Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/593/2023 Справа № 641/3448/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Попасна Попаснянського району Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не військовозобов`язаного, не працюючого, зареєстрованого проживаючим, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 22.05.1989 року Первомайськоим міським судом Ворошиловградської області за ч.ч. 1, 2 ст.140, ч.ч. 3,4 ст. 81, ч.3 ст. 85, ч. 2 ст. 215-3, ч. 1 ст. 89, ст. 42 КК України (в ред. 1960 року) до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 16.09.1993 звільненого умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 4 дні;

2) 19.04.2001 року Печерським районним судом м. Києва за ч.1 ст.229-6 КК України до 1 року позбавлення волі; 03.08.2001 звільненого на підставі ЗУ «Про амністію» від 05.07.2001 ст. 3 «Б»;

3) 05.11.2002 року Первомайським міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 10.03.2005 року по відбуванню строку покарання;

4) 05.07.2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 26.03.2014 умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 27 днів

5) 20.05.2020 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

16.04.2021 року о 14 год. 56 хв. ОСОБА_4 , з метою пошуку малознайомого йому чоловіка на ім`я ОСОБА_6 , з яким ОСОБА_4 випадково зустрівся в цей день, зайшов до приміщення «Харківського приватного колегіуму», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Тарасівська, 6 А.

Перебуваючи в приміщенні «Харківського приватного колегіуму», розташованого за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 , піднявшись на другий поверх навчального закладу, зайшов до кабінету № 39, двері якого у зв`язку із здійсненням навчального процесу були відчинені. Перебуваючи в приміщення кабінету № 39 «Харківського приватного колегіуму», ОСОБА_4 побачив на тумбі, що розташована праворуч від столу викладача, належну ОСОБА_7 жіночу сумку, в якій знаходилися грошові кошти у розмірі 15 000 грн., що належать останній.

В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення грошових коштів, які перебували в належній ОСОБА_7 сумці. Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення належних ОСОБА_7 грошових коштів, ОСОБА_4 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти таким чином, скориставшись тим, в кабінеті нікого не має та за його злочинними діями ніхто не спостерігає, відкрив належну потерпілій ОСОБА_7 сумку, звідки таємно викрав належні їй грошові кошти у розмірі 15 000 грн.

Після чого, ОСОБА_4 , місце вчинення злочину покинув, отримавши можливість розпорядитися викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 15 000 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені злочину визнав повністю, у скоєному розкаявся, та пояснив, що в квітні 2021 року близько 14 год. він пройшов до приміщення «Харківського приватного колегіуму», де в кабінеті на другому поверсі побачив жіночу сумку, з якої взяв грошові кошти в розмірі 15 000 грн. Грошовими коштами в розмірі 15 000 грн. він розпорядився на свій розсуд.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального проступку, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_7 до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КК України не заперечувала. При ухваленні вироку суду покладалася на розсуд суду.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінального проступку, його показання повністю відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду були роз`яснені та вони вважали недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду нема сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст.185 КК України.

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, повністю визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненому, що відповідно до ст.66 КК України визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання.

Відповідно до ч.2 ст.67 КК України обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, розлучений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставину, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Також при призначенні покарання суд враховує приписи ст. 69-1 КК України, відповідно до яких за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність обставини що пом`якшує покарання, застосовуючи приписи ст. 69-1 КК України та вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 6 місяців арешту.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного його затримання, в порядку виконання вироку, після набрання вирком законної сили.

Скасувати арешт накладений ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.04.2021 року на 6 пачок цигарок марки «Lucky Strike», 7 пачок цигарок марки «Marshall», 4 пачки з ізюмом, 1 пачка горіхів, грошові кошти в розмірі 2830 грн., паспорт серії НОМЕР_1 та ідентифікаційний код громадянки ОСОБА_7 .

Речові докази грошові кошти в розмірі 2830 грн., паспорт серії НОМЕР_1 та ідентифікаційний код громадянки ОСОБА_7 , які були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 згідно розписки від 22.04.2021 року вважати повернутими потерпілій.

Речові докази - 6 пачок цигарок марки «Lucky Strike», 7 пачок цигарок марки «Marshall», 4 пачки з ізюмом, 1 пачка горіхів, які згідно квитанції № 61392 СЛ та МТЗ ГУНП в Харківській області після набрання вироком законної сили - знищити.

Речовий доказ диск DVD-R «Philips», який містить інформацію з камер відеоспостереження за період скоєння злочину відносно ОСОБА_7 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя - ОСОБА_1