Справа № 541/924/24
№ провадження 1-кп/541/155/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 06.03.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, учасник бойових дій, одружений, не працює, має на утриманні малолітнього сина 2022 року народження, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2024 року у вечірній час доби, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення ст.ст. 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», без передбачених даним законом дозволів, через мережу Інтернет, використовуючи належний йому мобільний телефон марки «Nokia G21», за допомогою месенджера «Telegram», замовив через Telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у невстановленої досудовим розслідуванням особи, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Після цього, цього ж дня об 21:15 год ОСОБА_5 , за допомогою вказаного мобільного телефону, через мобільний банкінг АТ «Ощадбанк», із власного рахунку банківської картки № НОМЕР_1 , за попередньою домовленістю з невстановленою досудовим розслідуванням особою, перерахував грошові кошти в сумі 397 грн. на рахунок банківської картки № НОМЕР_2 за придбання вказаної психотропної речовини.

06 березня 2024 року, близько 10:00 год., ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, фактично незаконно придбав без мети збуту вказану особливо небезпечну психотропну речовину шляхом відшукання відповідної закладки у лісосмузі поряд із залізничними коліями неподалік від межі вул. Нафтовиків та вул. Шляхова у м. Миргород Полтавської області, яку незаконно зберігав при собі у кишені штанів без мети збуту. Після чого, ОСОБА_5 із психотропною речовиною при

собі був виявлений працівниками поліції на вказаній ділянці місцевості.

Цього ж дня, у період часу з 11 год. 23 хв. до 11 год. 44 хв. під час проведення огляду місця події, ОСОБА_5 добровільно видав полімерний зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/117-24/4108-НЗПРАП від 08.03.2024, містить PVP, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, масою 0,3347, яку ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Згідно ст.ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та Списку №2, Таблиці №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, PVP віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

У даному кримінальному провадженні 22 квітня 2024 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468,469,472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 , за участю його захисника ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і кваліфікації дій за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.1 ст.309 КК України - у виді одного року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо, умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України, КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 також просила затвердити угоду про визнання винуватості з огляду на те, що вона відповідає інтересам її підзахисного.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Абзацом 5 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків. Потерпілих у кримінальному провадженні не має. Обвинувачений свою вину у скоєнні правопорушення визнав. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_4 , і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання відшкодування витрат пов`язаних із залученням експерта вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 22 квітня 2024 року про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи, в сумі 4543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) грн. 68 коп.

Речові докази:

- PVP масою 0,3347г, яка запакована у сейф-пакеті №5392403; канабіс, масою 0,072 г, який запакований у сейф-пакеті №5392404;які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34, згідно квитанції №402 - знищити. - мобільний телефон «Nokia G21», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕ1 2: НОМЕР_4 із сім-картою оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_5 - залишити обвинуваченому .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1