Справа № 148/1183/19
ВИРОК

Іменем України

03 жовтня 2023 року місто Вінниця

Колегія суддів Вінницького районного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 07.03.2019 за № 0000119, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчин Вінницької області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 19.06.2009 Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на 8 років, звільнився умовно-достроково 18.07.2014 з невідбутим терміном 2 роки 6 місяців 1 день,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,

УСТАНОВИВ:

В ніч з 06.03.2019 на 07.03.2019 ОСОБА_6 знаходився за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_2 , де спільно зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та їхнім знайомим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який прийшов до них у гості, вживали спиртні напої. У ході застілля закінчилось спиртне і ОСОБА_6 вирішив сходити та принести ще горілки, що він і зробив. Ніде не придбавши спиртного, ОСОБА_6 повернувся додому. Підійшовши до вхідних дверей будинку, виявив, що вони закриті, у зв`язку з чим підійшов до вікна у кімнаті та подивився через нього всередину приміщення, де побачив, що його співмешканка ОСОБА_8 обіймається з ОСОБА_9 . Побачивши це, ОСОБА_6 сильно розлютився, постукав у вікно та підійшов до вхідних дверей, які йому відкрили останні. Увійшовши в будинок, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи сильно обуреним через побачене, вчинив сварку на грунті ревнощів з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у ході якої в нього виник умисел на вчинення їхнього умисного вбивства. Реалізуючи умисел, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, діючи свідомо та умисно, із спонукань ревнощів, взяв в кімнаті дерев`яне руків`я від сокири і почав наносити ним чисельні удари по голові та інших частинах тіла ОСОБА_8 і ОСОБА_9 . Від отриманих тілесних ушкоджень останні померли на місці події. Внаслідок цих дій ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_8 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 228 від 02.04.2019, тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: рана, синець та численні садна на голові, крововиливи в м`які тканини голови, садно на грудях, закрита тупа травма живота - розрив селезінки, гемоперітонеум 1000 мл, множинні синці та гематоми в ділянці кінцівок, садна на кінцівках. Дана травма виникла від неодноразової дії тупого твердого предмету (предметів) з достатньою для утворення ушкоджень силою, в короткий проміжок для настання смерті, який може вимірюватись хвилинами, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознаками небезпеки для життя та стоїть в причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_8 настала від сполучної травми тіла. ОСОБА_9 своїми протиправними діями ОСОБА_6 спричинив, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 227 від 02.04.2019, тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: рана, садна та крововиливи на голові, множинні синці та садна на тулубі та кінцівках; закрита тупа травма грудей: синці, крововиливи в м`які тканини грудей, переломи 9,10 ребер зліва; крововилив в рефлексогенну зону (підключичної артерії та плечового сплетіння зліва). Дана травма виникла від неодноразової дії тупого твердого предмету (предметів) з достатньою для утворення ушкоджень силою, в короткий проміжок до настання смерті, який може вимірюватись хвилинами, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознаками небезпеки для життя та стоїть в причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_9 настала від сполучної травми тіла.

12.07.2019 потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 подали до суду цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у якому просять стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , солідарно на користь ОСОБА_11 та ОСОБА_10 моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 300000 (триста тисяч) грн 00 коп.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 12.07.2019 ОСОБА_11 визнано потерпілою особою та залучено до участі в розгляді даного кримінального провадження, внесеного доЄдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2019 за № 0000119, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, в якості потерпілої; позовну заяву потерпілої ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_11 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, прийнято до спільного розгляду з кримінальним провадженням, внесеним доЄдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2019 за № 0000119, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, а також визнано потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 цивільними позивачами, а обвинуваченого ОСОБА_6 - цивільним відповідачем.

В судовому засіданні 10.12.2019 обвинувачений ОСОБА_6 суду показав, що вину у вчиненні злочину визнає в повному обсязі, цивільний позов також визнає в повному обсязі. Він дійсно проживав разом з ОСОБА_8 як співмешканці. Останній час вони проживали в його будинку. Він інколи випивав, але не пропивав всі гроші, як про нього говорять. В той день вони зустрілися з ОСОБА_9 на його роботі (останній приймав склотару), ОСОБА_9 отримав аванс та сказав, що хоче прийти до них, тому вони запросили ОСОБА_9 до себе додому. Потім ОСОБА_9 пішов до них додому, з собою приніс 1,5 л горілки. Вдома вони розпили ту пляшку горілки. Після цього ОСОБА_9 дав йому 50 грн, щоб він ще купив горілки та цигарок. Перед цим між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виникла сутичка. Він пішов по горілку. Магазин був зачинений, тому він повернувся додому. На все це витратив приблизно хвилин 30. Двері в будинку були зачинені, тому він подивився у вікно та побачив, що ОСОБА_9 тримав ОСОБА_8 за груди і бив її в обличчя. Він почав стукати у вікно. ОСОБА_8 вирвалась від ОСОБА_9 і відчинила йому двері, сказала, що ОСОБА_9 її б`є. Оскільки ОСОБА_9 ображав ОСОБА_8 , у них виникла бійка, під час якої ОСОБА_9 першим вдарив його в обличчя. Потім вони билися руками і ногами. Все відбувалося в кухні. Після цього він взяв топорище, яке було в кухні, та почав ним наносити удари ОСОБА_9 . Потім вони перемістилися в кімнату. Він наносив удари ОСОБА_9 в різні частини тіла. Під час бійки ОСОБА_8 влазила між ними, тому він її відштовхнув. ОСОБА_8 ударив рази чотири (по тулубу та нижче поясу). Він допускає, що міг наносити удари ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в голову. ОСОБА_8 наносив удари, бо приревнував її до ОСОБА_9 . Після бійки він приніс таз з водою, ОСОБА_8 сама умивалася. В нього була розбита голова, коліно та плече. Оскільки ОСОБА_9 не хотів йти додому, то він сказав, що піде за батьком ОСОБА_9 , щоб той забрав ОСОБА_9 додому. Після бійки пройшло хвилин десять і він пішов за батьком ОСОБА_9 . Дорога в одну сторону займає приблизно 1,5 години. З будинку він вийшов приблизно о першій чи другій годині ночі. По дорозі він розповідав батьку ОСОБА_9 , що його син дебоширив. Коли повернувся додому з батьком ОСОБА_9 вже була 5 година ранку. Зайшовши в хату, він побачив, що ОСОБА_9 і ОСОБА_8 вже холодні лежать по різних ліжках. Він зразу звернувся до сусідів, щоб вони викликали швидку. Допускає, що від його ударів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 могли загинути.

В судовому засіданні 27.09.2023 обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що вину у вчиненні злочину не визнає в повному обсязі. Будь-які показання надавати відмовився, відповідати на запитання також відмовився.

Під час останнього слова в судовому засіданні 27.09.2023 обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що всі докази сфабриковано, речові докази також, оскільки то речі не його та не потерпілих.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні обставинами, в тому числі показаннями потерпілих та свідків.

