Справа № 161/97/24
Провадження № 1-кп/161/401/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 27 лютого 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001124 від 21.10.2023, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта базова вища, не працює, неодружений, несудимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

Обвинувачений ОСОБА_3 20.10.2023 близько 18 години, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу психотропних речовин, перебуваючи за адресою: Волинська область, м.Луцьк, вул.Кравчука, для власного вживання без мети збуту, незаконно придбав шляхом привласнення знайденого один поліетиленовий пакет, в середині котрого перебуває порошкоподібна речовина, яка являє собою психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку зберігаючи при собі без мети збуту переносив у кишені штанів, де продовжував незаконно зберігати до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення огляду місця події, а саме до 22 год. 47 хв. 20 жовтня 2023 року, проведеного поблизу буд.36 по вул.Кравчука у м.Луцьк Волинської області.

Згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/103-23/11961-НЗПРАП від 09.11.2023 надана на дослідження кристалічна речовина, котра перебуває у поліетиленовому пакеті, та двох гривневих згортках містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Загальна маса PVP становить 0,2812 г.

Таким чином, ОСОБА_3 інкримінується незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.309 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно незаконно придбав та зберігав психотропну речовину, без мети збуту, щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин, без мети збуту, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_3 несудимий, повністю визнав свою винуватість, має постійне місце проживання, інформація про негативну характеристику відсутня, на обліку в нарколога не перебуває, звертався амбулаторно до лікаря-психіатра у 2023 році.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №409 від 13.12.2023 у ОСОБА_3 виявилися в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому правопорушення ознаки шизотипового розладу у стані ремісії. У ОСОБА_3 виявляються в даний час ознаки шизотипового розладу у стані ремісії. Ступінь змін зі сторони психіки не така, щоб позбавляла його можливості усвідомлювати свої дії/бездіяльність/ і керувати ними. Примінення примусових заходів медичного характеру він в даний час не потребує, тобто є осудним.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді обмеження волі, однак на мінімальний строк.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення покарання у виді штрафу, виправних робіт, суд не вбачає, з огляду на те, що обвинувачений офіційно не працює та не має офіційного джерела доходів, а призначення покарання у виді арешту, який необхідно відбувати реально, буде надто суворим покаранням.

Разом з тим, враховуючи особу винного, конкретні обставини справи, приймаючи до уваги наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих обставин, з урахуванням позиції як сторони обвинувачення так і сторони захисту, суд вважає за можливе звільнити останнього від відбування покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши при цьому мінімальний іспитовий строк із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Питання про речові докази та арешт майна суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 174 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Арешт, який накладений на майно ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.10.2023, скасувати.

Речові докази у справі, а саме:

-зіп пакет із вмістом речовини білого кольору, три згортки із вмістом речовини білого кольору, один шприц із голкою в ковпачку, психотропну речовину, обіг якої обмежено PVP, масою 0,2812 г, знищити;

-мобільний телефон марки «Айфон» із номером ІМЕІ: НОМЕР_1 , крем «Спасатель», повернути ОСОБА_3 за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий