Справа № 635/5879/24
Провадження № 1-в/635/402/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

представник ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду подання державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» про звільнення від відбування покарання за хворобою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Білий Колодязь Вовчанського району Харківської області, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, засуджений за вироком Військового трибуналу Мурманського гарнізону за ч. 3 ст. 89, ч. 1 ст. 218-1, ч. 1 ст. 218, ч. 3 ст. 96, ч. 2 ст. 145, ч. 3 ст. 144, ч. 2 ст. 212-1, п. «а» ст. 245 КК РФ до 7 років позбавлення волі, звільнений 19 грудня 1990 року за відбуттям строку покарання, вироком Харківського обласного суду від 05 квітня 1996 року за ч. 3 ст. 144, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 188-1, ч. 1 ст. 222, ч. 3 ст. 140, ст. 69, ст. 190-1, ч. 2 ст. 17 п.п. «г», «в» ст. 93, п.п. «в», «г», «з» ст. 93, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до смертної кари розстрілу з конфіскацією, ухвалою Харківського обласного суду від 15 червня 2000 року смертна кара замінена на довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 засуджений за вироком Харківського обласного суду від 05 квітня 1996 року за ч. 3 ст. 144, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 188-1, ч. 1 ст. 222, ч. 3 ст. 140, ст. 69, ст. 190-1, ч. 2 ст. 17 п.п. «г», «в» ст. 93, п.п. «в», «г», «з» ст. 93, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до смертної кари розстрілу з конфіскацією, ухвалою Харківського обласного суду від 15 червня 2000 року смертна кара замінена на довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку покарання 02 лютого 1994 року.

Адміністрація державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» звернулася до суду із поданням про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування строку покарання у зв`язку з хворобою: новоутворення IV стадії за міжнародною класифікацією TNM (з гістологічним та морфологічним підтвердженням) рак носоглотки с Т4N1Мх, IV стадії, стан без спеціального лікування; прогресія захворювання, ІІ (друга) клінічна група; больовий синдром; деструкція пухлини; ІХС; атеросклеротичний кардіосклероз; гіпертонічна хвороба ІІ ст., ризик 2, СН 0 ст.; гастроезорефлюксна хвороба; хронічний гастрит, ремісія; посттромбофлебітичний синдром гомілок, набряково-больова форма, ХВНІІ ст.; розповсюджений остеохондроз, деформуючий спондильоз, спондилоартроз шийного відділу хребта.

Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судовому засіданні підтримала подання про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою засудженого ОСОБА_5 , просила його задовольнити, крім того вказала, що засуджений двічі відмовлявся від отримання медичної допомоги, а після обстеження йому був поставлений діагноз, що дає підстави для звернення до суду з вищевказаним поданням.

ОСОБА_5 подав суду заяву про розгляд без його участі подання про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою у відношенні нього.

Прокурор у судовому засідання заперечував проти задоволення подання державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» оскільки при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою необхідно враховувати не тільки факт наявності певного захворювання у засудженого, а всі дані про особу у сукупності, в тому числі, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та його поведінку під час відбування. Враховуючи, що ОСОБА_5 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, мав 42 стягнення та жодного заохочення, відсутні підстави для його звільнення від відбування покарання.

Суд, заслухавши представника державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)», прокурора, дослідивши матеріали особової справи та медичну документацію ОСОБА_5 приходить до наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, за даними характеристики на засудженого, ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 02 лютого 1994 року. З 25 травня 2004 року відбуває покарання на секторі максимального рівня безпеки державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)», за час відбування покарання характеризується посередньо, має 42 дисциплінарних стягнення, стягнення погашені у встановленому законодавством порядку, заохочень не має; за оцінюваний період відбування покарання зафіксовані спроби втечі/особа перебуває на обліку як схильна до втечі; не бере відповідальності за вчинені дії на себе; не усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення для потерпілої особи, заперечує серйозність або мінімізує наслідки своїх дій; негативно ставиться до працівників органів та установ виконання покарань; вважає покарання занадто суворим; звинувачує третіх осіб за скоєння злочину; засуджений не чітко усвідомлює, що саме потрібно змінювати, не має мотивації змінити своє життя на краще, не має планів на майбутнє; у разі складного матеріального становища здатний вчинити злочин.

Висновком лікарсько-консультативної комісії лікарів «Темнівської багатопрофільної лікарні (№ 100)» від 07 червня 2024 року підтверджено, що засуджений ОСОБА_5 має заключний діагноз: (новоутворення IV стадії за міжнародною класифікацією TNM (з гістологічним та морфологічним підтвердженнями) рак носоглотки с Т4N1Мх, IV стадія, стан без спеціального лікування; прогресія захворювання, ІІ (друга) клінічна група; больовий синдром; деструкція пухлини; ІХС; атеросклеротичний кардіосклероз; гіпертонічна хвороба ІІ ст., ризик 2, СН 0 ст.; гастроезорефлюксна хвороба; хронічний гастрит, ремісія; посттромбофлебітичний синдром гомілок, набряково-больова форма, ХВН ІІ ст.; розповсюджений остеохондроз, деформуючий спондильоз, спондилоартроз шийного відділу хребта.

Згідно з пунктом IV.1 Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів щодо звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, наведеного у додатку 13 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції та Міністерством охорони здоров`я України № 1348/5/572 від 15 серпня 2014 року та наказом «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів № 1517/5/503 від 10 травня 2017 року), та наказу Міністерства юстиції України Міністерства охорони здоров`я України від 01 липня 2020 року № 2256/5/1491 «Порядок організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має захворювання, що може стати підставою для його звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 засуджений за умисне вбивство двох або більше осіб у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку двох або більше осіб; вчинене особливо небезпечним рецидивістом або особою, яка раніше вчинила умисне вбивство; також засуджений за бандитизм, крадіжку з проникненням, за грабіж, за вимагання, опір працівнику міліції, незаконне зберігання, придбання вогнестрільної за нормами КК України в редакції 1960 року, при цьому є організатором злочинного угруповання, за період відбування покарання у виді довічного позбавлення волі, яким замінене покарання у виді смертної кари, характеризується посередньо, перебуває на обліку як особа схильна до втечі, має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, мав 42 стягнення, останнє 05 січня 2023 року і жодного заохочення.

За викладених обставин, з урахуванням особи засудженого, тяжкості вчинених ним злочинів, не зважаючи на характер захворювання, суд відмовляє в задоволенні подання, при цьому враховує, що відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес, а судове рішення повинно забезпечити не тільки права засудженого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.

Керуючись ч. 2 ст. 84 КК України, ч. 1 п. 6 ст. 537 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні подання державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» про звільнення від відбування покарання за хворобою ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1