Так, потерпілий ОСОБА_18 в судовому засіданні 17.10.2019 суду показав, що 07.03.2019 о 5 годині ранку до нього постукали в вікно. Це був ОСОБА_6 , який сказав, що треба йти до нього додому, бо його ( ОСОБА_9 ) син хоче вішатися. Коли ОСОБА_6 прийшов до нього, він був одягнений, слідів крові на ньому видно не було. Він прийшов до ОСОБА_6 і побачив, що його син вже мертвий, а також ще там був труп сестри потерпілих ОСОБА_8 . Його син був одягнений в джинси, футболку та на ньому були кросівки, слідів крові не було. Кров була на жінці. Трупи лежали в спальні. Його син лежав в кріслі, його тіло було жовте та холодне. Жінка була вся в крові. ОСОБА_6 казав, що коли він виходив, його син був живий. Потім він пішов до себе додому, переодягнувся та з поліцією поїхав на місце злочину. ОСОБА_6 нічого йому не повідомляв. Коли вони прийшли з ОСОБА_6 , двері в будинку були зачинені, але не на замок. Біля будинку нікого не було. В будинку нічого не було перевернуте. Будинок ОСОБА_6 від його будинку знаходиться на відстані приблизно 2 км. Його син зловживав алкогольними напоями.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні 10.12.2019 суду показала, що вона знаходиться в неприязних стосунках з обвинуваченим. Вона не знає, що було на момент вбивства. ОСОБА_6 та її сестра ОСОБА_8 зловживали алкогольними напоями, постійно вчиняли скандали. ОСОБА_6 з ОСОБА_8 жили в будинку їхньої матері та за її рахунок. О 9 год 30 хв 7 березня 2019 року повідомили з лікарні, що ОСОБА_6 когось вбив. За 5 днів до вбивства ОСОБА_6 та її сестра чогось пішли проживати до ОСОБА_6 . Вона подала цивільний позов, бо має претензії до ОСОБА_6 , просила його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні 10.12.2019 суду показала, що вона знаходиться в неприязних стосунках з обвинуваченим. Їхня сестра ОСОБА_8 проживала з ОСОБА_6 в помешканні їхньої матері. Вони разом прожили майже три роки. ОСОБА_6 інколи ходив на роботу, але все те, що заробляв, пропивав. Вона майже ніколи не бачила ОСОБА_6 тверезим. ОСОБА_6 бився. Вони неодноразово його проганяли, але він повертався назад. Інколи їхня сестра серед ночі втікала з дому, бо ОСОБА_6 її бив, вона часто ходила з синяками. Ні їхня мама, ні їхня сестра ОСОБА_8 не хотіли звертатися в поліцію, бо дуже боялися ОСОБА_6 . Потім сестра з ОСОБА_6 пішли до нього проживати. Днів через 5 їм повідомили, що ОСОБА_6 когось вбив. Пізніше їм стало відомо, що ОСОБА_6 вбив їхню сестру та ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні 19.05.2021 суду показала, що ОСОБА_6 являється сусідом її батьків. В той день (07.03.2019) вона була в батьків. Вранці ОСОБА_6 постукав до них і повідомив, що у нього в будинку два трупи. Вона викликала працівників поліції. Їх усіх ( ОСОБА_6 , співмешканку ОСОБА_6 ОСОБА_8 та ще одного хлопця) бачила 06.03.2019, вони усі йшли дуже п`яні. Це було після 15 год 00 хв. Потім у них все було тихо. До 21 год 00 хв вона виходила на вулицю, там було тихо. Вже біля 06 години ранку ОСОБА_6 повідомив, що він їх обох побив топорищем. Також він пояснив, що пішов до батька попросити грошей, але батько не дав. Так як він був п`яний, він залишився ночувати у батька. Вранці прийшов додому, вони йому довго не відкривали двері. Він їх застав, коли вони займалися коханням, були напівголі. Від злості він спочатку бив того хлопця топорищем, а ОСОБА_8 почала його захищати, тому він побив і її. Напередодні цього дня ОСОБА_6 сокиру приніс його батьку «підварити», тому в нього залишилося лише топорище.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні 25.04.2023 суду показала, що ОСОБА_6 був її сусідом. О 06 годині ранку почула, що гавкають собаки та хтось стукає. Вийшла і побачила, що стоїть ОСОБА_6 . Сказав, щоб покликала дядька ОСОБА_30 (це був її чоловік). Вона йому повідомила, що останній спить. Запитала, що сталося та жартома сказала: «Ти що ОСОБА_8 вбив?» Він показав, що двох. Їй стало погано. Потім прийшла її дочка, яка в подальшому викликала працівників поліції. У них була одна хата на дві сім`ї (з нею жив ще чоловік і дочка ОСОБА_25 ). Обвинувачений жив в старій хаті, а вона живе в новій. У них різні подвір`я та окремі входи. До нової хати не чути, що відбувається в старій хаті. Весь час з обвинуваченим у неї були гарні відносини. Він для неї був непоганим, нічого поганого для неї не зробив. ОСОБА_6 зловживав алкогольними напоями. Перед тим ввечері вони всі троє йшли п`яні додому з велосипедом ( ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та якийсь хлопчина, вона його не знала). Які відносини у ОСОБА_6 були з ОСОБА_8 , їй невідомо. До обвинуваченого в помешкання вона тоді не заходила.

Від допиту інших свідків прокурор відмовився під час судового розгляду. Сторона захисту не наполягала на допиті даних свідків.

Також обставини інкримінованого ОСОБА_6 злочину підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000119 (т. 5 а.к.п. 193);

- диском з аудіо записом телефонного дзвінка на спецлінію «102» гр. ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_2 (т. 6 а.к.п. 24);

- рапортом працівника поліції, відповідно до якого 07.03.2019 отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 800 від 07.03.2019 як вбивство (т. 5 а.к.п. 194);

- повідомленням про початок досудового розслідування № б/н/24-2019 від 07.03.2019 (т. 5 а.к.п. 195);

- дорученням про проведення досудового розслідування від 07.03.2019, яким доручено провести досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000119 від 07.03.2019, порушеному за ознаками п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України (т. 5 а.к.п. 196);

- дорученням про проведення слідчих (розшукових дій) у порядку ст. 40 КПК України № 1516/24-2019 від 07.03.2019, яким доручено оперативним працівникам Тульчинського відділення поліції Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області допитати та розширити коло свідків з числа мешканців, проживаючих в с. Мазурівка по вул. В. Чорновола, Тульчинського району та інших осіб, яким би було відомо про обставини вчинення вбивства ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та допитати їх у встановленому порядку; витребувано в сільській раді характеризуючі матеріали та довідки на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 (т. 5 а.к.п. 197);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), відповідно до якого 07.03.2019 о 06 год 13 хв до чергового частини ВП ГУНП надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про те, що до неї звернувся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , та повідомив, що в його будинку знаходиться два трупа: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (т. 5 а.к.п. 198-199);

- письмовою розпискою ОСОБА_6 від 07.03.2019, якою він дає згоду на огляд належного йому домогосподарства (т. 5 а.к.п. 201);

- протоколом огляду місця події від 07.03.2019, ілюстративною таблицею до протоколу та диском з відео і фото огляду місця події, відповідно до яких було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 ; під час огляду, крім іншого, на підлозі виявлено дерев`яне руків`я від сокири; на ліжку знаходиться труп жіночої статі, зі слів очевидців трупом жіночої статі являється ОСОБА_8 , 1991 року народження; труп знаходиться у положенні лежачи на спині прикритий ковдрою фіолетово-білого кольору, на обличчі є залишки крові, а також поруч на подушці, на якій вона лежить; у розкладеному кріслі знаходиться труп чоловічої статі, зі слів очевидців, трупом чоловічої статі являється ОСОБА_9 , 1996 року народження; труп знаходиться у положенні лежачи на спині, на губі знаходяться сліди крові; з місця події вилучено: змив РБК зі стіни кімнати № 2, зразок рідини зі слідами РБК, змив РБК з поверхні дерев`яної тумбочки, вирізка тканини зі слідами РБК, дерев`яне руків`я від сокири; огляд почато о 08 год 55 хв, огляд закінчено о 10 год 45 хв 07.03.2019 (т. 5 а.к.п. 202-215);

- постановою про отримання зразків для проведення експертизи від 07.03.2019, відповідно до якої у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , постановлено відібрати зразки крові, букального епітелію, змиви з рук, зрізи нігтьових пластин, запахові сліди та відбитки слідів пальців рук (т. 5 а.к.п. 225-226);

- протоколом отримання зразків для експертизи від 07.03.2019, згідно з яким у ОСОБА_6 було відібрано зразки крові для проведення криміналістичних експертиз (т. 5 а.к.п. 227);

- висновком амбулаторного медичного огляду ОСОБА_6 № 31 від 07.03.2019, яким у ОСОБА_6 встановлено алкогольне сп`яніння (2,04 проміле) (т. 6 а.к.п. 134);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.03.2019, відповідно до якого слідчий СУ ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_31 07.03.2019 о 13 годині 00 хвилин, у приміщенні службового кабінету № 13 СУ ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Вінниця, вул. Театральна, 10, в межах кримінального провадження № 0000119 від 07.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, за фактом умисного вбивства двох осіб затримав особу підозрюваного у вчиненні злочину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчин, Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , неодруженого, раніше судимого; слідчий СУ ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_31 у присутності понятих здійснив обшук затриманого ОСОБА_6 , під час якого було виявлено та вилучено належний йому камуфльований бушлат, куртку з синтетичного матеріалу чорного кольору, жилетку джинсову, штани світло-сірого кольору, черевики; зауваження і доповнення до протоколу не надійшли (т. 1 а.к.п. 83-85);

- клопотанням про проведення експертизи від 07.03.2019, відповідно до якого доручено проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у кримінальному провадженні № 0000119 від 07.03.2019 судово-медичним експертам Вінницького обласного бюро СМЕ, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Г. Успенського, 83, на вирішення експертів поставлено запитання та надано труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживав за адресою: АДРЕСА_4 (т. 5 а.к.п. 231-232);

- клопотанням про проведення експертизи від 07.03.2019, відповідно до якого доручено проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні № 0000119 від 07.03.2019 судово-медичним експертам Вінницького обласного бюро СМЕ, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Г. Успенського, 83, на вирішення експертів поставлено запитання та надано труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживала за адресою: АДРЕСА_5 (т. 5 а.к.п. 237-238);

- постановою про приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 07.03.2019, відповідно до якої приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000119 речові докази, а саме: змив з РБК зі стіни кімнати № 2, поміщений у білий паперовий конверт з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; зразки рідини зі слідами РБК, які поміщено в білий паперовий конверт з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; змив РБК з поверхні дерев`яної тумбочки, який поміщено в паперовий конверт з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; вирізка тканини зі слідами РБК з поверхні подушки, яку поміщено в білий паперовий конверт з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; дерев`яне руків`я від сокири, яке поміщено в картонний паперовий ящик, обв`язаний ниткою, кінці якої склеєно лакмусом паперу з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; чорний шерстяний светр, джинси темно-синього кольору, які поміщено до спец. пакету експертної служби; кофта чорного кольору, чорна синтетична жилетка, білі плавки, чорні шерстяні лосини, які поміщено до спец. пакету експертної служби; камуфльований бушлат, чорного кольору синтетична коротка куртка, чорного кольору черевики, джинси сірого кольору, вилучене поміщено до спец. пакету експертної служби (т. 5 а.к.п. 243);

