УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , подану в порядку п.10 ч. 1 ст. 303 КПК України на повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри в рамках кримінального провадження №0000501 від 08.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду міста Одеси надійшла скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , подану в порядку п.10 ч. 1 ст. 303 КПК України на повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри в рамках кримінального провадження №0000501 від 08.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, у якій останній просить: скасувати письмове повідомлення про підозру від 10 серпня 2023 року виконуючого обов`язки керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0000501 від 08.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України та складене 29 вересня 2023 року письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри в рамках кримінального провадження №0000501 від 08.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 підтримав заявлену скаргу у повному обсязі та просив слідчого суддю задовольнити її, посилаючись на викладені доводи. Окремо додав, що ОСОБА_5 є депутатом Білгород-Дністровської районної ради VIII скликання, а під час складення оскарженої підозри перебував ще й на посаті голови зазначеної ради, відповідно до норм КПК України адвокату, депутату місцевої ради, депутату Верховної Ради Автономної Республіки Крим, сільському, селищному, міському голові письмове повідомлення про підозру здійснюється - Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень, тобто існує особливий порядок здійснення кримінального провадження та визначене чітке коло службових осіб які наділені повноваженнями щодо складання письмового повідомлення про підозру. Зазначив, що у виконуючого обов`язки керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 повноважень на складання відносно ОСОБА_5 письмового повідомлення про підозру та вчинення процесуальних дій (прийняття процесуальних рішень) щодо доручення вручення складеного відносно останнього письмового повідомлення про підозру іншому прокурору, зокрема прокурору Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , за таких обставин складання та вчинення процесуальних дій із вручення письмового повідомлення про підозру та письмового повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 відбувалося не уповноваженою особою. Просив скасувати письмове повідомлення про підозру від 10 серпня 2023 року виконуючого обов`язки керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0000501 від 08.08.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України та складене 29 вересня 2023 року письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри в рамках кримінального провадження №0000501 від 08.08.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України

В судовому засіданні підозрюваний підтримав думку адвоката, просив задовольнити скаргу.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданої скарги, вказавши, що підозра складена та пред`явлена у спосіб та у порядок передбачений КПК України. Обгрунтованість підозри перевірялася слідчими суддями Київського районного суду м. Одеси та Одеського апеляційного суду. Зібрані докази у кримінальному провадженні були достатніми для повідомлення про підозру. Зазначеній в скарзі були надана оцінка в ухвалі Одеського апеляційного суду під час перевірки законності ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу.

Дослідивши скаргу та долучені в обґрунтування такої скарги матеріали, а також матеріали кримінального провадження №0000501 від 08.08.2023, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження №0000501 від 08.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України

На підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів виконуючим обов`язки керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 10.08.2023 повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану.

Слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси 12.08.2023 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави 5 368 000 (п`ять мільйонів триста шістдесят вісім тисяч) гривень, із покладенням на останнього у разі внесення застави строком до 5 жовтня 2023 року включно, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: не відлучатися із Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, які визначені слідчим у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалою колегії суддів Одеського апеляційного суду від 04.09.2023 року ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 12.08.2023 року скасовано, постановлено нову ухвалу якою ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 12.08.2023 року скасовано, постановлено нову ухвалу, відповідно до якої: апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 задоволено частково. Апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси залишено без задоволення, клопотання т.в.о. заступника начальника СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. про застосування до ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково. Застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 05.10.2023. Визначено заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) грн. Покладено на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 05.10.2023 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з Одеської обл. без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідками, які визначені слідчим у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Виконуючим обов`язки керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 29.04.2023 повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.289 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум длходів громадян, вчинене за попередньою змовою группою осіб.

Постановою керівника Київської окружної прокуратури м.Одеси продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000501 від 08.08.2023 до трьох місяців, тобто до 10.11.2023 року.

Не погодившись із вищезазначеним повідомленням про підозру ОСОБА_5 , у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, сторона захисту звернулася до слідчого судді із відповідною скаргою в порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК України.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема й повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

В обґрунтування вищезазначеної скарги, сторона захисту посилається на те, що письмове повідомлення про підозру від 10 серпня 2023 року виконуючого обов`язки керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0000501 від 08.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України та складене 29 вересня 2023 року письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри в рамках кримінального провадження №0000501 від 08.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України вручено підозрюваному не уповноваженою на те КПК України особою, що є не допустимими та законним.

Так, відповідно до ст.276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Відповідно до ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.481 КПК України, письмове повідомлення про підозру адвокату, депутату місцевої ради, депутату Верховної Ради Автономної Республіки Крим, сільському, селищному, міському голові письмове повідомлення про підозру здійснюється - Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що депутат місцевої ради належить до категорії тих осіб, щодо яких здійснюється особливий порядок кримінального провадження згідно зі статтею 481 КПК України. Однією зі складових особливого порядку кримінального провадження щодо депутата місцевої ради є процедура здійснення останньому повідомлення про підозру.

Згідно зі статтею 31 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення депутату місцевої ради може бути здійснено відповідно Генеральним прокурором, заступником Генерального прокурора, керівником відповідної обласної прокуратури. Прокурор, який здійснив повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення депутату місцевої ради, повідомляє про це відповідну місцеву раду не пізніше наступного робочого дня з дня повідомлення про підозру.

Підвищені гарантії незалежності депутата у зв`язку зі здійсненням ним депутатської діяльності згідно ч.2 ст.2 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" встановлюються насамперед тому, що депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

Однак, відповідно до рішення Конституційного суду України від 11.07.2001 року №3-в/2001 недоторканність певної категорії посадових осіб - це не їх привілей; вона пов`язана з виконанням ними важливих державних функцій, а тому відповідно до Конституції і міжнародно-правових зобов`язань України не може розглядатися як гарантія їх безкарності. Недоторканність народних депутатів, Президента, суддів передбачає лише спеціальні умови притягнення їх до кримінальної відповідальності.

Загальні положення, які регулюють питання процедури повідомлення про підозру, містяться в главі 22 КПК України.

Так, частиною першою статті 276 КПК України передбачені випадки, в яких повідомлення про підозру здійснюється обов`язково в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу. Частиною другою статті 276 КПК України встановлено, що у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа зобов`язані також детально роз`яснити кожне із зазначених прав, якщо підозрюваний висловить прохання про це (частина третя статті 276 КПК України).

Глава 22 КПК України регулює питання щодо порядку вручення письмового повідомлення про підозру, де законодавець, окрім термінів «здійснюється» та «складається», вживає також термін «вручається» в контексті повідомлення про підозру (частини перша і друга статті 278 КПК України).

За загальним правилом, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором (частина перша статті 277 КПК України). Однак, в статті 276 цього Кодексу зазначено, що особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Особливий порядок здійснення повідомлення про підозру адвокату, депутату місцевої ради, депутату Верховної Ради Автономної Республіки Крим, сільському, селищному, міському голові саме Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень, є однією з гарантій захисту від протиправного впливу та втручання будь-яких суб`єктів у їхню професійну діяльність.

Правова природа таких гарантій полягає в тому, що вони не можуть розглядатися як особисті привілеї, а навпаки, мають публічно-правове призначення та служать засобом захисту від необґрунтованого притягнення до кримінальної відповідальності, політичної репресії, примусового усунення від виконання своїх посадових та професійних обов`язків.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що однією зі складових правового статусу депутата місцевої ради є його незалежність та недоторканність, і це зумовлює віднесення останнього до окремої категорії осіб, кримінальне провадження щодо яких здійснюється в особливому порядку.

