Справа № 583/2092/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2023 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника ОСОБА_5

з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Акорд», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальні провадження №0000734від 01.11.2017 за відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чупахівка, Охтирського району Сумської області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого на посаді водія управління транспорту ПАТ «Укрнафта», раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 01.11.2017 приблизно об 11 год. 30 хв. керуючи автомобілем марки «3ІЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , із причепом розпуском, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині автодороги Н-12 «Суми-Полтава» між с. Хухра та поворотом на с. Лутище Охтирського району Сумської області. Здійснюючи маневр повороту ліворуч в бік родовища НГВУ «Охтирканафтогаз» на км 101+610 м згідно ПОДР автодороги Н-12, внаслідок власної недбалості, усупереч вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України ОСОБА_4 , перед зміною напрямку руху, не переконався в безпечності маневру, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Форд-Транзит», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , який, порушуючи вимоги пунктів 10.1, 14.6а Правил дорожнього руху України, почав маневр обгону автомобіля «ЗІЛ-131», рухаючись в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді ВЧМТ, забою головного мозку, вдавленого уламкового перелому черепу лобної кістки зліва зі зміщенням відломків інтракраніально, епідерулальної гематоми лобної області зліва, ушитої забійної рани лобної області зліва, забійної рани підборіддя, множинних саден обличчя, гематоми повік лівого ока, садна слухового проходу зліва.

В даній дорожній ситуації технічна можливість запобігти зіткненню для водія автомобіля марки «ЗІЛ-131» державний номерний знак НОМЕР_1 із причепом розпуском державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_4 визначалась шляхом виконання вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху». При цьому порушення водієм ОСОБА_4 вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину не визнав, пояснивши, що 01.11.2017 рухався на автомобілі ЗІЛ по автодорозі Суми-Полтава, яким перевозив труби. Довжина автопоїзду складала 28 м, а довжина труб 22 м, під час перевезення вказаного вантажу не потрібен супровід, оскільки вантаж не є габаритним. На момент події обвинувачений перевозив труби довжиною 9 м. Після того як ОСОБА_4 проїхав с. Хухра Охтирського району Сумської області, він здійснював поворот на ліво в бік напрямку Рибальського родовища. Перед здійсненням маневру повороту на Рибальське родовище, завчасно ввімкнув сигнал повороту на ліво та почав зменшувати швидкість. Перед початком здійснення маневру повороту на ліво, обвинувачений подивився у бокове ліве дзеркало дальнього виду, у якому побачив що по його смузі руху рухається автомобіль Форд під керуванням ОСОБА_7 , впевнившись в безпеці маневру, обвинувачений почав здійснювати поворот зі швидкістю, зазначеній на слідчому експерименті, в цей час транспорту, який би рухався у зустрічному напрямку не було, жодних перешкод для повороту також не було, на узбіччя вправо перед початком маневру він не зміщувався, бо це не потрібно для його транспортного засобу. Із с. Хухра Охтирського району Сумської області стоїть знак «Закінчення села» і між першим та другим поворотом знак «Примикання другорядної дороги», з лівої сторони знак «Напрямок Рибальського родовища», який установлений ВАТ «Укрнафта». Обвинувачений бачив автомобіль потерпілого, але не знав, що він буде здійснювати маневр обгону, оскільки на даному відрізку дороги нанесена суцільна біла смуга, яку заборонено перетинати, її добре видно, а тому він не міг передбачити, що потерпілий почне здійснювати обгін. Виконуючи поворот ліворуч він притиснувся до розмежувальної лінії та в цей час відчув удар у причіп, після чого одразу зупинив автомобіль та побачив, що трапилася дорожньо-транспортна пригода. Удар у причіп відбувся на смузі руху обвинуваченого, зустрічну смугу руху він ще не перетнув, задня частина його автомобіля та причіп були на його смузі руху. Водій ОСОБА_6 був непритомний, пасажир його автомобіля почував себе нормально, травм не мав. ОСОБА_4 надав допомогу потерпілому, обмотав голову ОСОБА_6 рушником, оскільки вона була у крові, а потім зателефонував своєму керівнику, повідомив про дорожньо-транспортну пригоду, що трапилася. Незабаром під`їхали працівники поліції, які випадково їхали по цій трасі, та служба охорони ВАТ «Укрнафта», вони почали витягувати ОСОБА_6 з автомобіля. Потім приїхала швидка медична допомога, лікарі надали першу медичну допомогу потерпілому. ОСОБА_4 також був оглянутий у лікарні на алкогольного сп`яніння. Обвинувачений зазначив, що і потерпілий і його батько, який під`їхав на місце пригоди, на той час говорили, що це їх вина, що він не помітив та проґавив.

