провадження №1-кс/947/1228/24
У Х В А Л А

24 січня 2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

1. Скарга та позиція заявника.

Військова частина НОМЕР_1 , в особі представника ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження. В обґрунтування якої зокрема зазначили, що 02.03.2022 року за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем військової служби за контрактом, слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві внесено відомості до ЄРДР за №0000033, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, та розпочато досудове розслідування.

12.01.2024 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із встановленням відсутності в діях солдата ознак складу злочину, в тому числі не встановлено суспільної небезпеки.

Вказували, що в постанові не наведені жодні дані про спростування факту самовільного залишення солдатом військової частини та жодних доказів на підтвердження поважності причин самовільного залишення військовослужбовцем військової частини.

Вважали, що факт самовільного залишення солдатом військової частини НОМЕР_1 з метою ухилитися від військової служби повністю доведено матеріалами кримінального провадження, а факт визнання солдата непридатним до проходження військової служби із виключенням з військового обліку, жодним чином не може свідчити про відсутність складу кримінального правопорушення, оскільки військовослужбовець захворів після вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим на момент самовільного залишення військової частини солдат за станом здоров`я був придатним для проходження військової служби.

Проте, вищевказані факти, при прийнятті рішення, слідчим залишені поза увагою.

Посилаючись на викладене, керуючись ст.ст.303 307 КПК України, просили слідчого суддю скасувати постанову від 12.01.2024 року слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві про закриття кримінального провадження №0000033.

В судове засіданні, представник заявника не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, скаргу просив задовольнити.

2. Заперечення на скаргу та позиція слідчого.

Слідчий подав на скаргу заперечення, в яких зокрема зазначив, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000033 від 02.03.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що солдат будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді кулеметника взводу охорони військової частини НОМЕР_1 , 28.02.2022 о 08 год. 00 хв. без поважних причин, в умовах воєнного стану, не з`явився вчасно до розташування військової частини НОМЕР_1 .

За результатом досудового розслідування 12.01.2024 прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Щодо доводів командира військової частини НОМЕР_1 викладених у скарзі на постанову слідчого про закриття кримінального провадження вказував на наступне.

Так, солдат у період з 28.02.2022 перебував у м.Херсоні, яке з початком повномасштабного вторгнення перебувало під тимчасовою окупацією військ рф до листопада 2022 року. Під час перебування під окупацією, згідно свідоцтва про хворобу №324 від 09.01.2024, останній отримав тілесні ушкодження внаслідок ДТП.

Проведеним на підставі постанови слідчого обстеженням солдата, військово-лікарською комісією прийнято рішення про непридатність останнього до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст.14-а графи ІІ Розкладу хвороб ВЛК, внаслідок отриманих травм під час ДТП.

Аналізуючи практику з питань придатності особи до військової служби та її осудності, як передумови вини, можливо відобразити різні варіанти, зокрема такі, згідно з якими військовослужбовець може бути одночасно осудним, але непридатним до військової служби внаслідок захворювання, яке отримано ним під час її проходження (або під час ухилення від неї) і яке не знаходилося в причинному зв`язку з її проходженням.

Якщо ухилення від служби непридатної для неї особи зумовлено хворобою, в тому числі внаслідок отриманих з необережності травм, на думку органу досудового розслідування, воно не повинно породжувати юридичної відповідальності у вигляді суспільно небезпечного діяння, оскільки свідчить про відсутність вини в діях такої особи з об`єктивних причин. Неможливість виконувати загальні і спеціальні обов`язки щодо військової служби внаслідок хвороби взагалі виключає винність особи у вчиненні військового злочину.

Виходячи з викладеного, слідчий виснував, що факт невчасного з`явлення на службу дійсно мав місце, але, ураховуючи те, що з 24.02.2022 на території України указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався та те, що м.Херсон до листопада 2022 року перебувало під тимчасовою окупацією військ рф, що в свою чергу унеможливлювало безперешкодного та безпечного для життя та здоров`я прибуття солдата до місця несення служби, та те, що останнім внаслідок ДТП на тимчасово окупованій території отримано тілесні ушкодження, за наслідками яких його в подальшому визнано непридатним до несення служби, то на думку органу досудового розслідування в діях солдата відсутні ознаки суспільно небезпечного діяння внаслідок об`єктивних та незалежних від нього причин.

На підставі викладеного судовий розгляду происв провести за відсутності слідчого та в задоволенні скарги командира військової частини НОМЕР_1 - відмовити.

3. Висновки слідчого судді.

Стаття 26 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Неявка в судове засідання учасників кримінального провадження, на думку слідчого судді не є перешкодою для розгляду скарги на підставі наявних матеріалів, оскільки вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання та на власний розсуд розпорядилися своїм правом прийняття участі в судовому розгляді.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, які були надані слідчим, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні, заявником зокрема може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Другого слідчого відділ (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві перебувало кримінальне провадження №0000033 від 02.03.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

12.01.2023 року, слідчим ОСОБА_4 по вказаному кримінальному провадженню було прийнято постанову про його закриття на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Вказана постанова мотивована зокрема тим, що у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні проведено всі необхідні та можливі слідчі дії. Підстав для проведення інших та повторних слідчих (розшукових) дій, передбачених ч.2 ст.223 КПК України, немає, так як в матеріалах відсутня наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення мети під час проведення вказаних слідчих дій: отримання (зібрання) доказів або перевірку вже отриманих доказів. Можливості додаткового отримання доказів вичерпано.

Отже, зважаючи на вказане, приймаючи до уваги те, що інші процесуальні джерела доказування у кримінальному провадженні вичерпані, у ході проведення повного та неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження та оцінки зібраних матеріалів та документів у їх сукупності, досудовим розслідуванням фактичних даних, які б вказували на наявність в діях солдата ознак складу злочину, встановити не представилось за можливе, у тому числі не встановлено суспільної небезпеки від вказаних дій, а тому вказане кримінальне провадження підлягає закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Частина 2 ст.9 КПК України передбачає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.5 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

В той же час, під час судового розгляду, слідчим не доведено, що під час досудового розслідування були проведені всі необхідні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії з метою виявлення обставин кримінального правопорушення, збору відповідних доказів для підтвердження або спростування наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга заявника є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. Скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

2. Постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві ОСОБА_4 від 12.01.2024 року про закриття кримінального провадження №0000033 від 02.03.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України скасувати.

3. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1