В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/729/23

Провадження № 1-кп/348/225/23

12 жовтня 2023 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Надвірна Івано-Франківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000037 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Середній Майдан, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, громадянина росії, із середньою спеціальною освітою, пенсіонера, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.2 ст.263 КК України,

інші учасники: прокурор ОСОБА_4 ,

встановив:

23.01.2023 о 12.20 ОСОБА_3 зайшов у приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що знаходиться на АДРЕСА_2 та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав, в умовах воєнного стану 2 пляшки бренді "Старий Кахеті" та 3 плавлені сирки "Дружба", чим завдав ТзОВ "Торговий дім "Аванта" майнову шкоду у розмірі405,10 гривень. Після цього ОСОБА_3 пройшов касову зону і намагався вийти з приміщення магазину, однак його затримав працівник охорони. Такими діями, ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану, правова кваліфікація ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, більше 10 років тому ОСОБА_3 в лісовому масиві с. Вишнівці Надвірнянського району Івано-Франківської області знайшов штик-ніж військового зразка (багнет мод. 2 7,62 мм автомата Калашникова (АКМ та АКМС) та розуміючи, що цей ніж є холодною зброєю, для зберігання якої потрібний спеціальний дозвіл, привласнив знайдене та зберігав за місцем свого проживання. 13.02.2023 ОСОБА_3 пішов до лісового масиву з метою заготівлі дров за допомогою вказаного ножа і приблизно о 12.30 видав ніж працівникам поліції. Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.263 КК України.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, для встановлення обставин, які впливають на призначення покарання, а саме документів, що стосуються особи обвинуваченого.

Обвинуваченийвизнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 263 КК України та ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України. У судовому засіданні дав такі показання. Зазначив, що у нього понад 10 років був ніж з яким він ходив постійно до лісу. Вказав, що у багатьох мешканців села є такі ножі, тому він і не здав ніж у поліцію. Крім цього, у січні 2023 року обвинувачений зайшов у продуктовий магазин, де зазвичай купляє продукти. Світло у магазині було тьмяне, оскільки у зв`язку з воєнним станом були постійні відключення. Скориставшись цим обвинувачений крім хліба і кефіру, які мав намір купити, взяв ще 3 плавлені сирки і 2 пляшки коньяку. Сирки і коньяк заховав, а за хліб і кефір розрахувався на касі. Коли намагався вийти з приміщення магазину його затримав охоронець. Потім викликали поліцію.

Крім цього, в судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: вимога УІЗ в Івано-Франківській області згідно з якою обвинувачений раніше не судимий; характеристика з місця проживання, згідно з якою він характеризується позитивно; довідка про не перебування обвинуваченого на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога; довідка про склад сім`ї, відповідно до якої обвинувачений проживає один.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, та докази, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України, як незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу та за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене у умовах воєнного стану.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує тяжкість вчинених злочинів, обставини вчинення злочинів, а саме: вартість предмета злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України є незначною, викрадене майно визнано речовим доказом та не втрачене, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, його вік, сімейний стан, стан здоров`я, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Згідно з досудовою доповіддю у обвинуваченого середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки, який він становить для суспільства, у тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не може становити небезпеку для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе та не становитиме небезпеку для суспільства.

З приводу можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням суд вважає обгрунтованою позицію прокурора, яка просила застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України при призначенні покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування, тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винним вчиненні інкримінованих йому злочинів та призначити йому покарання у виді позбавлення волі за кожен із злочинів як входять до сукупності, у межах санкції частини статті КК України, згідно зі ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. На підставі ст.75 КК України обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, поклавши на нього основні обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, предмети визнані речовими доказами на підставі постанови від 24.01.2023, а саме: дві пляшки бренді "Старий Кахеті" 3* 0,5 л 40% та 3 плавлених сирки "Дружба" 100 г слід повернути законному володільцю; CD-R диск із відеозаписом слід залишити у матеріалах кримінального провадження; штик-ніж військового зразка (багнет мод. 2 7,62 мм автомата Калашникова (АКМ та АКМС)слід конфіскувати.

На підставі ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 755,12 гривень на користь держави.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.263, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.70 КК України, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, поклавши на нього такі обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази:

- дві пляшки бренді "Старий Кахеті" 3* 0,5 л 40% , 3 плавлених сирки "Дружба" 100 г - повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Аванта";

- CD-R диск із відеозаписом - залишити у матеріалах кримінального провадження №00000037;

- штик-ніж військового зразка (багнет мод. 2 7,62 мм автомата Калашникова (АКМ та АКМС)- конфіскувати.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 копійок на користь держави.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1