Захисник обвинуваченого вважав, що у діях ОСОБА_4 відсутній склад інкримінує мого йому злочину, наявними у матеріалах справи доказами його вина не підтверджується, про що також зазначено і у висновку експертизи, проведеної за участю обвинуваченого та з транспортними засобами, яку просив прийняти до увагу на спростування вини обвинуваченого, як найбільш повний і обґрунтований.

Незважаючи на не визнання своєї вини ОСОБА_4 його винуватість підтверджується показами потерпілого та свідка, наданими у судовому засіданні під присягою.

Так потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він на вантажному автомобілі марки «Форд транзит» їхав в м. Полтаву, перевозив 1,5 т картоплі, з ним в автомобілі була пасажирка Алла (на даний час його дружина ОСОБА_8 ), кожен з них був пристебнутим паском безпеки. На дворі була мряка, потерпілий їхав з увімкненим світлом ближніх фар. По дорозі на шляху слідування був затяжний поворот, жодних дорожніх знаків не було, ОСОБА_6 побачив вантажний автомобіль, який з`їжджав на узбіччя і він вирішив його об`їхати, зустрічного транспорту при цьому не було. ОСОБА_7 ввімкнув лівий сигнал повороту і почав маневр об`їзду, але несподівано автомобіль «ЗІЛ» почав виконували маневр повороту, при цьому попередження про поворот на ліво у нього ввімкнуте не було. Потерпілий зрозумів, що вказаний транспортний засіб перегородив йому дорогу та вимушений був почати екстрене гальмування, однак через слизьку дорогу він не встиг його об`їхати з права, в результаті чого ОСОБА_7 зачепив своїм автомобілем причеп автомобіля «ЗІЛ». Одразу після аварії ОСОБА_7 знепритомнів, до тями прийшов вже у швидкій, його пасажирка не постраждала, що свідчить про безпечну швидкість руху, з якою рухався потерпілий. Обвинувачений не надав йому та пасажирці першої допомоги.

Свідок ОСОБА_8 , яка є дружиною потерпілого ОСОБА_6 суду пояснила, що в день дорожньо-транспортної пригоди була похмура погода, розмітка на дорозі була ледь помітною, дорожніх знаків свідок не бачила. Свідок їхала разом чоловіком ОСОБА_6 на автомобілі марки «Форд Транзит», що належить потерпілому. За кермом автомобіля був її чоловік, свідок сиділа на місці пасажира, вони їхали з смт. Угроїди Краснопільського району до м. Полтава, їх автомобіль був завантажений картоплею. Вказану ділянку дороги вони проїздили не часто, приблизно раз на рік. Попереду них на великій швидкості рухався автомобіль, що перевозив труби, на ньому жодних маячків та супроводу не було, його габарити свідку не відомі. Після того, як свідок та потерпілий під`їхали до нього ближче, подумали, що водій вказаного автомобіля хоче з`їхати на узбіччя або зупинитися, тому вони можуть об`їхати його. В цей час інших автомобілів між ними не було, під час початку маневру об`їзду перешкоди, дорожня розмітка була переривиста, примикання дороги також не бачила, ОСОБА_7 не повністю виїхав на зустрічну смугу щоб об`їхати трубовоз. Однак зазначений автомобіль різко почав маневр повороту, закривши дорогу, при цьому сигналів повороту не подавав, після чого сталася дорожньо-транспортна пригода. Свідок не пам`ятає, де саме був автомобіль потерпілого під час зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди свідок ОСОБА_8 отримала забої, критичних пошкоджень вона не мала, свідомість не втрачала. Потерпілий ОСОБА_6 після аварії втратив свідомість, у нього пробило череп, з автомобіля його витягли після приїзду швидкої допомоги.

