справа № 732/1161/23
провадження № 1-кп/732/9/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2024 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувшиу у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня, в тому числі в режимі відеоконференції на зв`язку із Корюківським районним судом Чернігівської області кримінальне провадження № 0002134, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2023 по обвинуваченню за ст.336 КК України

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. П`ятківка, Бершадського району Вінницької області, українця, громадянина України, розлученого, дітей на утриманні не має, з повною загальною середньою освітою, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працює робітником СТОВ "Віра"-

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним, 11.04.2023 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з оголошеним Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 „Про загальну мобілізацію загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України, та пройшов медичний огляд відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008, за результатами якого визнаний здоровим та придатним до проходження військової служби. У подальшому ОСОБА_3 12.04.2023 отримав повістку, за якою мав з`явитися 14.04.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки у військову частину, за отримання якої надав розписку та, будучи належним чином і у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вищевказаного центру про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022, останній, достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 „Про введення воєнного стану в Україні та ст.1 Закону України „Про оборону України№ № 1932-Х11 від 06.12.1991, на території України введено воєнний стан та діє особливий період, з метою ухилення від призову за мобілізацією, діючи умисно, з особистих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст.1,39 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232=х11, ст. 22 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 № 3543-Х11, та Указу Президента України „Про загальну мобілізацію від 24.02.2022 № 69/2022, у вказаний час, зазначений у повістці, тобто о 07 годині 00 хвилин 14 квітня 2023 року не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , не маючи на це поважних причин та, не повідомивши про причину неявки, а в подальшому уникав спілкування та зустрічі з працівниками вказаного відділу.

Обвинувачений у судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в обвинуваченні. Розповів, що у квітні 2023 року з метою працевлаштуватися до СТОВ „Віра був направлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . На місці йому видали направлення на військово-лікарську комісію з метою встановлення його придатності до військової служби. У подальшому довідку військово-лікарської комісії від 11.04.2023 передав до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де, перебуваючи у приміщенні такого відділу, 12.04.2023 отримав „бойову повістку, про що надав власноручну розписку про отримання. У бойовій повістці було вказано про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 та відправку в складі команди по призову за загальною мобілізацією о 07 годині 14.04.2023. Вранці 14.04.2023 ОСОБА_3 подзвонив сімейному лікарю ОСОБА_6 , з яким має заключену декларацію, та поскаржився на хворобу шлунку. Одномоментно вирішив, що не з`явиться до ІНФОРМАЦІЯ_5 та не поїде у складі команди по призову за загальною мобілізацією. Сам в подальшому до ІНФОРМАЦІЯ_5 не з`являвся і на телефонні дзвінки не відповідав. Вдалося влаштуватися на роботу в СТОВ „Віра, став мати усталений побут, та, згадуючи про період його служби в АТО, боявся виконати обов`язок військової служби. Просить не позбавляти його волі, оскільки здатен виправитися при застосуванні покарання з випробуванням в умовах іспитового строку.

Крім фактичних даних, встановлених під час допиту обвинуваченого, судом з`ясовано фактичні дані, що відображені у протоколах слідчих дій та письмових доказах, збіраних на стадії досудового розслідування, а також ті, які містяться у показаннях свідків, допитаних безпосередньо в суді. Судом оцінено такі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст. 368 КПК України.

Доведено, що ОСОБА_3 (громадянин України) є військовозобов`язаним та належить до суб`єкта інкримінованого злочину

За медичними документами, які досліджені у кримінальному провадженні: довідкою військово-лікарської комісії № 389 від 11.04.2023, карткою дослідження та медичного огляду військовозобов`язаного, з`ясовано, що ОСОБА_3 є здоровим і придатним до військової служби. У нього відсутні сімейні обставини, які б підтвердили, що він є особою, який не підлягає призову за загальною мобілізацією в воєнний час. За службовою приналежністю він не є заброньованим військовозобов`язаним, якому надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

12.04.2023 ОСОБА_3 отримав „бойову повістку, про що надав власноручну розписку службовій особі ІНФОРМАЦІЯ_5 про отримання такої повістки. У бойовій повістці було вказано про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 та відправку в складі команди по призову за загальною мобілізацією о 07 годині 14.04.2023.

Таким чином, консультування військовозобов`язаного в день відправки в складі команди з приводу симптомів захворювання шлунку, не було умовою, яка б підтверджувала поважність неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 у визначені у „бойовій повістці дату і час. Фактичні дії, проаналізовані серед досліджених доказів, зазначені у довідці № 19 від 06.12.2023 за підписом лікаря ОСОБА_7 про те, що пацієнт був проконсультований з приводу виразкової хвороби шлунка та дванадцятипалої кишки без виписки лікарняного листа та не потребував отримання медикаментів, вказують на те, що ОСОБА_3 не мав поважної причини для неявки до ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки не мав хвороби, яка не давала йому можливості самостійно рухатися.