- клопотанням про накладення арешту на майно від 07.03.2019 (т. 5 а.к.п. 244);

- клопотанням про проведення обшуку від 07.03.2019, згідно з яким надано дозвіл на проведення обшуку в домоволодінні АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_32 , яка померла в 2013 році, під час якого, згідно з протоколом огляду місця події від 07.03.2019, було виявлено та вилучено змив з РБК зі стіни кімнати № 2, поміщено в білий паперовий конверт з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; зразок рідини зі слідами РБК поміщено в білий паперовий конверт з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; змив РБК з поверхні дерев`яної тумбочки, поміщено в білий паперовий конверт з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; вирізка тканини зі слідами РБК з поверхні подушки, поміщено в білий паперовий конверт з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; дерев`яне руків`я від сокири, поміщене у картонний паперовий ящик, обв`язаний ниткою, кінці якої склеєно лакмусом паперу з відповідними підписами понятих та відтисками печаток (т. 5 а.к.п. 246);

- протоколом огляду трупа від 07.03.2019, відповідно до якого старший слідчий-криміналіст СУ ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_33 провів огляд трупа ОСОБА_8 ; під час огляду трупа вилучено одяг без забруднених трусів, одяг поміщено до полімерного чорного пакету з пояснювальною биркою та написом; зрізи нігтів, які поміщено до паперового конверту з пояснювальним написом; зразки волосся, які поміщено до паперового конверту з пояснювальним написом; огляд почато о 13 год 55 хв, огляд закінчено о 14 год 15 хв (т. 6 а.к.п. 1);

- протоколом огляду трупа від 07.03.2019, відповідно до якого старший слідчий-криміналіст СУ ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_33 провів огляд трупа ОСОБА_9 ; під час огляду трупа вилучено одяг, який поміщено до чорного полімерного пакету з пояснювальним написом; зроблено зрізи нігтьових пластин з обох рук та поміщено до паперового конверту з пояснювальним написом; вилучено зразки волосся з голови, які поміщено до паперового конверту з пояснювальним написом; огляд почато о 14 год 20 хв, огляд закінчено о 14 год 38 хв (т. 6 а.к.п. 2);

- дозволом на видачу трупа від 07.03.2019, згідно з яким надано дозвіл на видачу трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для поховання ОСОБА_18 ; згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 567-Ж від 07.03.2019, причиною смерті ОСОБА_9 є травматичний шок, сполучена травма тіла (т. 6 а.к.п. 7);

- дозволом на видачу трупа від 07.03.2019, згідно з яким надано дозвіл на видачу трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для поховання ОСОБА_11 ; згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 566-Ж від 07.03.2019, причиною смерті ОСОБА_8 є травматичний шок, сполучена травма тіла (т. 6 а.к.п. 8);

- ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.03.2019, згідно з якою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів; строк тримання під вартою ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання особи, тобто з 10 год 30 хв 07.03.2019 (т. 1 а.к.п. 88-89);

- довідкою про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 11.03.2019, відповідно до якої 07.03.2019 о 06 год 13 хв до чергової частини Тульчинського ВП ГУНП надійшло повідомлення про вчинення подвійного вбивства в АДРЕСА_2 ; 07.03.2019 заява прийнята та зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, розпочато досудове розслідування (т. 6 а.к.п. 17);

- заявою про залучення до провадження як потерпілого від 11.03.2023, якою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , просить залучити її як потерпілу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 (т. 6 а.к.п. 18);

- копією ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.03.2019, відповідно до якої накладено арешт на речі та предмети, виявлені та вилучені в ході розслідування кримінального провадження, а саме: змив з РБК зі стіни кімнати № 2, поміщений у білий паперовий конверт з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; зразки рідини зі слідами РБК, які поміщено в білий паперовий конверт з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; змив РБК з поверхні дерев`яної тумбочки, який поміщено в паперовий конверт з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; вирізка тканини зі слідами РБК з поверхні подушки, яку поміщено в білий паперовий конверт з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; дерев`яне руків`я від сокири, яке поміщено в картонний паперовий ящик, обв`язаний ниткою, кінці якої склеєно лакмусом паперу з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; чорний шерстяний светр, джинси темно-синього кольору, які поміщено до спец. пакету експертної служби; кофта чорного кольору, чорна синтетична жилетка, білі плавки, чорні шерстяні лосини, які поміщено до спец. пакету експертної служби; камуфльований бушлат, чорного кольору синтетична коротка куртка, чорного кольору черевики, джинси сірого кольору (т. 5 а.к.п. 245);

- ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.03.2019, відповідно до якої відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_34 про проведення обшуку в домоволодінні АДРЕСА_6 , яке належить ОСОБА_32 , яка померла у 2013 році (т. 5 а.к.п. 247);

- заявою про залучення до провадження як потерпілого від 14.03.2019, якою ОСОБА_18 просить залучити його як потерпілого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 від 11.03.2019 (т. 6 а.к.п. 22);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 14.03.2019, відповідно до якого старший слідчий в ОВС СУ ГУНП прийняв усну заяву від ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України (т. 6 а.к.п. 20);

- заявою ОСОБА_6 від 18.03.2019, якою він надає згоду на проведення слідчого експерименту у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 (т. 6 а.к.п. 25);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.03.2019 та диском з відео слідчого експерименту, відповідно до якого старший слідчий в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_35 за участю підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_36 та спеціаліста ОСОБА_37 , у присутності понятих провів слідчий експеримент; під час слідчого експерименту ОСОБА_6 показав, що ОСОБА_9 прийшов до нього додому приблизно о 20 год - 21 год вечора з горілкою. Він, ОСОБА_8 , яка з ним жила, та ОСОБА_9 сіли випивати. Виявилось, що горілки замало, тому ОСОБА_9 попросив його піти ще купити, однак горілки він не купив, бо йому не дали, після чого він повернувся додому. Підійшовши до дверей будинку, зрозумів, що вони зачинені, він постукав у вікно, але ніхто йому не відчинив, тому він обійшов хату і подивився в інше вікно, де побачив, що ОСОБА_9 «зажимається» з ОСОБА_8 . ОСОБА_9 чіплявся до ОСОБА_8 , а вона його відштовхувала. Він почав стукати у вікно. Лариса, побачивши його, відштовхнула ОСОБА_9 і відчинила йому двері. Він зайшов у будинок та зробив їм зауваження, почався скандал. У будинку уже була горілка і цигарки, звідки вони з`явилися, йому невідомо. ОСОБА_9 вдарив його спочатку у коліно, потім ударив табуреткою та розбив голову. Він побачив держак від сокири, схопив його і вдарив ним ОСОБА_9 , бив по ногах. Перший раз, коли ОСОБА_9 його відпихнув, він ударився коліном об газову плиту. Потім ОСОБА_9 вдарив його у щелепу. ОСОБА_9 почав брати його «за барки», він його відпихнув і вдарив держаком нижче коліна, ОСОБА_9 присів і кинув в нього табуреткою. ОСОБА_8 почала його лаяти, тому він її вдарив декілька разів держаком по животі. Коли бив ОСОБА_8 , розбив її носа, тому сказав їй умиватися у відрі, щоб не забруднити усе, бо кров важко відмивається. Заспокоївшись, продовжили випивати. ОСОБА_9 в минулому був «атошніком», його «перемкнуло» і він знову почав до нього лізти битися. Він декілька разів ударив ОСОБА_9 держаком по тулубу, потім один раз ударив по скроні, ОСОБА_9 вдарився в бильце іншою стороною голови. ОСОБА_8 почала до нього лізти, він хотів її вдарити по нозі, але ОСОБА_9 його штовхнув, тому він вдарив її по скроні і «розсік» їй голову. ОСОБА_9 вибіг на вулицю, він сказав йому повернутися в хату, щоб не «зривати очі» сусідам. ОСОБА_9 зайшов в хату. Він сказав ОСОБА_9 іти додому, але ОСОБА_9 відмовився і сказав, що батько його вб`є. Вони ще трохи випили. Свідомість ОСОБА_8 і ОСОБА_9 не втрачали. ОСОБА_8 він вдарив разів 10 і лише один раз в голову (удар пройшов від лоба до скроні). Він вирішив піти до батька ОСОБА_9 , щоб той забрав ОСОБА_9 додому, але батько сказав, що не піде до ОСОБА_9 . Вони з ним поговорили, покурили і він пішов додому. Після того як прийшов знову додому, побачив, що ОСОБА_8 і ОСОБА_9 вже мертві, вони не реагували. Потім пішов до сусідки, щоб вона подзвонила в поліцію і швидку. Бійка відбувалася десь до 22 години вечора, а від батька ОСОБА_9 він повернувся приблизно о 07 год чи 08 год ранку (т. 6 а.к.п. 26-28);

- ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2019, якою клопотання задоволено та доручено проведення судово-медичної (імунологічної) експертизи у кримінальному провадженні № 0000119 від 07.03.2019 за ознаками злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України; на вирішення експертам поставлено питання та у розпорядження експертів надано камуфляжний бушлат, куртку з синтетичного матеріалу чорного кольору, жилетку джинсову, штани світло-сірого кольору, які поміщено до спец пакету Національна поліція України головне слідче управління IZN 4000472, та пару взуття темного кольору, які поміщено до спец пакету Національна поліція України головне слідче управління IZN 4000473 (т. 6 а.к.п. 79-80);

- ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2019, якою задоволено клопотання та доручено проведення судово-медичної (цитологічної) експертизи у кримінальному провадженні № 0000119 від 07.03.2019 експертам Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи; на вирішення експертів поставлено питання та надано кухонний ніж з пластмасовою ручкою чорного кольору поміщено в білий паперовий конверт з відповідними підписами та відтисками печаток (т. 6 а.к.п 53-55);

- ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2019, якою клопотання задоволено та доручено проведення судово-імунологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000119 від 07.03.2019; на вирішення експертам поставлено питання та у розпорядження експертів надано светр вовняний чорний, футболку темно-червоного кольору напівсинтетичну, светр чорнпий синтетичний, штани джинсові чорні, штани спортивні темно-синього кольору синтетичні, плавки червоного кольору, які поміщено до полімерного пакету, зв`язаного ниткою та скріплено биркою з відповідними підписами та відтисками печатки (т. 6 а.к.п. 71-74);

- ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2019, якою клопотання задоволено та доручено проведення судово-імунологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000119 від 07.03.2019; на вирішення експертам поставлено питання та у розпорядження експертів надано змив РБК зі стіни кімнати № 2, який поміщено до білого паперового конверта з відповідними підписами та відтисками печатки; зразок рідини з відра у кімнаті № 2 зі слідами РБК, який поміщено до білого паперового конверту з відповідними підписами та відтисками печатки; вирізка тканини зі слідами РБК з поверхні подушки, який поміщено до білого паперового конверту з відповідними підписами та відтисками печатки; змив РБК з поверхні дерев`яної тумбочки, який поміщено до білого паперового конверту з відповідними підписами та відтисками печатки (т. 6 а.к.п. 88-91);

- ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.03.2019, якою клопотання задоволено та призначено у кримінальному провадженні № 0000119 від 07.03.2019 судово-медичну (цитологічну) експертизу; на вирішення експертам поставлено питання та у розпорядження експертів надано 2 (два) білих паперових конверти, в яких знаходяться зрізи нігтів з лівої та правої рук трупа ОСОБА_8 та трупа ОСОБА_9 чи іншої особи (т. 6 а.к.п. 64);

- ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.03.2019, якою клопотання задоволено та призначено судово-медичну (цитологічну) експертизу; на вирішення експертам поставлено питання та у розпорядження експертів надано білий паперовий конверт, в якому знаходяться зрізи нігтів з пальців лівої та правої рук підозрюваного ОСОБА_6 з відповідними підписами та відтисками печатки (т. 6 а.к.п. 105);

- ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2019, якою клопотання задоволено та призначено проведення судово-медичної (імунологічної) експертизи у кримінальному провадженні № 0000119 від 07.03.2019; на вирішення експертам поставлено питання та у розпорядження експертів надано безрукавку чорного кольору з плащової тканини з блискавкою, майку чорну бавовняну, гольф чорний синтетичний, бюстгальтер чорний синтетичний, рейтузи чорні синтетичні, які поміщено до полімерного чорного пакету, зв`язаного чорною ниткою та скріплено биркою з відповідними підписами та відтисками печатки (т. 6 а.к.п. 98-100);

- висновком експерта № 227 від 02.04.2019 та фототаблицею до висновку експерта, згідно з яким при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлена сполучна травма тіла: рана, садна та крововиливи на голові, множинні синці та садна на тулубі та кінцівках; закрита тупа травма грудей: синці, крововиливи в м?які тканини грудей, переломи 9,10 ребер зліва; крововилив в рефлексогенну зону (підключичної артерії та плечового сплетіння зліва); дана травма виникла від неодноразової дії тупого твердого предмету (предметів) з достатньою для утворення ушкоджень силою, в короткий проміжок до настання смерті, який може вимірюватися хвилинами, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя та стоїть в причинному зв?язку з настанням смерті; смерть ОСОБА_9 настала від сполучної травми тіла, можливо 07.03.2019; під час отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 міг знаходитись в любому положенні тіла за умови доступності травмуючих предметів до відповідних ділянок тіла (місця та напрямку дії травмуючої сили), - передня та ліва бокова частини голови, підключична та ключична ділянка зліва, грудна клітка зліва по задній поверхні, різні поверхні всіх кінцівок, ліва сіднична ділянка; індивідуальні ознаки травмуючих предметів на характеристиках ушкоджень у ОСОБА_9 не відобразились, що не виключає можливість їх утворення, в тому числі і від ударів «дерев?яним руків?ям від сокири»; після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 міг короткий проміжок часу, що вимірюється хвилинами, до настання загрозливих для життя явищ (травматичний шок) здійснювати активні фізичні дії; при судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт у концентрації 2,8 проміле у крові та 5,3 проміле у сечі, така концентрація алкоголю в крові за життя могла відповідати сильному алкогольному сп`янінню (т. 5 а.к.п. 239-242);

- висновком експерта № 228 від 02.04.2019 та фототаблицею до висновку експерта, згідно з яким при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 виявлена сполучна травма тіла: рана, синець та численні садна на голові, крововиливи в м`які тканини голови, садно на грудях, закрита тупа травма живота - розрив селезінки, гемоперітонеум 1000 мл, множинні синці та гематоми в ділянці кінцівок, садна на кінцівках; дана травма виникла від неодноразової дії тупого твердого предмету (предметів) з достатньою для утворення ушкоджень силою, в короткий проміжок до настання смерті, який може вимірюватися хвилинами, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя та стоїть в причинному зв`язку з настанням смерті; смерть ОСОБА_8 настала від сполучної травми тіла, можливо 07.03.2019; під час отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 могла знаходитись в любому положенні тіла за умови доступності травмуючих предметів до відповідних ділянок тіла (місця та напрямку дії травмуючої сили), - передня та бокові частини голови, шия та грудна клітка справа, різні поверхні всіх кінцівок, сідничні ділянки; індивідуальні ознаки травмуючих предметів на характеристиках ушкоджень у ОСОБА_8 не відобразились, що не виключає можливість їх утворення, в тому числі і від ударів «дерев`яним руків`ям від сокири»; після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 могла короткий проміжок часу, що вимірюється хвилинами, до настання загрозливих для життя явищ (травматичний шок), здійснювати активні фізичні дії; при судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_8 виявлено етиловий спирт у концентрації 2,1 проміле, така концентрація алкоголю в крові за життя могла відповідати алкогольному сп`янінню середнього ступеню (т. 5 а.к.п. 233-236);

- ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.04.2019, згідно з якою виправлено допущену описку в резолютивній частині ухвали суду від 21.03.2019, а саме: замість «Для проведення експертизи експертам надати: кухонний ніж з пластмасовою ручкою чорного кольору поміщено в білий паперовий конверт з відповідними підписами та відтисками печаток» слід читати «Для проведення експертизи експертам надати: дерев`яне руків`я від сокири зі слідами РБК, яке поміщене в картонну коробку коричневого кольору, яка обв`язана нитками та скріплена биркою з відповідними підписами та відтисками печаток» (т. 6 а.к.п. 57-58);

- висновком судово-психіатричного експерта № 122 від 08.04.2019, відповідно до якого в період вчинення інкримінованого правопорушення ОСОБА_6 на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності; питання в частині «чи міг (може) ОСОБА_6 усвідомлювати значення своїх дій» є некоректним, оскільки ставиться лише судом при визначенні дієздатності особи; в період вчинення інкримінованого йому правопорушення ОСОБА_6 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; в теперішній час ОСОБА_6 на психічні розлади не страждає, у нього виявлений змішаний розлад особистості (F61.00); в теперішній час ОСОБА_6 може усвідомлювати свої дії та керувати ними; за психічним станом ОСОБА_6 може стати перед слідством та судом; застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не потребує (т. 6 а.к.п. 46-50);

- відповіддю на запит від 09.04.2019 № 282, відповідно до якої станом на 31.12.2012 власником 13/50 частин нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_32 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.07.2005 № 1298 (т. 5 а.к.п. 250);

- висновком амбулаторної судово-наркологічної експертизи № 74 від 09.04.2019, відповідно до якого ОСОБА_6 виявляє ознаки хронічного алкоголізму ІІ стадії; потребує лікування; примусове лікування не протипоказане (т. 6 а.к.п. 40);

- постановою про уточнення анкетних даних потерпілого та уточнення адресних даних від 09.04.2019, згідно з якою постановлено вважати всі слідчі дії, а також процесуальні документи по кримінальному провадженню № 0000119, в яких значиться домоволодіння АДРЕСА_2 , як виконані у домоволодінні АДРЕСА_2 (т. 5 а.к.п. 249);

- висновком експерта № 45 від 10.04.2019, відповідно до якого при дослідженні дерев`яного руків`я від сокири (об`єкт № 1) слідів крові не виявлено (т. 6 а.к.п. 60-61);