Крім того винуватість ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні підтверджується дослідженими судом письмовими доказами.

Даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.11.2017 року зі схемою та фототаблицями, проведеного на 99 км асфальтної автодороги «Суми-Полтава-Александрія», що має дорожню розмітку, призначеної для руху в обох напрямках, від с. Хухра в напрямку с. Лутище, за межами населених пунктів по напрямку руху автомобілів, що виявлені на місці дорожньо-транспортної пригоди. В ході огляду встановлено, що на вказаному відрізку дороги нанесена розмітка у вигляді суцільної білої лінії та є нерегульоване перехрестя з напрямками вліво на асфальтну дорогу та вправо на грантову дорогу. На час проведення огляду місця події дорожнє покриття сухе, без вибоїн. До перехрестя з другорядною дорогою ліворуч є осьова дорожня розмітка у вигляді середньої лінії, в місці перехрестя розмітка не відображена. Дорожнє покриття асфальтно-щебеневе, узбіччя проїжджої частини ґрунтове, за ним порослі чагарники та лісова місцевість. На місці дорожньо-транспортної пригоди наявні наступні транспортні засоби: автомобіль марки «Ford», вантажний, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , 2008 року випуску, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстрований за ОСОБА_7 ; автомобіль вантажний марки «ЗИЛ-131», зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстрований за ПАТ «Укрнафта». На момент огляду автомобіль марки «Ford» завантажений картоплею, вагою 2100 кг, автомобіль марки «ЗИЛ-131» завантажений металевими трубами в кількості 40 штук, довжиною 8,5 метри, діаметром 2,7 дюйми. При огляді встановлено, що автомобіль марки «Ford» знаходиться передньою частиною на правому узбіччі, правою на проїжджій частині. Автомобіль марки «ЗИЛ-131» з причепом знаходиться передньою частиною в напрямку руху на другорядну дорогу ліворуч, причеп знаходиться на середині проїжджої частини в перевернутому стані на правій вісі, вантаж у вигляді труб знаходиться верхньою частиною на автомобілі марки «ЗИЛ-131», нижньою на правій частині проїжджої автодороги. Проведено заміри: від автомобіля «Ford» відстань від передньої правої вісі до л/о- 36,3 м, до правого краю проїзної частини 3,6м; від задньої правої вісі до л/о 32,7 м, до правого краю п/ч 0м; від передньої лівої вісі до л/о-37,0м, до правого краю п/ч 0м; від задньої лівої вісі до л/о 0 33,4 м, до лівого краю п/ч 5,7 м. Також проведено заміри від автомобіля «ЗИЛ»: відстань від лівої передньої вісі до умовного лівого краю п/ч 0м; до л/о-50,4 м, від лівої задньої вісі до лівого краю п/ч -1,2 м;до л/о -46,5м; від передньої правої вісі до правого краю п/ч 6,8 м, до л/о 53,0м; від задньої правої вісі до правого краю п/ч 4,5 м; до л/о-47,5 м; від стань від правої вісі причепа (одновісний) до правого краю п/ч 3,6 м, до л/о -41,9 м. На правій смузі проїжджої частини біля автомобіля марки «Ford» від лівого боку та на правому узбіччі біля передньої частини виявлено осип скла та частини автомобільної пластмаси. На правій смузі проїжджої частини від задньої частини автомобіля марки «Ford» виявлено сліди гальмування. Автомобіль марки «Ford» має пошкодження передньої частини, деформований бампер та облицювальна решітка, відсутні колеса, лобове скло, пошкоджений двигун, дах та салон автомобіля, водійські та пасажирські дверцята (Том 1 а.с. 44-51).

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.11.2017 ОСОБА_4 на час проведення огляду був тверезий (Том 1 а.с. 52).

Згідно посвідчення водія серії НОМЕР_5 від 27.04.2007 ОСОБА_6 має право керування транспортними засобами категорії «В» (Том 1 а.с. 53).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 ОСОБА_7 є власником автомобіля марки «Ford», модель «Transit», державний номерний знак НОМЕР_4 , тип вантажний фургон малотонажний-В, номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_7 , повна маса 3500, маса без навантаження 1938, об`єм двигуна 2402, 2008 року випуску, колір сірий (Том 1 а.с. 54).

З протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № НОМЕР_8 від 30.08.2017, виданого ПП «АВТОДІАГНОСТИНА», вбачається, що транспортний засіб марки «Ford», модель «Transit», державний номерний знак НОМЕР_4 , після технічного контролю визнано технічно справним (Том 1 а.с. 56).

Згідно посвідчення водія серії НОМЕР_9 від 17.09.2008 ОСОБА_9 має право керування транспортними засобами категорій «А», «В», «С1», «С», «ВЕ», «С1Е», «СЕ» (Том 1 а.с. 57).

Власником автомобіля марки «ЗИЛ», модель «131», державний номерний знак НОМЕР_1 , тип спеціальний вантажний - С, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_10 , повна маса 10185, маса без навантаження 6460, об`єм двигуна 6000, 1978 року випуску, колір зелений свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 є ПАТ «Укрнафта» (Том 1 а.с. 58).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_12 ПАТ «Укрнафта» є власником транспортного засобу марки «ТМЗ», модель «802», державний номерний знак НОМЕР_2 , тип причіп розпуск - Е, повна маса 10440, 1984 року випуску, колір зелений (Том 1 а.с. 59).

Відповідно до протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 00044-01470-17 серії А Е № 900392 від 14.06.2017, виданий ТОВ «СОДЦ ВДР», транспортний засіб марки «ЗИЛ», модель «131», державний номерний знак НОМЕР_1 , після технічного контролю визнано технічно справним (Том 1 а.с. 62, 63).

За товарно-транспортною накладною від 01.11.2017 водій ОСОБА_10 на автомобілі марки «ЗИЛ», модель «131», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом НОМЕР_2 , перевозив до ЦКІ ПРС Рибальці труби в кількості 40 штук (Том 1 а.с. 64).

Даними висновку експерта № 12 від 31.01.2018, за результатами проведення судово-медичної експертизи, згідно якого в хірургічному відділенні Охтирської ЦРЛ ОСОБА_7 встановлено діагноз: ДТП ВЧМТ. Уламковий імпресійний перелом луски лобної кістки. Забій речовини головного мозку. Множинні рани голови. Дані ушкодження утворились від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень. Вказані ушкодження, небезпечні для життяі за цією ознакою, згідно з п. 2.1.1 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Давність нанесених тілесних ушкоджень може відповідати даті, зазначеній у постанові, а саме 01.11.2017, про що свідчать дані медичної документації. Вищеописані тілесні ушкодження не являються характерними для ДПТ, але не виключена можливість отримання даних тілесних ушкоджень при ДТП (Том 1 а.с. 83).

Даними висновку експерта № 32 від 14.02.2018, за результатами проведення судово-медичної експертизи, згідно якого в нейрохірургічному відділенні СОКЛ та хірургічному відділенні Охтирської ЦРЛ ОСОБА_7 встановлено діагноз: ВЧМТ. Забій головного мозку. Вдавлений уламковий перелом чешу лобної кістки зліва зі зміщенням відломків інтракраніально. Епідуральна гематома лобної області зліва. Ушита забійна рана лобної областізліва. Забійна рана підборіддя. Множинні садна обличчя. Гематома повік лівого ока. Садна слухового проходу зліва. Дані ушкодження утворились від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень. Давність нанесених тілесних ушкоджень може відповідати даті, зазначеній у постанові, а саме 01.11.2017, про що свідчать дані медичної документації. Вказані ушкодження, небезпечні для життяі за цією ознакою, згідно з п. 2.1.1 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Не виключена можливість отримання вищевказаних тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_7 при ДТП (Том 1 а.с. 85-86)

