Провадження по справі №1-в/635/3/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

секретар судових засідань ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Конотоп Сумської області, громадянина України, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджений вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.03.2021 року за ч.ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.125, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахувати з дня постановлення вироку з 11.09.2020 року. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 29.01.2021 року.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 21.02.2022 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.03.2021 року без змін. Вирок набрав законної сили.

Початок строку відбування покарання 29.01.2021 року.

Кінець строку відбування покарання 29.02.2024 року.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України, яке розглянути за його відсутності.

Представник установи виконання покарань в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на відсутність підстав для задоволення клопотання.

Суд, дослідивши матеріали особової справи на засудженого, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст.81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, він з 29.01.2021 року знаходиться в місцях позбавлення волі. За період перебування в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.

З 14.06.2022 відбуває строк покарання в ДУ «Темнівська виправна колонія №100».

Згідно характеристики на засудженого, складеної начальником відділення соціально-психологічної служби ДУ «Темнівська ВК №100» лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_5 та погодженої із заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи полковником внутрішньої служби ОСОБА_6 від 29.11.2023 року, засуджений характеризується з посереднього боку, стягнень не має, має три заохочення; працевлаштований в установі на дільниці фарбування №1, періодично залучається та бере участь у роботах з благоустрою установи і прилеглих територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, до виконання робіт ставиться сумлінно, не завжди розуміє їх необхідність, не проявляє розумну ініціативу. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини; під час проведення бесід профілактичного-виховного характеру не проявляє тактовність і щирість; до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться посередньо; спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд; майже не підтримує доброзичливі стосунки з різними та знайомими. Засуджений відбув 2/3 строку покарання. За вироком суду має позовну заборгованість на суму 2680 гривень, до відшкодування якої ставиться байдуже.

Відповідно до загальної інформації на ОСОБА_4 , зокрема висновку щодо ступеня виправлення засудженого, складеної комісією ДУ «Темнівської виправної колонії №100», із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального провадження та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи засуджений не став на шлях виправлення (не довів свого виправлення) та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи на засудженого ОСОБА_4 , останній має незняту та не погашену судимість, тобто був засуджений 18.06.2012 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст.15 ч.2 ст.289, ст.69, ч. 2 ст. 296, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. 05.06.2014 року звільнений на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 21 день.

На даний час ОСОБА_4 відбуває покарання за вирокомКонотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.03.2021 року за вчинення злочинів проти власності та проти життя і здоров`я особи, які, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку та тяжкого злочину.

Суд враховує також ту обставину, що засуджений вже був засуджений до позбавлення волі, після відбуття покарання знову вчинив тяжкий злочин та був засуджений, крім того, до засудженого вже застосовувалось звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році».

Зазначене свідчать про стійку тенденцію засудженого на систематичне вчинення злочинів та небажання ставати на шлях перевиховання та виправлення, а також про неефективність застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Згідно Витягу з протоколу №24 від 29.06.2022 року засідання комісії державної установи «Темнівська виправна колонія №100» по розгляду матеріалів щодо переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання (або до дільниці соціальної реабілітації) на підставі ст.ст. 100,101 КВК України, засудженому ОСОБА_4 відмовлено в представленні матеріалів до регіональної комісії на переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання (або до дільниці соціальної реабілітації) на підставі ст.ст. 100,101 КВК України як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Згідно Витягу з протоколу №34 від 25.08.2022 року засідання комісії державної установи «Темнівська виправна колонія №100» по розгляду матеріалів щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, засудженому ОСОБА_4 відмовлено в представленні матеріалів до Харківського районного суду Харківської області на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Крім того, в матеріалах справи наявні характеристики на засудженого від 29.06.2022 року та 25.08.2022 року, зі змісту яких вбачається, що засуджений характеризується з посереднього боку, режим тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався; намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи; до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість; намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний вигляд; намагається приділяти увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи; до реалізації програм диференційованого впливу ставиться без зацікавлення. Зазначене в свою чергу не характеризує особу, як таку, яка сумлінною поведінкою довела своє виправлення.

Як вбачається зі змісту довідки про працевлаштування засудженого, виданої заступником начальника планово-економічного відділу ОСОБА_7 засуджений в період з червня 2022 року по жовтень 2023 року був працевлаштований до цехів №1,2, де займався виготовленням розкладачок, крісел, стільців, шезлонгів, матраців, санчат, меблів, швацьких виробів, складових до велосипедів, деталей до автомобілей, твердопаливної печі, нестандартних виробів, каркасних меблів.

Також суд враховує ту обставину, що за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.03.2021 року задоволено цивільний позов Конотопського механізованого заводу Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, з ОСОБА_4 стягнуто 1340 гривень матеріальної шкоди. Хоча матеріали особової справи засудженого не містять даних про добровільну сплату ОСОБА_4 матеріальної шкоди, з наданої загальної інформації на ОСОБА_4 вбачається, що останній байдуже ставиться до відшкодування позову. Зазначене свідчить про те, що починаючи з дня постановлення даного вироку, а саме з 25.03.2021 року засудженим не здійснено будь-яких заходів щодо ініціювання вирішення цього процесу, що також могло позитивно вплинути на питання щодо застосування до нього норм ст.81 КК України.

Вирішальне значення має активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Таким чином, з огляду на викладене, суд критично оцінює доводи засудженого з приводу того, що він довів своє виправлення, саме фактичним відбуттям 2/3 строку призначеного покарання, наявністю трьох заохочень у 2023 році та наявністю самого факту працевлаштування без наявності будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про сумлінне ставлення до праці. Зазначене не може слугувати достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання.

Отже, бездоганної поведінки засудженого протягом усього строку відбування покарання судом не встановлено, оскільки факт, того, що засуджений виконує свої прямі обов`язки та претензій з боку працівників установи до нього немає, свідчить лише про те, що останній виконує їх на підставі закону, оскільки це є прямим обов`язком всіх засуджених, а умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, каяття у скоєному злочині, а в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Отже, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.03.2021 року. Відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 також підтверджується позицією адміністрації установи виконання покарань.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.03.2021 року та вважає клопотання засудженого таким, що задоволенню не підлягає та є передчасним.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.03.2021 року - відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 22 січня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1