуваючи обличчям до обличчя у відношенні до потерпілого, який в той момент знаходився в положенні сидячи на лавці, завдав ОСОБА_4 один удар долонею правої руки по обличчю в область лівої щоки та один удар долонею правої руки по обличчю в область лобу та носу, від чого потерпілий впав на землю.

У результаті вищезазначених протиправних дій ОСОБА_3 спричинені тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 у вигляді 6 синців в надбровній області ліворуч, в виличній області ліворуч, навколо правого ока, на лобі праворуч, 1 забійна рана на верхньому повіці лівого ока, 2 садна на тильній поверхні правої кисті в області голівки 5-ї п`ясткової кістки та середньої фаланги 2-го пальця, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - «умисні легкі тілесні ушкодження».

В обвинувальному акті прокурор ОСОБА_5 зазначає, що враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку з цим прокурор клопоче про розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у спрощеному порядку без проведення судового засідання.

Згідно заяви ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_6 , згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника ОСОБА_6 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку ч. 1 ст. 125 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучено письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 про те, що він не заперечує щодо розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку; заяву обвинуваченого, в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згідний із встановленими під час дізнання обставинами, згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку; відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, визнає, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто, умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог статтей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.125 КК України, віднесене до умисного кримінального проступку.

ОСОБА_3 в порядку ст. 89 КК України раніше не судимий (Т.2 а.с. 35-36), за місцем проживання характеризується задовільно (Т.2 а.с. 44).

ОСОБА_7 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (Т.2 а.с. 39,40).

На підставі ст. 66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки.

Обставин, згідно з положеннями ст. 67 КК України, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому основного покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень, в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України.

Суд вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З матеріалів справи встановлено, що процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання про речові докази вирішується судом згідно вимог ч.9 ст.100 КПК України, а саме: ручна телескопічна залізна палиця, яку вилучено та запаковано в спеціальний пакет Національної поліції PSP2143146, яка зберігається в камері схову відділення поліції №2 КРУП за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Стрельникова, буд.2 (квитанція №2031) (Т. 2 а.с. 11,12) - знищити.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: ручна телескопічна залізна палиця, яку вилучено та запаковано в спеціальний пакет Національної поліції PSP2143146, яка зберігається в камері схову відділення поліції №2 КРУП за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Стрельникова, буд.2 (квитанція №2031) (Т. 2 а.с. 11,12) знищити.

Матеріали кримінального провадження №0000060 від 15.02.2024 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/1141/24, провадження №1-кп/210/388/24.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1