Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/826/24
Провадження № 1-кп/650/234/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н А

про продовження строку застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

22 травня 2024 року смт. Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

представника Служби у справах дітей ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в ході судового розгляду в залі суду смт. Велика Олександрівка Херсонської області клопотання прокурора по кримінальному провадженню № 0003444від 23.11.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Великоолександрівського районного суду Херсонської області перебуває на розгляді обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0003444від 23.11.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України.

В ході судового розгляду по даному кримінальному провадженню прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки під час обрання (застосування) та неодноразового продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

10.04.2024 року ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 про що постановлено відповідну ухвалу.

У зв`язку із викладеним, на даний час виникла необхідність у продовженні застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як на даний час наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не зменшились, та можуть настати, якщо обвинувачений буде залишатись на волі, а саме перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду, має фактичну можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, обвинувачений має можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, залишаючись на волі обвинувачений має можливість вчинити інші кримінальні правопорушення чи повторно вчинити правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується.

Обвинувачений М ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено законом покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 7 до 12 років.

ОСОБА_6 усвідомлюючи, що у зв`язку із повідомленням йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, у подальшому його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, що тягне за собою певні негативні наслідки у вигляді санкції, передбаченої ч.3 ст.152 КК України, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.

Підтвердженням наявного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те що підозрюваний, під час дії на території України воєнного стану в Україні, з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати на місцевість, що перебуває на території громади, яка перебуває в тимчасовій окупації, відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані) станом на 27 квітня 2022 року, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року № 75, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності.

Отже, існує ризик того, що ОСОБА_6 у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у такий спосіб може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджаючи таким чином встановленню істини по справі.

Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду.

Обвинувачений перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків та потерпілого. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема, перешкоджати їх прибуттю до слідчого, прокурора або суду, іншим чином вплинути на своїх колишніх знайомих по службі тощо.

Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконний вплив на потерпілу та свідків у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі вищевказаного, стороною обвинувачення обґрунтовано встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Без застосування найсуворішого запобіжного заходу підозрюваний може: переховуватися від органів досудового слідства та /або суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого відповідає суспільному інтересу. Крім того, гарантії того, що останній не вчинить інше кримінальне правопорушення, відсутні.

Так, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення обвинуваченим незаконного впливу на свідків, потерпілого та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Застосуванням більш м`яких запобіжних заходів неможливо запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

- щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження, серед іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, а також ризиків передбачених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Представник Служби у справах дітей вважає, що обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_5 , заперечують проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просять замінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, законного представника неповнолітньої потерпілої, представника Служби у справах дітей, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою не зменшилися.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для продовження запобіжного заходу в силу вимог ст. 199 КПК України, є обставини, які свідчать про те, що ризики які виправдовують тримання особи під вартою не зменшились. Раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, не одружений, не працює, що вказує на відсутність у нього сталих соціальних зв`язків, по місцю проживання характеризується негативно.

Враховуючи те, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу та продовження його строку, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, а саме: переховуватися від суду, вчиняти новий злочин, не зменшились, суд дійшов висновку, що вищеперераховані обставини, дають достатні підстави вважати, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої особи та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаній кримінальній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 194, 197, 199, 314-316, 331, 334 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора по кримінальному провадженню № 0003444від 23.11.2023 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 Кримінального кодексу України, строком на 60 днів, тобто до 20 липня 2024 року включно.

Копію ухвали для її виконання направити начальнику Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор», прокурору для відома.

Копію ухвали вручити обвинуваченому для відома.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_8