Провадження №1-кс/712/5207/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення арешту на майно

24 жовтня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0003162 від 06.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке 12.10.2023 на підставі заяви про добровільну видачу було отримане від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме накласти арешт на: 1) мобільний телефон марки «Meizu 15 Lite» моделі «M871H LTE» червоного кольору (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ), який було поміщено та упаковано до сейф-пакету PSP 1074855.

Залишити на зберігання вищезазначені речові докази для зберігання в камері зберігання речових доказів Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, що розташоване за адресою: вул. Пастерівська, 104, м. Черкаси.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0003162 від 06.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.09.2023 близько 06 год. 00 хв. невідома особа, перебуваючи на пляжу, що навпроти магазину "Molli" за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Дніпра, 19, таємно від оточуючих, викрала мобільний телефон марки «Meizu» моделі «15 Lite» IMEI НОМЕР_1 з наявними SIM-картами із номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( НОМЕР_5 від 06.10.2023).

12.10.2023 гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі його заяви останній добровільно видав наступні речі, а саме: 1) мобільний телефон марки «Meizu 15 Lite» моделі «M871H LTE» червоного кольору (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ), який було поміщено та упаковано до сейф-пакетуPSP 1074855 .

12.10.2023 дані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Даний мобільний телефон належить потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Прокурор в судове засідання не з`явився, в клопотанні просить проводити розгляд клопотання у його відсутність. Заявлені в клопотанні вимоги підтримує в повному обсязі.

Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. (ч. 2 ст. 172 КПК України).

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0003162 від 06.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.09.2023 близько 06 год. 00 хв. невідома особа, перебуваючи на пляжу, що навпроти магазину "Molli" за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Дніпра, 19, таємно від оточуючих, викрала мобільний телефон марки «Meizu» моделі «15 Lite» IMEI НОМЕР_1 з наявними SIM-картами із номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( НОМЕР_5 від 06.10.2023).

12.10.2023 гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі його заяви останній добровільно видав наступні речі, а саме: 1) мобільний телефон марки «Meizu 15 Lite» моделі «M871H LTE» червоного кольору (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ), який було поміщено та упаковано до сейф-пакетуPSP 1074855 .

12.10.2023 дані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Даний мобільний телефон належить потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З огляду на те, що майно, зазначене в клопотанні, являється речовими доказами по даному кримінальному провадженню, яке може мати істотне значення в ході розслідування кримінального провадження, містить на собі сліди кримінального правопорушення, а тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення речових доказів, суд вважає є необхідність в накладенні арешту на зазначене майно, оскільки в інший спосіб неможливо належним чином запобігти ризикам знищення цього майна та втраті вагомих доказів кримінального провадження.

Питання про визначення місця зберігання речового доказу не входить до компетенції слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0003162 від 06.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про накладення арешту на майно задоволити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке 12.10.2023 на підставі заяви про добровільну видачу було отримане від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме накласти арешт на: 1) мобільний телефон марки «Meizu 15 Lite» моделі «M871H LTE» червоного кольору (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ), який було поміщено та упаковано до сейф-пакету PSP 1074855.

В іншій частині відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1