- висновком експерта № 59 від 19.04.2019, згідно з яким кров трупа потерпілої гр-ки ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В по системі ABO; кров трупа потерпілого гр-на ОСОБА_9 відноситься до групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В по системі АВО; кров гр-на ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В по системі АВО; в слідах на марлевому тампоні зі зразком рідини з металевого тазу (об`єкт № 2), вирізці тканини з наволочки (об`єкт № 3), ватному тампоні зі змивом з поверхні дерев`яної труби (об`єкт № 4), вилучених під час огляду будинку та представлених на дослідження, встановлено наявність крові людини; при серологічному дослідженні в цих об`єктах виявлений антиген А, а в об`єктах № 3, 4 ще й ізогемаглютинин анти-В; таким чином, кров у вказаних об`єктах належить до групи А з ізогемаглютинином анти-В і походження її від потерпілої гр-ки ОСОБА_8 не виключається; в слідах на ватному тампоні зі змивом речовини зі стіни кімнати № 2 з правої сторони біля трупа чоловічої статі (об`єкт № 1), вилученому під час ОМП та представленому на дослідження, наявність крові не встановлено (т. 6 а.к.п. 93-95);

- висновком експерта № 44 від 23.04.2019, з якого убачається, що згідно з висновком експерта № 55 від 19.04.2019 відділення судово-медичної імунології віділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ, кров потерпілої гр-ки ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В аерологічної системи АВО; кров потерпілого гр-на ОСОБА_9 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО; кров підозрюваного гр-на ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО"; при дослідженні піднігтьового вмісту правої (об`єкт. № 1) та лівої (об`єкт № 2) рук підозрюваного гр-на ОСОБА_6 наявність крові не встановлена, виявлено поодинокі епітеліальні клітини людини, статева належність яких не встановлена в зв`язку з відсутністю епітеліальних клітин в мікропрепаратах зі збереженими та придатними для цитологічного дослідження ядрами, групова належність виявлених епітеліальних клітин не встановлювалась в зв`язку з недостатньою їх кількістю в мікропрепаратах для даного виду серологічної реакції; зрізи нігтів та витяжки з піднігтьового вмісту з правої (об`єкт № l) і лівої (об`єкт № 2) рук підозрюваного гр-на ОСОБА_6 на ниточки марлі залишені для подальшого ДНК-дослідження та передані слідчому (т. 6 а.к.п. 66-68);

- висновком експерта № 46 від 23.04.2019, відповідно до якого при дослідженні піднігтьового вмісту правої (об`єкт № l) та лівої (об`єкт № 2) рук потерпілої гр-ки ОСОБА_8 виявлена кров людини, при визначенні групової належності якої виявлено антиген А ізосерологічної системи АВО (що відповідає А(II) групі крові); встановити статеву належність виявленої крові не представляється можливим в зв`язку з надзвичайно малою її кількістю, а також відсутністю збережених, придатних для дослідження ядер; таким чином, виявлена кров (об`єкти № 1, 2) може походити від будь-якої людини, в крові якої міститься антиген А, так і від самої потерпілої гр-ки ОСОБА_8 не виключається за рахунок виявленого антигену А; при дослідженні піднігтьового вмісту правої (об`єкт № 1) та лівої (об`єкт № 2) рук потерпілої гр-ки ОСОБА_8 виявлено епітеліальні клітини, статева належність яких не встановлена в зв`язку з відсутністю збережених, придатних для дослідження ядер; групова належність виявлених епітеліальних клітин (об`єкти № 1, 2) не визначалась в зв`язку з надзвичайно малою їх кількістю (об`єкт № 1 - 4 клітини; об`єкт № 2 - 2 клітини); зрізи нігтів та витяжки з піднігтьового вмісту з правої (об`єкт № l) і лівої (об`єкт № 2) рук потерпілої гр-ки ОСОБА_8 на ниточки марлі залишені для подальшого ДНК-дослідження та передані слідчому (т. 6 а.к.п. 112-115);

- висновком експерта № 47 від 24.04.2019, згідно з яким при дослідженні піднігтьового вмісту правої (об`єкт № 1) та лівої (об`єкт № 2) рук потерпілого гр-на ОСОБА_9 виявлено епітеліальні клітини, які належать особі чоловічої генетичної статі, при визначенні групової належності яких був виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО (що відповідає О(I) групі крові); враховуючи статеву та групову характеристику осіб, що проходять по справі, виявлені епітеліальні клітини (об`єкти № 1, 2) можуть походити як від будь-якого чоловіка, в крові якого мається антиген Н, від підозрюваного гр-на ОСОБА_6 , так і від самого потерпілого гр-на ОСОБА_9 не виключається (за рахунок антигену Н); при дослідженні піднігтьового вмісту правої (об`єкт № 1) та лівої (об`єкт № 2) рук потерпілого гр-на ОСОБА_9 слідів крові не виявлено; зрізи нігтів та витяжки з піднігтьового вмісту з правої (об`єкт № l) і лівої (об`єкт № 2) рук потерпілого гр-на ОСОБА_9 на ниточки марлі залишені для подальшого ДНК-дослідження та передані слідчому (т. 6 а.к.п. 107-110);

- клопотанням про продовження строку досудового розслідування від 24.04.2019, яким старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_35 просить продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000119 від 07.03.2019 до чотирьох місяців, тобто до 07.07.2019 (т. 6 а.к.п. 29-32);

- ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2019, якою продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000119 від 07.03.2019, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України до чотирьох місяців, тобто до 07.07.2019 (т. 5 а.к.п. 34-35);

- висновком експерта № 62 від 02.05.2019, згідно з яким в слідах на джинсових штанах (об`єкт № 1), належних ОСОБА_9 та представлених на дослідження, встановлено наявність крові, видову та групову належність якої встановити неможливо в зв`язку з гнильними змінами; на трьох светрах, футболці, спортивних штанах, плавках чоловічих, представлених на дослідження, наявність крові не встановлена (т. 6 а.к.п. 75-76);

- висновком експерта № 60 від 02.05.2019, відповідно до якого в слідах на черевику з правої ноги (об`єкт № 1a), джинсових штанах (об`єкти № 1, 2, 3, 4, 5, 6), куртці камуфляжній (названа слідчим «бушлат») (об`єкти № 8, 9), куртці чорного кольору (об`єкти № 11, 12, 13), вилучених у гр. ОСОБА_6 та представлених на дослідження, встановлено наявність крові людини. При серологічному дослідженні в цих об`єктах виявлений антиген А, а в об`єкта № 1, 2, 4, 9, 11, 12, 13 ще й ізогемаглютинин анти-В; таким чином, кров у вказаних об`єкта належить до групи А з ізогемаглютинином анти-В і походження її від потерпілої гр-ки ОСОБА_8 не виключається; в слідах на куртці камуфльованій (об`єкти № 7 і 10), вилученій у ОСОБА_6 та представленій на дослідження, наявність крові не встановлено; на черевику з лівої ноги, жилетці (названа слідчим «джинсова»), представлених на дослідження, плям, подібних на кров, не знайдено (т. 6 а.к.п. 82-85);

- висновком експерта № 61 від 02.05.2019, відповідно до якого в слідах на рейтузах (об`єкт № 1), належних ОСОБА_8 та представлених на дослідження, встановлено наявність крові, видову та групову належність якої встановити неможливо у зв`язку з гнильними змінами; на безрукавці, гольфі, майці, бюстгальтері, представлених на дослідження, наявність крові не встановлена (т. 6 а.к.п. 102-102а);

- письмовою заявою ОСОБА_25 від 06.05.2019, якою вона надає добровільну згоду на проведення слідчого експерименту у домоволодіння АДРЕСА_2 (т. 6 а.к.п. 116);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.05.2019 та диском з відео слідчого експерименту, відповідно до якого старший слідчий в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_35 за участю свідка ОСОБА_25 , у присутності понятих провів слідчий експеримент; під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_25 показала, що близько 06 години ранку 07.03.2019 вона почула гучний стукіт по воротах, почали гавкати собаки. Вона вибігла на вулицю і побачила, що стоїть сусід. Це був ОСОБА_6 . Він почав кричати, щоб вона покликала батька. Батька вона не покликала, а вийшла сама. Запитала, що у нього сталося, на що він відповів, що у нього «ЧП» та повідомив, що у нього два трупа. Просив викликати швидку. Вона сказала, що викличе поліцію. На службу «102» телефонувала двічі, однак не змогла додзвонитись, після цього зі служби їй передзвонили і вона повідомила про подію. Приблизно о 07 годині ранку приїхала поліція і дійсно підтвердилося, що в будинку ОСОБА_6 два трупа. ОСОБА_6 в цей час чекав, нікуди не тікав, агресивних дій з його боку не було. Що то за трупи у його будинку, він не казав. ОСОБА_8 вона знала, бо це була його співмешканка, а хлопчину вона бачила напередодні, коли він з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ішов до них додому. Хлопчину вона раніше не знала, вперше побачила 06.03.2019. Вона запитувала у ОСОБА_6 , чим він їх убив, він сказав, що топорищем. Казала працівникам поліції, що шуму ніякого не чула та що вбивство могло трапитися вночі (т. 6 а.к.п. 117-119);