Даними протоколу огляду речей та документів (перегляду відеозапису на оптичному диску) від 20.02.2018, проведеного у службовому кабінеті слідчого Охтирського ВП ГУНП в Сумській області по вул. Незалежності, 29 в м. Охтирка Сумської області, відповідно до якого оглянуто компакт-диск (оптичний диск) з файлом відеозапису, що відображає факт працездатності освітлювальних приладів, а саме роботу покажчиків поворотів автомобіля марки «ЗИЛ», модель «131», державний номерний знак НОМЕР_1 ,спеціальний вантажний-С,1978 року випуску, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , трубовоз з причепом. 1984 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ПАТ «Укрнафта», який був учасником в дорожньо-транспортній пригоді 01.11.2017, на час проведення огляду місця події. Безпосередньо на проїжджій частині місці дорожньо-транспортної пригоди. При оглядікомпакт-диска з назвою «VIDEX» виявлено відеофайл, позначений як «Video,15.02.2018, тип файла «МР4», розміром 3574 КБ, тривалість запису події 00.30 хв. У вказаному відеозаписі зафіксовано як під час огляду автомобіля водій вмикає покажчики повороту ліворуч, передній лівий покажчик повороту та задній лівий покажчик повороту на автомобілі і причепі справні, видно сигнал мигаючої лампи оранжевого кольору (Том 1 а.с. 91-92, 93).

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 18.04.2018 зі схемами, проведеного за участю свідка ОСОБА_4 , спеціаліста ОСОБА_11 , у присутності понятих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , з метою перевірки і уточнення відомостей про механізм дорожньо-транспортної пригоди, викладених в показах свідка ОСОБА_4 на місці події за фактом дорожньо-транспортної пригоди від 01.11.2017 за його участю. Відповідно до вказаного протоколу слідчий експеримент було проведено на місці події, а саме на ділянці дороги «Суми-Полтава» 99 км, поблизу с. Хухра Охтирського району Сумської області, під час якого свідок ОСОБА_4 у присутності понятих розповів про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 01.11.2017 на даній ділянці дороги за його участю. Зокрема свідок ОСОБА_4 , зорієнтувавшись на місцевості, розповів, що 01.11.2017 приблизно об 11.00 год. він рухався на службовому автомобілі марки «ЗИЛ 131» зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом-трубовозом, державний номерний знак НОМЕР_2 , з м. Охтирка Сумської області до виробничого об`єкту за с. Хухра Охтирського району Сумської області. На вказаному причепу перевозив вантаж у вигляді металевих труб довжиною 8,5 метрів, діаметром 2,7 дюйми. Близько 12.00 год. свідок ОСОБА_4 рухався на вищевказаній ділянці дороги та мав намір повертати ліворуч до місця призначення вантажу. Доїжджаючи до повороту ліворуч свідок ОСОБА_4 ввімкнув сигнал повороту ліворуч і почав зі своєї полоси руху повертати ліворуч, при цьому виконуючи маневр вліво він подивився у дзеркало заднього бачення і побачив, що далеко від нього рухається автомобіль типу «БУС». В момент повороту свідок ОСОБА_4 відчув удар у задню частину причепу, він зупинився і побачив, що на правому узбіччі стояв автомобіль марки «Форд-транспортир», темного кольору, кабіна якого була сильно пошкоджена. В наслідок удару причіп перевернуло на правий бік і труби висипалися на асфальт. Свідок ОСОБА_4 побачив, що в салоні автомобіля марки «Форд-транспортир» були водій та пасажирка, які отримали ушкодження. У зв`язку з чим він викликав швидку допомогу. Після цього свідок ОСОБА_4 показав на місці механізм дорожньо-транспортної пригоди, для чого згідно зі схемою, що була складена 01.11.2017 на місці події, було нанесено позначення розташування слідів гальмівного шляху автомобіля марки «Форд» та його кінцеве положення на проїжджій частині, а також кінцеве положення правого колеса причепу розпуску. Крім того свідок ОСОБА_4 , зорієнтувавшись на місцевості, вказав, що рухався зі швидкістю 40 км/год і розташовувався на відстані 165,2 м до лінії орієнтиру (ЛЕП №76). Коли він розташовувався на відстані 60,1 м до л/о, включив лівий показник повороту та почав поступово знижувати швидкість руху до моменту, коли подивився у ліве дзеркало заднього виду, в цей момент автомобіль ЗИЛ розташовувався на відстані 0,35 м від осьової смуги (розділової). Швидкість в цей момент складала 5-7 км/год, а автомобіль Форд, який побачив у дзеркало заднього виду, розташовувався на відстані 59 м до л/о і лівий край а/м на відстані 1,7 м від осьової ліній на зустрічній полосі. Швидкість автомобіля Форд складала 100-120 км/год. Проїхавши 5,75 м ОСОБА_14 почав поворот вліво, проїхавши траєкторію 3,65 м зі швидкістю 5-7 км/год відчув удар. На момент зіткнення лівий передній кут а/м ЗІЛ на відстані 54,45 м від л/о та 1,5 м від роздільної смуги. Під час проведення слідчого експерименту був задіяний автомобіль ЗИЛ-131 з причепом розпуском з довжиною штанги 4,75 м. Автомобіль проїхав по траєкторії руху до моменту зіткнення і зупинився у місці у момент зіткнення. Замірами встановлено, що на момент зіткнення лівий передній кут розташовувався на відстані 1,5 м від осьової лінії, заднє ліве колесо на рівні осьової лінії, ліве колесо причепу розпуску на відстані 0,1 м від осьової (Том 1 а.с. 94-99).