Із системного аналізу норм глави 22 КПК України вбачається, що процедуру здійснення повідомлення про підозру особі можна умовно поділити на такі етапи: 1) етап прийняття рішення щодо необхідності здійснення особі повідомлення про підозру, який передбачає перевірку підстав здійснення такого повідомлення згідно з частиною першою статті 276 КПК України, дотримання процесуальних гарантій під час проведення тих чи інших слідчих або оперативно-розшукових дій або застосування запобіжних заходів, які вчинялись до моменту здійснення такого повідомлення. На цьому етапі відбувається формування волевиявлення уповноваженої посадової особи (слідчого або прокурора) про необхідність здійснення повідомлення про підозру. Потрібно також зауважити, що законодавство передбачає можливість (у разі необхідності) зміни волевиявлення щодо здійснення повідомлення про підозру у формі зміни раніше повідомленої або ж повідомлення нової підозри в порядку, визначеному статтею 279 КПК України; 2) етап об`єктивації/вираження сформованого внутрішнього волевиявлення уповноваженої посадової особи щодо прийнятого рішення в зовнішню форму шляхом складання тексту повідомлення про підозру відповідно до вимог, передбачених статтею 277 КПК України, та його підписання; 3) етап доведення інформації до відома адресата, щодо якого прийняте рішення про повідомлення про підозру, шляхом безпосереднього вручення його тексту особі згідно зі статтею 278 КПК України. На цьому етапі відбувається також повідомлення прав підозрюваному, а в разі якщо підозрюваний висловить відповідне прохання, то йому зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав (частина третя статті 276 КПК України).

Повідомлення про підозру є системою процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора під час досудового розслідування, спрямованих на формування законної та обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваною, можливості захищатися усіма дозволеними законом засобами та способами. Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Викладена в письмовому повідомленні підозра служить підґрунтям для початку реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні. У підозрюваного з`являються можливості впливати на зміст підозри та на подальше формулювання обвинувачення у обвинувальному акті, яким завершується досудове розслідування. Сформульована підозра встановлює межі здійснення слідчим і прокурором обвинувальної діяльності, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість більш цілеспрямовано реалізовувати функцію захисту.

Припис пункту 1 частини першої статті 481 КПК України є додатковою гарантією незалежності адвоката, депутата місцевої ради, депутата Верховної Ради Автономної Республіки Крим, сільського, селищного, міського голови, їхньої професійної діяльності, оскільки забезпечує ефективне виконання ними службових функцій шляхом встановлення ускладненого порядку кримінального переслідування щодо них. Такий порядок передбачає запровадження додаткових заходів захисту від можливого використання незаконних методів, спрямованих на перешкоджання їх професійної діяльності.

Таким чином, наділення лише Генерального прокурора, його заступника, керівника обласної прокуратури в межах його повноважень щодо погодження і наступного підписання письмового повідомлення про підозру сумнівів не викликає, оскільки саме перевіркою наявності підстав для вчинення такої процесуальної дії виключно цими суб`єктами забезпечуються гарантії незалежності. Адже, за таких умов контроль за дотриманням законності повідомлення про підозру здійснюють представники прокуратури найвищого рівня.

Таким чином, письмове повідомлення про підозру депутату місцевої ради, яке передбачає погодження та наступне підписання такого процесуального документа, може здійснювати лише спеціально уповноважена особа.

Щодо питання про те, чи Генеральний прокурор, його заступник, керівник обласної прокуратури повинні входити до складу групи прокурорів, чи вони є окремими процесуальними керівниками, зазначаю наступне: повноваження вищезазначених суб`єктів є винятковими і не може бути передоручені іншим прокурорам чи слідчим. Для реалізації цього повноваження ані Генеральний прокурор, ані його заступник, ані керівник обласної прокуратури не повинні обов`язково здійснювати процесуальне керівництво у відповідному кримінальному провадженні, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство такої вимоги не встановлює.

Щодо питання процесуального порядку повідомлення про підозру зазначаю наступне: вживаючи терміни «складання», «вручення» та «здійснення» повідомлення про підозру, різне розуміння та співвідношення цих понять зумовили відмінну судову практику щодо питання про те, чи можливе надання Генеральним прокурором або його заступником керівником обласної прокуратури доручення слідчому або іншому прокурору щодо вручення повідомлення про підозру. Як уже зазначалось вище, законодавець наділяє правом на здійснення письмового повідомлення про підозру судді лише Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень, як прокурорів найвищого рівня для посилення захисту професійної незалежності від здійснення такого повідомлення прокурором або слідчим будь-якого рівня.

