Справа № 570/5783/23
номер провадження 1-кп/570/436/2023
В И Р О К

іменем України

28 листопада 2023 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000555 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне Рівненської області, громадянина України, який має базову загальну середню освіту, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч.2 ст.310 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 у березні місяці 2023 року, порушуючи вимоги статей 7, 12, 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконний посів та вирощування рослин конопель, на території земельної ділянки, яка розташована поблизу домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно посіяв 62 (шістдесят дві) рослини роду коноплі, які відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», включені до списку № 3 таблиці І та відносяться до рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг яких допускається для промислових цілей.

У подальшому, вказані рослини коноплі ОСОБА_5 незаконно вирощував на території власної земельної ділянки, а саме: проводив прополювання та спушування ґрунту, з моменту посіву до 13 год. 00 хв. 23 вересня 2023 року, тобто до моменту початку огляду місця події працівниками поліції, під час якого були вилучені вказані рослини коноплі у кількості 62 (шістдесят дві) рослини.

Крім того, ОСОБА_5 , у травні місяці 2023 року, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, для власного вживання, порушуючи вимоги ст. ст. 7, 8 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», перебуваючи на власній земельній ділянці, яка знаходиться поряд домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 незаконно придбав, шляхом зривання зелених насаджень роду коноплі, наркотичний засіб канабіс.

У подальшому, ОСОБА_5 , маючи єдиний умисел, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, зберігав у господарському приміщені, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , для власних потреб, без мети збуту, вищевказаний наркотичний засіб канабіс, масою 55,472 грам (в перерахунку на висушену речовину) та утворений в результаті куріння канабісу, екстракт канабісу загальною масою 0,94 грам (в перерахунку на суху речовину), які відповідно до таблиці 1 списку 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», відносяться до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, з моменту придбання до 13 год. 00 хв. 23 вересня 2023 року, тобто до моменту вилучення працівниками поліції в ході проведення огляду місця події за вищевказаною адресою.

27 листопада 2023 року між прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК України та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинуваченого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгодженні сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Таким чином, дії ОСОБА_5 у виді незаконного посіву та вирощування конопель у кількості шістдесят дві рослини, вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 310 КК України, а дії ОСОБА_5 у виді незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 309 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений, якому зрозумілі права та наслідки укладення угоди, безумовно та беззастережно пояснив про повне визнання вини та всіх фактичних обставин інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік; за ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 буде визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України сторони узгоджують звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі. Для затвердження такої угоди необхідне надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч.1 ст.309 КК України.

Судом перевірено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання. Визначене сторонами покарання відповідає принципам призначення покарання та вимогам Закону.

При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Даних про обставини, що негативно характеризують підсудного матеріали справи не містять. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 . Питання про судові витрати, що підтверджені документально, суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України, питання про долю речових доказів - на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 листопада 2023 року, укладену між прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310 та ч.1 ст.309 КК України та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки ;

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з врахуванням положень ст.72 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення судових експертиз - 7171 (сім тисяч сто сімдесят одну) гривню.

Речові докази по справі оптичний диск - залишити в матеріалах справи, решту речових доказів - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.4 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1