- постановою про визнання речових доказів і передачу їх на зберігання від 31.05.2019, відповідно до якої змив з РБК зі стіни кімнати № 2, який поміщено в білий паперовий конверт з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; зразок рідини зі слідами РБК, який поміщено в білий паперовий конверт з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; змив РБК з поверхні дерев`яної тумбочки, який поміщено в білий паперовий конверт з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; вирізка тканини зі слідами РБК з поверхні подушки, яку поміщено в білий паперовий конверт з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; дерев`яне руків`я від сокири, яке поміщено в картонний паперовий ящик, обв`язаний ниткою, кінці якої склеєно лакмусом паперу з відповідними підписами понятих та відписками печаток; чорний вовняний светр, футболка темно-червона напівсинтетична, светр чорний синтетичний, штани джинсові чорні, штани спортивні темно-сині синтетичні, плавки червоні, які поміщено до чорного поліетиленового пакету, зав`язаного у верхній частині мотузкою, кінці якої скріплено паперовою биркою з відповідними підписами та відтисками печаток; безрукавка з плащової тканини з блискавкою, майка чорна бавовняна, гольф чорний синтетичний, бюстгальтер чорний синтетичний, рейтузи чорні синтетичні, які поміщено до чорного поліетиленового пакету, зав`язаного у верхній частині мотузкою, кінці якої скріплено паперовою биркою з відповідними підписами та відтисками печаток; камуфльований бушлат, чорного кольору синтетична коротка куртка, джинси сірого кольору, які поміщено до спец пакету Національна поліція України головне слідче управління IZN 4000472; черевики чорного кольору, які поміщено до спец пакету Національна поліція України головне слідче управління IZN 4000473; зразки букального епітелію, дактилоскопічні сліди, зрізи нігтьових пластин з правої та лівої рук, що окремо поміщено до білих паперових конвертів з відповідними підписами та відтисками печаток; зразки крові, які поміщено до білих паперових конвертів з відповідними підписами та відтисками печаток; зразки волосся, зрізи нігтьових пластин з лівої та правої рук у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які поміщено окремо до білих паперових конвертів з відповідними підписами та відтисками печаток - визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000119 (т. 6 а.к.п. 121-122);

- протоколом пред`явлення предмету для впізнання за фотознімками від 07.06.2019, згідно з яким старший слідчий в ОВС СУ ГУНП ОСОБА_35 у присутності понятих провів пред`явлення для впізнання прошитих та скріплених печаткою фотознімків дерев`яного руків`я від сокири; на запитання слідчого підозрюваний ОСОБА_6 відповів, що дане дерев`яне руків`я він виготовляв власними руками, воно було бувшим у користуванні, з визначеною формою, з додаванням чи акації, чи буку; даним руків`ям ОСОБА_6 в ніч на 07.03.2019 вбив ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ; серед представлених шести фото дерев`яних руків`їв від сокири, розташованих відповідно під номерами 1, 2, 3, 4, 5, 6, підозрюваний ОСОБА_6 впізнав на фото під № 3, повідомивши, що це руків`я, яким він убив ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (т. 6 а.к.п. 123-126);

- постановою про уточнення анкетних даних потерпілого від 10.06.2019, відповідно до якої постановлено вважати всі слідчі дії, а також процесуальні документи у кримінальному провадженні № 0000119, в яких значиться ОСОБА_8 , як виконані з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 6 а.к.п. 132).

Крім того, в судовому засіданні 26.07.2023 було досліджено речові докази, а саме: штани, куртку, жилетку, куртку комуфляжну, змив РБК зі стіни кімнати № 2, зразки рідини зі слідами РБК з металевого тазу у кімнаті № 2, вирізку тканини з поверхні подушки біля трупа жіночої статі з кімнати № 1, вирізку тканини з речовиною бурого кольору, змиви РБК з поверхні дерев`яної тумби у кімнаті № 2, зразок крові, відібраний у ОСОБА_6 , пара гумового взуття темного кольору, вилученого у ОСОБА_6 ; одяг ОСОБА_8 , а саме: штани, жилетку темного кольору, майку темного кольору, кофту чорного кольору, бюстгальтер чорного кольору; одяг ОСОБА_9 , а саме: штани (джинси) темного кольору, футболку бордового кольору, светр чорного кольору, светр темного кольору, штани спортивні темного кольору, кофту темного кольору, спідню білизну червоного кольору; зразки нігтів правої та лівої рук ОСОБА_6 , зразки нігтів правої та лівої рук ОСОБА_8 , зразки нігтів правої та лівої рук ОСОБА_9 .

Прокурор під час судових дебатів у судовому засіданні 27.09.2023 просив визнати винним ОСОБА_6 та призначити йому покарання у виді довічного позбавлення волі; з приводу цивільного позову покладається на розсуд суду; речові докази просив знищити; запобіжний захід обвинуваченому залишити тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 під час судових дебатів 27.09.2023 просила призначити менше покарання, ніж просить прокурор.

Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_18 в судове засідання 27.09.2023 не з`явилися.

ОСОБА_18 попередньо через канцелярію суду подав заяву, у якій просить судовий розгляд у справі відносно ОСОБА_6 здійснювати без його участі, оскільки він не має можливості приїжджати в судові засідання; просить присудити ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі.

Потерпіла ОСОБА_11 також попередньо до суду подала заяву, у якій повідомляє, що вона не може бути присутня на судових дебатах у зв`язку з пологами; хоче, щоб ОСОБА_6 дали термін покарання пожиттєво.

Від потерпілої ОСОБА_10 попередньо через електронну пошту суду надійшла заява, у якій вона просить провести судовий розгляд справи за її відсутності; просить винести справедливий вирок для обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме: пожиттєвий термін відбування покарання та відшкодування моральної та матеріальної шкоди в сумі 300000 грн; причиною її відсутності є воєнний стан в Україні.

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Частиною першою статті 94 КПК України визначено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (стаття 84 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Вимогами кримінального процесуального закону передбачено, що докази збираються під час досудового розслідування.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується направленням до суду обвинувального акта.

Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. За загальним правилом слідчі (розшукові) дії, негласні слідчі (розшукові) дії можуть проводитися лише в розпочатому кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та не можуть проводитися до внесення відомостей до реєстру, після закінчення строків досудового розслідування. Будь-які слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими (статті 214, 223, 219 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 08.02.2001 у справі «Берктай проти Туреччини», рішення від 07.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії», показує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Європейський суд з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» вказував, що рівень певності, якого має досягати суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Лише таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006, «Шабельник проти України» від 19.02.2009, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя, на недоторканість житла тощо.

Суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справі «Козинець проти України», заява № 75520/01, п. 54, від 06.12.2007; рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, п. 150, від 21.04.2011; рішення у справі «Яременко проти України», заява № 32092/02, п. 57, від 12.06.2008).

Аналізуючи вищезазначені норми КПК України, колегія суддів вважає докази, надані стороною обвинувачення, належними та допустимими, такими, що відповідають вимогам КПК України, при оформленні яких не було допущено істотного порушення прав та свобод ні обвинуваченого, ні інших осіб.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 заперечує свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому злочину, його винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення встановлена сукупністю зібраних доказів.

Перевірка обставин даного кримінального провадження, встановлених на досудовому розслідуванні і під час судового розгляду, аналіз та зіставлення досліджених в судовому засіданні доказів, у тому числі показань потерпілих, свідків, протоколів слідчих дій, висновків проведених експертиз, свідчать про недостовірність тверджень обвинуваченого.

У колегії суддів немає підстав сумніватися в достовірності проведених експертиз, оскільки вони проведені з дотриманням встановленого процесуального порядку, компетентними особами, що володіють спеціальними знаннями для вирішення поставлених перед ними питань.

Вищезазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині (вбивства), кваліфікуючою ознакою якого є вбивство двох осіб, є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані в порядку, передбаченому Конституцією та КПК України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що досліджені у судовому засіданні докази - логічні, послідовні, не містять протиріч, переконливі як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку. Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування.

Положення статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитися на її користь, кореспондують із положеннями статті 17 КПК України, яка містить вимогу про необхідність доведення винуватості особи поза розумним сумнівом. Отже, висновок суду про винуватість особи має ґрунтуватися на твердому переконанні, що надані сторонами докази в їх сукупності доводять винуватість особи «поза розумним сумнівом». І навпаки - висновок суду про винуватість особи не може ґрунтуватися лише на припущенні, що ця особа могла вчинити злочин, якщо з огляду на певні обставини чи докази існує «розумний» сумнів у цьому.

Таким чином, приписи статті 62 Конституції України формулюють відповідний стандарт доведення винуватості особи в суді на підставі оцінки всієї сукупності доказів, але вони не забороняють суду зазначати в судовому рішенні мотиви прийняття чи відхилення окремих доказів, врахування чи неврахування певних фактів чи обставин. Більше того, вимога належним чином мотивувати судові рішення є одним із елементів права на справедливий суд. Це вимагає від суду ретельно оцінювати докази та надавати відповідні пояснення стосовно того, чому він бере або не бере до уваги ті чи інші факти чи обставини. І лише оцінивши відповідним чином докази в їх сукупності, суд має зробити висновок щодо винуватості або невинуватості особи.

Зміст поняття доведеності винуватості особи у вчиненні злочину «поза розумним сумнівом» розкрито у пункті 54 рішення Європейського суду з прав людини від 04.09.2014 у справі «Рудяк проти України», згідно з яким Суд в черговий раз послався на свою практику, підтверджуючи, що критерієм, який застосовується при оцінюванні доказів, є доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення у справі «Авшар проти Туреччини», п. 282). Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.07.2018 (справа №688/788/15-к), стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішенні має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключає можливу відсутність умислу або інший характер умислу. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Частина перша статті 115 КК України передбачає відповідальність за умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій.

Питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував, що, вирішуючи в справах про злочини проти життя та здоров`я особи питання про те, з прямим чи непрямим умислом діяв винуватий, суд має виходити із сукупності всіх обставин справи й враховувати не тільки поведінку винуватого, потерпілого і їх взаємостосунки до злочину, під час і після його вчинення, але й спосіб вчинення злочину, застосовані засоби і знаряддя, сам характер заподіяних потерпілим поранень. Про наявність саме прямого умислу можуть свідчити, зокрема, діяння винуватого, які завідомо для нього повинні були потягти смерть потерпілого і не призвели до смертельного наслідку лише в силу обставин, які не залежали від його волі. Ціль досягнення суспільно небезпечного результату - це конструктивний елемент попередньої злочинної діяльності.

Вбивство, передбачене п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, характеризується єдиним наміром щодо вбивства двох (або більше) потерпілих, змістом якого охоплюється умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті декільком фізичним особам. Смерть двох або більше потерпілих утворює собою зміст мисленого уявлення винної особи про результат своїх дій, що є метою вчинення цього злочину як обов`язкової ознаки його суб`єктивної сторони.

Єдність умислу щодо таких дій є характерною відмінною ознакою цього виду вбивства. Притому єдиним умислом є той, який виник до заподіяння смерті (до її настання) першому потерпілому і охоплює своїм змістом намір (прагнення) заподіяти смерть двом або більше. Для такої кваліфікації не має значення, яким мотивом керувався винний і чи був він однаковим при заподіянні смерті кожному з потерпілих. Якщо ці мотиви передбачені як кваліфікуючі ознаки, дії винного додатково кваліфікуються й за відповідними пунктами ч. 2 ст. 115 КК України. Наявність розриву в часі при реалізації єдиного умислу на вбивство двох або більше осіб значення для кваліфікації злочину за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України не має.

У даному кримінальному провадженні про умисел обвинуваченого ОСОБА_6 на вбивство ОСОБА_8 та ОСОБА_9 переконливо свідчить сукупність всіх фактичних обставин вчиненого ним діяння, зокрема, спосіб нанесення, характер і локалізація тілесних ушкоджень, інтенсивність та цілеспрямованість дій обвинуваченого, яка свідчить про наявність умислу на вбивство і полягає в тому, що ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, цілеспрямовано наносив удари дерев`яним руків`ям від сокири по тулубах та по головах потерпілих, що спричинило настання смерті останніх.

На переконання колегії суддів усі дії ОСОБА_6 вказують на те, що обвинувачений бажав настання смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і усвідомлював, що нанесення ударів дерев`яним руків`ям від сокири, в тому числі по голові, можуть потягнути за собою смерть останніх. Отже, дії ОСОБА_6 були спрямовані на вчинення умисного вбивства ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через конфлікт, що виник між ними. Конфліктна ситуація ніяким чином не вимагала від обвинуваченого наносити удари дерев`яним руків`ям від сокири, оскільки ніякої небезпеки для його життя в діях потерпілих не було, однак обвинувачений ОСОБА_6 діяв з прямим умислом на заподіяння смерті, усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у виді смерті потерпілих та бажав їх настання.

Таким чином, згідно з положеннями статті 22 КПК України, з`ясувавши обставини даного кримінального провадження та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Дослідивши усі вищезазначені докази в їх сукупності, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження у їх сукупності, колегія суддів доходить висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину та вважає, що його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), кваліфікуючою ознакою якого є вбивство двох осіб, оскільки така юридична оцінка відповідає фактичним обставинам, встановленим у ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Частиною другою статті 61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно з абзацом 2 пункту 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину; особу обвинуваченого, який раніше судимий (вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 19.06.2009 ОСОБА_6 визнано винним за ч. 2 ст. 121 КК України і призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі за те, що ОСОБА_6 під час сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_42 наніс їй тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_42 померла); звільнився умовно-достроково 18.07.2014 з невідбутим терміном 2 роки 6 місяців 1 день; відповідно до висновку № 74 амбулаторної судово-наркологічної експертизи від 09.04.2019, ОСОБА_6 виявляє ознаки хронічного алкоголізму ІІ стадії, потребує лікування, примусове лікування не протипоказане; згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 122 від 08.04.2019, в період вчинення інкримінованого правопорушення ОСОБА_6 на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, в період вчинення інкримінованого йому правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, в теперішній час на психічні розлади не страждає, стати перед слідством та судом, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; відповідно до довідок поліклініки КНП «Тульчинська центральна районна лікарня» Тульчинської районної ради, ОСОБА_6 у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на обліку не перебуває; згідно з довідкою-характеристикою від 07.03.2019 № 513, скарг і заяв від жителів села до виконавчого комітету на громадянина ОСОБА_6 не надходило; неодружений (хоча зазначав, що у нього є дружина та неповнолітні діти); непрацюючий.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Вчинення злочину ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння колегія суддів вважає доведеним, оскільки це не заперечується самим обвинуваченим та підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Тому відповідно до ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та рецидив злочину, що відповідає положенням статті 34 КК України.

Варто також зазначити, що в ході судового розгляду під час судових засідань поведінка ОСОБА_6 була негативно-емоційною та зухвалою, вочевидь не вписувалася в регламент судового засідання. ОСОБА_6 неодноразово застосовувалися погрози з вжиттям засобів нецензурної мови в бік сторони обвинувачення. ОСОБА_6 часто дратувався, був емоційно-нестійким, імпульсивним та використовував у своїх висловлюваннях ненормативну лексику, незважаючи на зауваження членів колегії суддів. З висновку судово-психіатричного експерта № 122 від 08.04.2019, наявного в матеріалах даного кримінального провадження, зокрема з консультації психолога, убачається, що з часу проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи і до теперішнього часу поведінка ОСОБА_6 зовсім не змінилася, що вказує на те, що така поведінка ОСОБА_6 є його звичайною поведінкою.

На думку колегії суддів, поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 свідчить про чітко виражену антисоціальну спрямованість, зневажливе ставлення до закону та загальноприйнятих норм моралі. Зухвала поведінка ОСОБА_6 та обставини вчиненого злочину свідчать про підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого.

Доцільним також буде зауважити, що у вчиненому злочині обвинувачений ОСОБА_6 жодним чином не розкаявся, жодного жалю з приводу своїх протиправних дій та осуду своєї поведінки протягом усього часу розгляду кримінального провадження він не висловив. Навпаки, ОСОБА_6 оспорює пред`явлене та доведене у суді обвинувачення, що свідчить про те, що на даний час він так і не усвідомив тяжкості та наслідків, які спричинив вчинений ним злочин.

Потерпілі за час розгляду даного кримінального провадження з 2019 року до 2023 року не отримали від обвинуваченого жодного вибачення чи співчуття, ОСОБА_6 не дав потерпілим підстав вважати, що йому дійсно жаль від скоєного ним діяння.

Колегія суддів зважає на особливо цинічне ставлення ОСОБА_6 до життя людини, нехтування ним найвищою цінністю, проявлене під час вчинення злочину. Хоч і спочатку ОСОБА_6 визнавав вину у пред`явленому йому обвинуваченні, однак в подальшому категорично заперечував обставини, зазначені в обвинувальному акті, зухвало поводився під час допиту потерпілих та свідків, не бажав давати відповіді на запитання прокурора, висловлюючись нецензурними словами та застосовуючи нецензурні жести.

Поведінка ОСОБА_6 під час вчинення ним вбивства двох людей за обставин викладених вище, а також його подальша поведінка, в тому числі в судових засіданнях, не свідчить про критичне ставлення обвинуваченого до скоєного.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 КК України, довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосовувати позбавлення волі на певний строк.

Призначення цього покарання повинне мотивуватись у вироку з обов`язковим наведенням обставин, які, на думку суду, перешкоджають застосуванню позбавлення волі на певний строк.

Тобто, обставиною, яка зумовлює призначення довічного позбавлення волі і вказує на неможливість досягнення мети покарання шляхом застосування покарання у виді позбавлення волі на певний строк, є винятковий ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину й особи злочинця. Вона визначається сукупністю всіх зібраних у справі даних, що стосуються вчиненого злочину, особи винного, обставин, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Відповідно до ст. 3 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у статті 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

ЄСПЛ у рішенні від 17.09.2009 у справі «Скополла проти Італії» зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні обвинуваченому покарання колегією суддів враховується і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так й іншими особами.

Так, ОСОБА_6 , не вважаючи життя людини найвищою цінністю, жорстоко та безжально вбив свою фактично дружину, з якою мешкав декілька років, яка в момент вбивства не створювала для нього будь-якої небезпеки, не чинила щодо нього ніяких протиправних дій та будь-якого опору, а також аналогічним чином вбив і другу людину - молодого чоловіка, який прийшов до них у гості. При цьому, вбиваючи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_6 діяв цинічно та зухвало, мав можливість не починати дій, в яких він обвинувачується, чим поставив життя вказаних осіб нижче від своїх бажань.

