Справа № 468/249/24
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

12.02.2024 року слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

До Баштанського районного суду Миколаївської області надійшла вищевказана скарга ОСОБА_3 .

Зі скарги слідує, що 06.02.2024 року ОСОБА_3 , подав до Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області заяву про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 161 КК України, за фактом незаконної видачі гуманітарної допомоги у зв`язку з особистими неприязними відносинами до нього та підставі мовної дискримінації. До єдиного реєстру досудових розслідувань уповноваженою особою Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області відомості за її вказаною вище заявою про вчинення кримінального правопорушення не було внесено. На підставі викладеного скаржник просив зобов`язати уповноважену особу Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області внести відомості про вказане в даній заяві від 06.02.2024 року кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Від скаржника надійшла телефонограма про розгляд скарги у його відсутність.

В судове засідання представник Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області не з`явився, про розгляд скарги повідомлений вчасно на належним чином.

Вивчивши скаргу з доданими до неї матеріалами, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

При розгляді скарги було встановлено наступне.

З долученої до скарги копії талону - повідомлення від 07.02.2024 року вбачається, що 06.02.2024 року о 17:03 год. ОСОБА_3 , було подано до Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 161 КК України, за фактом незаконної видачі гуманітарної допомоги у зв`язку з особистими неприязними відносинами до нього та підставі мовної дискримінації.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали досудового розслідування, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає - вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Аналіз положень статей 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

У пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Під час розгляду скарги слідчим суддею не встановлено обставин на підтвердження того, що викладені в вищевказаній заяві відомості про кримінальне правопорушення були внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до вимог ч. 1,4 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно з ч.5 ст.214 КПК України до ЄРДР вносяться, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, до ЄРДР повинні вноситись ті заяви та повідомлення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), суб`єктивна та об`єктивна сторони злочину.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 30 вересня 2021 року (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20) наголосив: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

У своїй заяві про злочин ОСОБА_3 , зазначає, що в діях ОСОБА_4 , наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 161 КК України.

Статтею 161 КК України, встановлено відповідальність за порушення рівноправності громадян залежно від їх расової, національної, регіональної належності, релігійних переконань, інвалідності та за іншими ознаками.

В свою чергу у заяві скаржника ОСОБА_3 , про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , таких об`єктивних даних, які свідчать про ознаки злочину та підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), немає.

Заява містить лише суб`єктивний виклад обставин та не містить достаніх відомостей, за якими можна визначити наявність елементів об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст.161 КК України, висновок про вчинення вказаною службовою особою кримінального правопорушення не ґрунтується на фактах, а є лише припущеннями скаржника, суб`єктивним уявленням щодо неправомірності дій вищевказаної особи, а також ґрунтується на власному аналізі та баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене вбачається, що у уповноваженої особи Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області підстав для внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомостей за заявою ОСОБА_3 , від 06.02.2024 року не було, а відтак її бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР за вищевказаною заявою ОСОБА_3 , є правомірною, що в свою чергу вказує на відсутність підстав для задоволення скарги.

За такого, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.306,307 КПК України слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя: