У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива Бюро економічної безпеки України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна

У С Т А Н О В И В:

Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000040 від 15 лютого 2023 року.

23 червня 2023 року у межах вказаного кримінального провадження працівниками БЕБ України на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду міста Києва від 31 травня 2023 року у справі № 463/1454/23 проведено обшук у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , право спільної часткової власності на квартиру у розмірі частки 1/3 належить ОСОБА_4 , 1/3 ОСОБА_5 , 1/3 ОСОБА_6 , з метою відшукання і вилучення, серед іншого речей і документів, які містять інформацію щодо вчинення кримінального правопорушення або є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані у якості доказів по кримінальному провадженню, печатки, штампи, чорнові записи, а також інші речі та документи, які мають значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

01 серпня 2023 року захисник ОСОБА_5 звернувся до детектива БЕБ України із клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна.

28 серпня 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива Бюро економічної безпеки України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Скарга мотивована тим, що детективом БЕБ України під час проведення обшуку у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , право спільної часткової власності на квартиру у розмірі частки 1/3 належить ОСОБА_4 , 1/3 ОСОБА_5 , 1/3 ОСОБА_6 вилучено флеш накопичувач з надписом «Банк Кіпру Bank of Cyprus», мобільний телефон Xiaomi Model: 2007J3SG imei 1: НОМЕР_1 з сім картами, imei 2: НОМЕР_2 ; ноутбук НР S/n 5СD122BL9M; ноутбук ASUS S/n: LBNOCX238447489. ОСОБА_4 немає процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000040 від 15 лютого 2023 року, та арешт на зазначене майно наразі не накладено.

У судовому засіданні представник власника майна вимоги скарги підтримав, зазначив що майно є тимчасово вилученим і арешт на нього наразі не накладено.

Присутній у судовому засіданні детектив заперечував щодо задоволення даної скарги та зазначив, що дійсно арешт на зазначене у скарзі майно не накладався, оскільки дозвіл на його вилучення надано ухвалою слідчого судді на проведення обшуку, крім того повідомив, що наразі призначена експертиза, проте постанову про призначення такої експертизи чи хоча б супровідний лист надати суду відмовився, посилаючись на ризик впливу сторони захисту на експерта.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши доводи скарги та додані до неї матеріали зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом, законодавець не вказує.

Згідно частини 2 вказаної процесуальної норми, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо.

Аналізуючи правовий зміст ч. 7 ст. 236 і частини 1 ст.98 КПК України, ч. 2 ст.168 КПК України, де вказано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку або огляду, можливо зробити висновок про те, що речі і документи, вилучені при проведенні обшуку, мають одних з двох процесуальних статусів: 1) речі та документи, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку і 2) речі та документи, які не входять до цього переліку, тобто, - тимчасово вилучене майно, яке перебуває в такому статусі відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення.

При цьому, в частині 5 ст. 171 КПК України вказано, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Тобто, у випадку не подання слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна клопотання про його арешт або у випадку відмови в задоволенні такого клопотання, тимчасово вилучене майно повертається особі в якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що незважаючи на вимоги зазначених норм чинного кримінально-процесуального закону, органом досудового розслідування після вилучення майна не було подано слідчому судді клопотання про накладення арешту на це майно, що свідчить про наявність правових підстав для повернення вказаного майна, відповідно до вимог ст. 169 та ч. 6 ст. 173 КПК України.

Законодавцем в статті 169 КПК України визначено підстави повернення тимчасового вилученого майна, зокрема зазначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Із зазначеної норми вбачається, що однією із підстав повернення тимчасового вилученого майна є випадки, передбачені частиною п`ятою статті 171 КПК України, тому майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Крім того, будь-які докази, що вищевказане майно здобуте злочинним шляхом відсутні, тому, суд доходить висновку, що відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучене у ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , майно має статус тимчасово вилученого майна.

Тобто, у випадку не подання слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна клопотання про його арешт, тимчасово вилучене майно повертається особі в якої його було вилучено.

Слідчому судді не надано відомостей та не доведено, що вилучені під час обшуку та вказані у скарзі речі були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку, що скарга на бездіяльність детектива, яка полягає у неповерненні майна, вилученого під час проведення обшуку, є підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 167, 168, 169, 171, 236, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Зобов`язати відповідальну службову особу Бюро економічної безпеки України, яка здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000040 від 15 лютого 2023 року, повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: флеш накопичувач з надписом «Банк Кіпру Bank of Cyprus», мобільний телефон Xiaomi Model: 2007J3SG imei 1: НОМЕР_1 з сім картами, imei 2: НОМЕР_2 ; ноутбук НР S/n 5СD122BL9M; ноутбук ASUS S/n: LBNOCX238447489.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1