Крім того, колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 уже вчиняв умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я людини, що потягло смерть потерпілої.

Враховуючи все вище зазначене, колегія суддів вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі, оскільки таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного, а також з особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до початку судового розгляду було заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди в розмірі 300000 грн, який був прийнятий судом до спільного розгляду з даним кримінальним провадженням.

Частиною другою статті 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями статті 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною п`ятою статті 128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Вивчивши цивільний позов, колегія суддів дійшла такого висновку.

Частиною першою статті 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Частиною другою статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Таким чином, частина друга статті 1168 ЦК України, містить чітко визначений та обмежений перелік осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, а саме: чоловік (дружина), батьки (усиновлювачі), діти (усиновлені), а також особи, які проживали з нею однією сім`єю.

У частині другій цієї статті міститься спеціальне правило, що охоплює випадки, коли особа, якій безпосередньо завдано шкоди здоров`ю, в результаті цього загинула. Природньо, що право на відшкодування шкоди у загиблого не виникає, оскільки нерозривно пов`язане з цією особою, відповідно до складу спадщини таке право не увійде, і його спадкоємці прав успадкування таких вимог не отримують. Для зазначеної правової ситуації законодавець передбачив виникнення такого права для найбільш близьких родичів загиблого: чоловіка (дружини), дітей, батьків, осіб, з якими загиблий проживав однією сім`єю.

Правило частини другої статті 1168 ЦК України встановлює спеціальне по відношенню до частини першої статті 23 ЦК України правило, згідно з яким не тільки особа, яка безпосередньо постраждала від дій іншої особи, має право на відшкодування заподіяної йому шкоди, не пов`язаного безпосередньо з порушенням його прав та інтересів, тим самим деталізоване правило, визначене пунктом 2 частини другої статті 23 ЦК України, коли моральна шкода відшкодовується не тільки у зв`язку із протиправною поведінкою щодо самої особи, а й у зв`язку із такою поведінкою щодо членів сім`ї чи близьких родичів особи.

Отже, тлумачення статті 1168 ЦК України дає підстави для висновку, що законодавець певним чином визначив умови, при яких право на відшкодування моральної шкоди за шкоду, спричинену каліцтвом або іншим ушкодження здоров`я, набуває інша особа, а не потерпілий, якому завдано таке ушкодження здоров`я, і такою умовою є смерть потерпілого.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 523/2163/16-ц.

До переліку осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, не входять сестри (брати) фізичної особи, якій заподіяно смерть, які не проживали з нею однією сім`єю.

З цивільного позову убачається, що з вимогами про відшкодування моральної шкоди звернулися сестри ОСОБА_8 , яка померла у зв`язку із незаконними діями ОСОБА_6 , - ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, звертаючись до суду з цивільним позовом про відшкодування моральної шкоди в рамках кримінального провадження потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 жодним чином не довели факту спільного проживання та ведення спільного господарства з ОСОБА_8 , жодних доказів до суду не подавали, а в своїх усних поясненнях суду повідомляли про те, що їхня сестра ОСОБА_8 проживала тривалий час з ОСОБА_6 як співмешканці.

Матеріали даного кримінального провадження не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту проживання однією сім`єю ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та померлої ОСОБА_8 , що свідчить про те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 не входять до переліку осіб, визначених у статті 1168 ЦК України, які мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи.

Тому колегія суддів доходить висновку, що у задоволенні позовної заяви про стягнення з ОСОБА_6 солідарно на користь ОСОБА_11 та ОСОБА_10 моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 300000 (триста тисяч) грн 00 коп. слід відмовити.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09.03.2019 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався ухвалами Вінницького районного суду Вінницької області.

У листі ВССУ «Про судову практику застосування судами першої інстанції та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» роз`яснено, що у п. 74 рішення ЄСПЛ (у справі «Харченко проти України») зазначено: «Суд вважає, що за відсутності чіткого положення, яке встановлювало б правило, коли і за яких умов взятий під вартою на стадії досудового розслідування має далі триматися під вартою на стадії судового розслідування, такий стан не відповідає критерію «передбачуваності закону» для цілей п. 1 ст. 5 Конвенції. Суд також повторює, що практика, яка склалася в умовах прогалин законодавства, коли особа може перебувати під вартою без визначення певного строку тримання, без конкретного правового положення або судового рішення, сама по собі суперечить принципу правової визначеності і захисту від свавілля, які є загальною ідеєю Конвенції принципу верховенства права (див. справу «Барановський проти Польщі» № 28358/95, п.п. 55-56, ЄКЛП 2000-III, та справу «Кавка проти Польщі» № 25874/94 п. 51, від 09.01.2001, справу «Фельдман проти України», № 76556/01 та № 3877904, п. 73 від 08.04.2010)». У пункті 75 цього ж рішення вказано, що хоча національний суд прийняв рішення про попереднє ув`язнення заявника, він не визначив подальший строк тримання під вартою і жодним чином не обґрунтував своє рішення. Це призвело до стану невизначеності підстав перебування заявника під вартою після цієї дати. У зв`язку з цим Суд нагадує, що тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав є несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленого в п. 1 ст. 5 (див. справа «Соловей і Зозуля проти України», п. 76, від 27.11.2008).

Аналізуючи наведені правові позиції ЄСПЛ, можна дійти висновку про те, що зазначення у вироку строку шляхом настання певної події, а саме: набрання цим вироком законної сили, не суперечитиме п. 74 рішення у справі «Харченко проти України». Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.

Отже, з врахуванням вищезазначених роз`яснень, колегія суддів вважає, що обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КПК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Тому в строк відбування покарання ОСОБА_6 слід зарахувати строк перебування його під вартою як попереднє ув`язнення з 07.03.2019 (з моменту затримання відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у скоєнні злочину, від 07.03.2019) до дати набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.03.2019 накладено арешт на речові докази, які слід скасувати.

Питання щодо речових доказів слід вирішити на підставі статті 100 КПК України, знищивши речові докази.

Витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 129, 368, 370, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді довічного позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою - залишити без змін.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття призначеного судом покарання строк попереднього ув`язнення з часу його затримання, а саме: з 07.03.2019, до дати набрання вироком законної сили, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України,з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.03.2019, на: змив з РБК зі стіни кімнати № 2, поміщений у білий паперовий конверт з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; зразки рідини зі слідами РБК, які поміщено в білий паперовий конверт з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; змив РБК з поверхні дерев`яної тумбочки, який поміщено в паперовий конверт з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; вирізка тканини зі слідами РБК з поверхні подушки, яку поміщено в білий паперовий конверт з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; дерев`яне руків`я від сокири, яке поміщено в картонний паперовий ящик, обв`язаний ниткою, кінці якої склеєно лакмусом паперу з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; чорний шерстяний светр, джинси темно-синього кольору, які поміщено до спец. пакету експертної служби; кофта чорного кольору, чорна синтетична жилетка, білі плавки, чорні шерстяні лосини, які поміщено до спец. пакету експертної служби; камуфльований бушлат, чорного кольору синтетична коротка куртка, чорного кольору черевики, джинси сірого кольору, - скасувати.

Речові докази: змив з РБК зі стіни кімнати № 2, який поміщено в білий паперовий конверт з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; зразок рідини зі слідами РБК, який поміщено в білий паперовий конверт з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; змив РБК з поверхні дерев`яної тумбочки, який поміщено в білий паперовий конверт з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; вирізка тканини зі слідами РБК з поверхні подушки, яку поміщено в білий паперовий конверт з відповідними підписами понятих та відтисками печаток; дерев`яне руків`я від сокири, яке поміщено в картонний паперовий ящик, обв`язаний ниткою, кінці якої склеєно лакмусом паперу з відповідними підписами понятих та відписками печаток; чорний вовняний светр, футболка темно-червона напівсинтетична, светр чорний синтетичний, штани джинсові чорні, штани спортивні темно-сині синтетичні, плавки червоні, які поміщено до чорного поліетиленового пакету, зав`язаного у верхній частині мотузкою, кінці якої скріплено паперовою биркою з відповідними підписами та відтисками печаток; безрукавка з плащової тканини з блискавкою, майка чорна бавовняна, гольф чорний синтетичний, бюстгальтер чорний синтетичний, рейтузи чорні синтетичні, які поміщено до чорного поліетиленового пакету, зав`язаного у верхній частині мотузкою, кінці якої скріплено паперовою биркою з відповідними підписами та відтисками печаток; камуфльований бушлат, чорного кольору синтетична коротка куртка, джинси сірого кольору, які поміщено до спец пакету Національна поліція України головне слідче управління IZN 4000472; черевики чорного кольору, які поміщено до спец пакету Національна поліція України головне слідче управління IZN 4000473; зразки букального епітелію, дактилоскопічні сліди, зрізи нігтьових пластин з правої та лівої рук, що окремо поміщено до білих паперових конвертів з відповідними підписами та відтисками печаток; зразки крові, які поміщено до білих паперових конвертів з відповідними підписами та відтисками печаток; зразки волосся, зрізи нігтьових пластин з лівої та правої рук у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які поміщено окремо до білих паперових конвертів з відповідними підписами та відтисками печаток, - знищити.

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - відмовити.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_6 - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3