Однак на думку слідчого судді дотримання такої підвищеної гарантії незалежності спеціальних суб`єктів досягається саме на етапі формування та об`єктивації волевиявлення щодо повідомлення про підозру депутату місцевої ради уповноваженим на це суб`єктом, яке включає в себе: 1) перевірку підстав для повідомлення підозри зазначеним суб`єктам та виконання вимог щодо реалізації цих підстав, передбачених, зокрема, щодо дотримання правил підслідності та унеможливлення початку досудового розслідування будь-якими органами; 2) складання та підписання такого повідомлення про підозру виключно Генеральним прокурором або його заступником керівником обласної прокуратури, які уповноважені здійснювати повідомлення у цій категорії справ, а також реалізацію (за необхідності) ними повноважень щодо повідомлення нової або зміни раніше повідомленої підозри.

Що стосується заключного етапу процедури здійснення повідомлення про підозру депутату місцевої ради ОСОБА_5 , а саме його вручення, зазначаю наступне: норма статті 276 КПК України має відсильний характер і вказує на те, що особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. Однак, глава 37 КПК України, яка є спеціальною щодо глави 22 цього Кодексу, не дає чіткого розуміння того, чи поширюється на Генерального прокурора або його заступника, керівника обласної прокуратури норма про особисте вручення ними такого письмового повідомлення особі, так само як і не передбачає імперативної вимоги про це.

Таким чином, вручення процесуального документа (повідомлення про підозру), а також повідомлення і роз`яснення (за необхідності) прав підозрюваному є кінцевим етапом, яким завершується процедура здійснення повідомлення про підозру. Однак саме по собі вручення тексту повідомлення про підозру іншим суб`єктом за умови, що його було прийнято, перевірено, складено та підписано уповноваженим на це статтею 481 КПК України суб`єктом, не порушує гарантії незалежності депутата місцевої ради. Подальше вручення такого документа не дає підстав вважати, що суб`єкт його вручення якимось чином впливає на реалізацію цієї гарантії.

Крім того, в цьому конкретному випадку 29.09.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозри, таким чином процедура здійснювалася заново шляхом підготовки відповідного письмового документа, який знову ж таки складений та підписаний виконуючим обов`язки керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 . Особа, яка вручає текст повідомлення, на реалізацію повноважень керівника обласної прокуратури зі зміни підозри вплинути не може.

Аналіз наведеної вище процедури вручення повідомлення про підозру, зміну повідомлення про підозру особам, щодо яких кримінальним законодавством України встановлений особливий порядок кримінального провадження, підтверджує висновок, про те, що додаткова гарантія у формі встановлення спеціальної процедури здійснення повідомлення про підозру цим категоріям осіб полягає саме у перевірці підстав і наступному складанні та підписанні повідомлення визначеними законом суб`єктами. Однак подальше вручення письмової підозри окресленим категоріям осіб не впливає на посилення або послаблення цих гарантій. Сам по собі факт особистої передачі повідомлення про підозру не забезпечує додаткового захисту ані депутата місцевої ради, ані інших осіб, щодо яких визначено спеціальний порядок здійснення повідомлення про підозру.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що відповідно до положень цього Кодексу, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч.1 ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин». Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Окремо слід звернути увагу, також на той факт, що вищезазначене повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри також були перевірені слідчими суддями, зокрема під час постановлення ухвал слідчого судді Київського районного суду міста Одеси та Одеського апеляційного суду про обрання, продовження запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , відповідно до яких було встановлено, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, зазначена підозра ґрунтується на отриманих органом досудового слідства доказах, які наявні у матеріалах кримінального провадження ЄРДР №0000501 від 08.08.2023 року.

В той же час зазначена обставина буде також предметом ретельної перевірки під час здійснення судового розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_5 протягом якого також повинна встановлюватися законність процедури складення та вручення повідомлення про підозру, а також відповідності суб`єкта здійснення вказаних дій.

Так, дослідивши всі матеріали скарги та саму підозру, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри на відповідність нормам діючого КПК України, слідчий суддя вважає, що повідомлення про підозру громадянину ОСОБА_5 від 10 серпня 2023 року та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 29 вересня 2023 року складені та вручені у відповідності до вимог КПК України, у зв`язку із чим відсутні правові підстави для скасування вказаних процесуальних рішень сторони обвинувачення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 7, 9, 303, 304, 307, 309, 369-372, 481 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , подану в порядку п.10 ч. 1 ст. 303 КПК України на повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри в рамках кримінального провадження №0000501 від 08.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1