Справа № 462/2837/17
провадження 1-кп/462/104/23
У Х В А Л А

17 листопада 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захсиника обвинувачених адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід прокурору ОСОБА_3 у розгляді кримінального провадження № 0000180 від 29.05.2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 28-ч. 2 ст. 365 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28-ч. 2 ст. 365 КК України, -

встановив:

У провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження № 0000180 від 29.05.2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 28-ч. 2 ст. 365 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28-ч. 2 ст. 365 КК України.

В судовому засіданні 17.11.2023 обвинуваченим ОСОБА_5 подано письмову заяву про відвід прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, в обгрунтування якої покликається на фабрикування підписів та заяв потерпілих про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, в тому числі відеозапису події та ігнорування прокуратурою даних обставин. Вказує на наявність приватного інтересу, конфлікту інтересів прокурора ОСОБА_3 через її службову діяльність у даному кримінальному провадженні, що впливає на її об`єктивність та неупередженість у кримінальному процесі, що зокрема проявляється у блокуванні його заяви про кримінальне правопорушення. Із врахуванням наявності обгрунтованої недовіри в обвинуваченого до прокурора, що виражається у побоюваннях її особистої заінтересованості та упередження у справі, з метою дотримання законного розгляду кримінального провадження, просив заяву задоволити. З приводу повторності звернення із заявою про відвід прокурору аналогічного змісту вважає, що ухвала суду від 05.10.2023, якою було вирішено заяву про відвід прокурору винесена з очевидним викривленням фактів, без оцінки у ній кожного специфічного, доречного та важливого аргументу, замовчуванням ключових аргументів сторони та із установленням надзвичайного і заздалегідь недосяжного стандарту доказування.

У судовому засіданні заявник та його захисник подану заяву про відвід прокурора підтримали у повному обсязі та просили задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_4 в суді подану ОСОБА_5 заяву про відвід прокурора підтримав, просив задоволити.

Прокурор в судовому засіданні проти заявленого відводу заперечила у повному обсязі, у задоволенні такого просила відмовити у зв`язку із безпідставністю та необгрунтованістю заяви обвинуваченого. Зазначила, що питання відводу вже вирішувалося,оцінка доводам обвинуваченого надана судом, інших нових обставин обвинуваченим не наведено. Дану заяву слід розцінювати як зловживання обвинуваченим процесуальними правами з метою затягування судового розгляду справи.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши зміст заяви та оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Статтею 77 КПК України передбачено обставини, що виключають участь прокурора та слідчого в кримінальному провадженні.

Прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Як встановлено судом, заява про відвід прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000180 від 29.05.2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 28-ч. 2 ст. 365 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28-ч. 2 ст. 365 КК України, з аналогічних підстав щодо особистої заінтересованості та упередженості останньої вже були предметом судового розгляду та ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.10.2023 у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід прокурору ОСОБА_3 відмовлено.

Подана 17.11.2023 заява про відвід прокурора не містить інших підстав або нових обставин чи доказів щодо упередженості прокурора, які не були предметом розгляду.

Щодо покликань заявника в обґрунтування підстав для повторного звернення із заявою аналогічного змісту про відвід прокурора на необґрунтованість, на думку заявника, ухвали суду, якою вже вирішувалась питання відводу, без оцінки у такій кожного аргументу, суд звертає увагу на те, що суб`єктивна незгода учасника кримінального провадження із прийнятим судовим рішенням та його правовим обґрунтуванням не є підставою для ініціювання повторного судового розгляду питання відводу з аналогічних підстав, які вже були предметом такого розгляду.

Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, зважаючи на те, що заява ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 подана вдруге з аналогічних підстав, що вже були предметом розгляду та за результатами якого судом надано оцінку та прийнято судове рішення про відмову у такому відводі, подана заява не містить інших обставин, які б вказували на існування визначених законом підстав для відводу прокурора, суд приходить до висновку, що у задоволенні повторно поданої обвинуваченим ОСОБА_5 17.11.2023 заяви про відвід слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.77, 80-81 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід прокурору ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000180 від 29.05.2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 28-ч. 2 ст. 365 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28-ч. 2 ст. 365 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали знаходиться у справі № 462/2837/17

Суддя ОСОБА_1