Судом проаналізовано подальшу поведінку обвинуваченого та його дії однозначно вказують на цілеспрямоване ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Свідок ОСОБА_8 у своїх показаннях суду розповіла, що про обставини вчиненого злочину дізналась тільки, коли до неї з`явилися слідчі, які повідомили, що шукають її друга ОСОБА_3 . Вона розповіла їм про місце його роботи і сказала, що не знає про обставини його неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Пам`ятає, що він розповідав, що після АТО переніс складну медичну операцію, про те, що він хворів перед приїздом слідчих їй невідомо.

Свідок ОСОБА_9 (староста) та свідок ОСОБА_10 (діловод) в суді дали показання про те, що не вручали ОСОБА_3 повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 . У квітні 2023 діловоду ОСОБА_11 телефонували із ІНФОРМАЦІЯ_2 та просили сходити додому до ОСОБА_3 перевірити, чи знаходиться він вдома і що його розшукують співробітники ІНФОРМАЦІЯ_2 через те, що він не з`явився за повісткою. Чи належала ця повістка до „бойових свідкам не було відомо. Тоді ОСОБА_3 діловод ОСОБА_10 не знайшла, побачила його тільки незадовго до їх виклику в суд. Свідки ОСОБА_9 (староста) та свідок ОСОБА_10 (діловод) характеризували ОСОБА_3 як такого, що зареконмендував себе у громаді позитивно.

Свідок ОСОБА_12 повідомив у своїх показаннях в суді, що у квітні 2023 року був заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 і що у квітні 2023 року самостійно до такого відділу прибув ОСОБА_3 ,, який повідомив, що з метою працевлаштуватися до СТОВ „Віра потребує відмітки у військовому квитку. У встановленому законом порядку ОСОБА_3 був направлений на військово-лікарську комісію з метою встановлення його придатності до військової служби. У подальшому довідку військово-лікарської комісії від 11.04.2023 передано до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де у приміщенні такого відділу 12.04.2023 обвинувачений ОСОБА_3 отримав „бойову повістку, про що надав власноручну розписку про отримання. За показаннями свідка ОСОБА_12 , він таку повістку Гавришу не вручав, однак в подальшому збирав документи для передачі до поліції для розслідування злочину і в цих документах містилася така повістка. У бойовій повістці було вказано про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 та про відправку в складі команди по призову за загальною мобілізацією о 07 годині 14.04.2023. До часу зустрічі у суді ОСОБА_3 так і не з`явився до Чернігівського РТЦК, тобто ухилявся від призову на військову слухбу під час мобілізації.

Дослідженими доказами у сукупності доведено обсяг обвинувачення та його об`єм.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації та в особливий період, вірно кваліфіковані за ст.336 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує: характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також наслідки, що настали; особу винного - його вік, сімейний стан, стан здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання і роботи, відсутність обставин, які обтяжують його відповідальність. У відповідності до ч.2 ст. 66 КК України суд вважає за можливе визнати обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, статус учасника бойових дій. Однак, інших обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого, у судовому засіданні не встановлено. Розкаяння передбачає окрім визнання особою провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. У даній справі з поведінки обвинуваченого не вбачається критичної оцінки вчиненого та бажання виправити ситуацію, адже з квітня 2023 року до часу розгляду кримінального провадження судом, минув майже рік і протягом цього часу обвинувачений так і не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_6 , більш того уникав будь-яких зустрічей з представниками такого відділу. Наведене свідчить про те, що обвинувачений свідомо та наполегливо продовжує ігнорувати виконання ним, як громадянином України, конституційного обов`язку по захисту держави. За таких обставин, відсутні кілька пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Самі лише дані про особу обвинуваченого:відсутність попередніх судимостей, непритягнення до адміністративної відповідальності, позитивні характеристики, не можуть прийматися судом для застосування ст. 69 КК України. Такі дані враховуються судом при обранні покарання в межах санкції статті 336 КК України та є підставою для визначення покарання у виді позбавленя волі строком нижньої межі, зазначеної у санкції, тобто три, а не пять років. Звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України суперечить в цій справі меті застосування покарання, визначеній у статті 50 КК України, оскільки не сприятиме запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, а навпаки створить у таких осіб впевненість у безкарності за відмову від захисту Батьківщини.

Цивільний позов не заявлено. Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, як і підстави для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370,371,373,374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України і призначити покарання у виді позбавленням волі на строк три роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання з метою приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Городнянський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1