Справа № 463/1668/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1005/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження № 0000071 від 13.02.2023 року про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волноваха Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 29 серпня 2023 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Личаківського районного суду м. Львова від 29 серпня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України та обрано покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади України терміном на 12 (дванадцять) років з конфіскацією всього майна.

Строк відбуття покарання визначено рахувати з часу звернення вироку до виконання, затримання обвинуваченого і взяття під варту.

Обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою безстроково та без визначення застави - залишено до вступу вироку в законну силу.

Залишено в силі арешт майна обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що накладений згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 січня 2023 року, а саме на:

- автомобіль CHEVROLET BLAZER, номер кузова (VIN) - НОМЕР_2 державний номерний знак НОМЕР_3 ;

- квартиру загальною площею 58,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості - 215);

- грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , що відкриті у АТ «Райфайзен Банк» (Код , МФО 300335).

Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_6 , будучи громадянином України, шляхом подачі особистої заяви та пакету документів відповідно до наказу №741 від 08.04.2022 року добровільно зайняв посаду у правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території України - так званому «Министерстве по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий донецкой народной республики» в м. Волноваха Донецької області.

Таким чином, згідно вироку, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.7 ст.111-1 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлений про призначені судові засідання на сайті Личаківського районного суду м. Львова та газеті «Урядовий кур`єр» в судові засідання 28.04.2023р, 19.05.2023р, 31.05.2023р та 06.06.2023р не з`явився, причин неявки не повідомив, тому за клопотанням прокурора ухвалою суду від 06.06.2023 року було ухвалено здійснювати спеціальне судове провадження на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 13.02.2023 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Личаківського районного суду від 29.08.2023 скасувати.

В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що рішення суду першої інстанції необхідно скасувати, так-як обвинувачений ОСОБА_6 про судові засідання не знав. В судових засіданнях не був присутній і тому був позбавлений можливості надати докази своєї невинуватості.

Вказує, що суд залишив недослідженими цілий ряд обставин справи та зазначає, що судом не встановлено чи добровільно ОСОБА_6 зайняв посаду у правоохоронному органі.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 06 червня 2023 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України, в суді першої інстанції було визначено здійснювати у спеціальному судовому провадженні відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України у відсутності обвинуваченого.

Апеляційний розгляд призначався 12.12.2023 о 15:00, 26.01.2024 о 12:00 та 23.02.2024 о 11:00 про що здійснювалось оголошення на сайті Львівського апеляційного суду та повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_6 двічі розміщувались в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті «Урядовий Кур`єр», востаннє в редакції від 09 лютого 2024 року.

Проте, ОСОБА_6 в судові засідання не з`явився. Заслухавши думку прокурора та захисника, які не заперечили проти апеляційного розгляду справи за відсутності ОСОБА_6 , колегія суддів вирішила проводити апеляційний розгляд за відсутності обвинуваченого, який належним чином повідомлений.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, думку захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, при обставинах викладених у вироку, ґрунтується на зібраних у встановленому порядку та досліджених у судовому засіданні доказах.

Зокрема, вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується покладеними в основу вироку наданими у судовому засіданні в суді першої інстанції показами свідка ОСОБА_9 , фактичними даними, що містяться у заяві - анкеті від 06.10.2015 року для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру; відповіді Головного Управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 23.11.2022 року; висновку службового розслідування за фактом не виходу на службу майстра газодимозахисної служби відділення газодимозахисної служби 68 державної пожежно-рятувальної частини 11 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Донецькій області старшини служби цивільного захисту ОСОБА_6 ; висновку службового розслідування за фактом встановлення місцезнаходження та неприбуття на підконтрольну українській владі територію для подальшого проходження служби (роботи) співробітників 11 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС у Донецькій області, які залишилися на тимчасово окупованій території від 12.07.2023 року; витягу з наказу № 500 від 17.11.2016 року; витягу з наказу №330 о/с від 17.12.2021 року; копії Присяги особового складу органів і підрозділів цивільного захисту України; протоколі огляду оптичного DVD-R диску, на якому знаходиться інформація отримана у оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» за абонентським номером НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_6 ; документах отриманих на підставі ухвали слідчого судді Львівського апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_6 на зняття інформації з електронних інформаційних систем, а саме з мобільного додатку месенджеру «Телеграм», на підставі чого органом досудового розслідування отримано доступ до переписки ОСОБА_6 із своїми знайомими та близькими; протоколі за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних інформаційних систем, в тому числі електронної пошти.

Суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив усі обставини справи в їх сукупності й відповідно до ст. 94 КПК України дав оцінку наведеним доказам, визнавши їх належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

З урахуванням наведеного колегія суддів визнає правильним висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, і викладені в апеляційній скарзі доводи не бере до уваги як безпідставні.

У ході судового розгляду суд першої інстанції з`ясував усі обставини, які мали істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. На виконання вимог ст. 370 КПК України судом у вироку наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_6 про судові засідання не знав, в судових засіданнях не був присутній, колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 06 червня 2023 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України, в суді першої інстанції було визначено здійснювати у спеціальному судовому провадженні відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України у відсутності обвинуваченого.

Повістки про виклик обвинуваченого у разі здійснення спеціального судового провадження надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику. Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 цього Кодексу та на офіційному веб-сайті суду. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Вищезазначена процедура була повністю дотримана судом першої інстанції, оскільки повістки про виклик обвинуваченого в судові засідання здійснювався у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Личаківського районного суду м. Львова, інформація про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК України, що підтверджується матеріалами справи, тому колегія суддів, приходить до висновку, що обвинувачений вважається належним чином ознайомлений зі змістом повісток про його виклик в судові засідання і не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 про судові засідання не знав.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дослідив наявні в матеріалах справи докази та дійшов до вірного висновку, що винуватість обвинуваченого у скоєному є доведена повністю. З протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних інформаційних систем, в тому числі електронної пошти (ас.57-76 т.2) органом досудового розслідування в установленому законом порядку отримано інформацію із облікового запису користувача « ДН МЧС » і у папці «Входящие» виявлені електронні листи, в тому числі з наступними користувачами «Макеевка МЧС», «Волноваха МЧС», Докучаевск МЧС», «Снежное МЧС», «Харцыск МЧС», «Казначейство ДНР», «ОД «ДР». Серед іншого у всіх листуваннях виявлено файл у форматі «Word» із назвою « Приказ №741 лс от 08.04.2022-2 docx ». Результат за допомогою функції «printscreen» скопійовано та додано до тексту протоколу.

З документу, який називається «Приказ № лс от 08.04.2022 по личному составу министерства по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий донецкой народной республики (МЧС днр» (а.с.77- 91 т.2) вбачається, що « ОСОБА_6 назначено на должность мастера газодымозащитной службы отделения газодымозащитной служби 69 пожарно-спасательной части государственного бюджетного учреждения «Пожарно-спасательный отряд г. Волноваха министерства по делам гражданской обороны, чрезвычайных ситуаций и ликвидации последствий стихийных бедствий донецкой народной республики, присвоив ему специальное звание старшина службы гражданской защиты с 08 апреля 2022 года. Основание: заявление ОСОБА_6 , приказ ГУ ГСЧС Украины в Донецкой области от 17.12.2021 № 330 л/с, свидетельство о присвоении (повышении) рабочей профессии Р16 № 004110, выданное Высшим профессиональным училищем Львовского государственного университета безопасности жизнедеятельности (г.Винница) 09 апреля 2016г».

Колегія суддів повністю погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджено, що обвинувачений свідомо, добровільно залишив територію України і повернувся на непідконтрольну Україні територію та добровільно зайняв посаду в незаконних правоохоронних органах. При цьому він усвідомлював, що є громадянином України, що складав присягу і урочисто поклявся завжди залишатися відданим Українському народові, неухильно дотримуватися Конституції та законів України, бути чесним, сумлінним і дисциплінованим.

Добровільно зайнявши посаду у правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, обвинувачений також усвідомлював, що цим він допомагає агресору створити вертикаль незаконних органів влади та приймає участь в реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що цілий ряд обставин справи залишився недослідженим є безпідставними, оскільки судом в повній мірі досліджені усі фактичні обставини справи, а вказані доводи мають загальний характер, не вказують на конкретні порушення при розгляді справи в суді першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою й доходить висновку, що судом вірно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_6 , а призначене обвинуваченому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При перевірці справи колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінально-процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які тягнули б за собою скасування вироку.

Вирок суду постановлений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 29 серпня 2023 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4