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 04.05.2018 зі схемою, проведений за участю потерпілого ОСОБА_6 , його захисників ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , спеціаліста ОСОБА_11 , у присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , з метою перевірки і уточнення показань потерпілого ОСОБА_6 на місці події за фактом дорожньо-транспортної пригоди від 01.11.2017 за його участю. Відповідно до вказаного протоколу слідчий експеримент було проведено на місці події, а саме на ділянці автодороги «Суми-Полтава» 99 км, поблизу с. Хухра та с. Лутище Охтирського району Сумської області.Потерпілий ОСОБА_6 , зорієнтувавшись на місцевості, розповів про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 01.11.2017 на даній ділянці дороги за його участю, а саме що 01.11.2017 приблизно об 11.30 год. він керував власним автомобілем марки «FORD TRANSIT», вантажним, державний номерний знак НОМЕР_4 , 2008 року випуску, сірого кольору, на якому рухався даною дорогою у бік м. Полтава. В салоні його автомобілю була пасажирка ОСОБА_19 .Потерпілий ОСОБА_6 рухався зі швидкістю 90 км/год із ввімкненими фарами головного світла на ближньому режимі, він та пасажирка були пристебнуті ременями безпеки. Після того як потерпілий ОСОБА_6 виїхав із заокруглення дороги, попереду побачив, що у попутному напрямку знаходився вантажний автомобіль трубовоз з причепом, який їхав своїми правими колесами по правому узбіччю. Потерпілий ОСОБА_6 зрозумів, що вказаний автомобіль буде зупинятися, а тому виїхав на зустрічну смугу щоб об`їхати його. Зустрічних транспортних засобів в цей час на дорозі не було. В той момент, коли потерпілий ОСОБА_6 на своєму автомобілі наближався до вантажного автомобіля, рухаючись по зустрічній смузі, останній почав здійснювати рух вліво без подання сигналу повороту в районі примикання другорядної дороги ліворуч. В той час коли вантажний автомобіль з причепом став пересікати основу лінію в лівий бік до повороту вліво, то потерпілий ОСОБА_6 став з`їжджати на свою праву смугу, для того щоб об`їхати перешкоду з правого боку. Потерпілий ОСОБА_6 побачив, що причіп загородив проїжджу частину та почав одночасно викручувати рульове колесо вправо і натискати на гальма. Гальмування застосував на зустрічній смузі руху, у загальмованому стані сталося зіткнення транспортних засобів. Після цього потерпілий ОСОБА_6 показав на місці механізм дорожньо-транспортної пригоди, для чого на ділянці згідно схеми до протоколу дорожньо-транспортної пригоди було нанесено положення початку і кінці сліду гальмування відносно орієнтиру (опора № 76) (Том 1 а.с. 100-104).

Згідно заяви від 04.05.2018 за підписом ОСОБА_19 , остання відмовилася на той час від проведення слідчого експерименту з її участю, у зв`язку з відсутністю необхідних транспортних засобів, що унеможливлює орієнтування на місцевості (Том 1 а.с. 105).

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 13.09.2018, проведеного за участю свідка ОСОБА_19 , без залучення спеціаліста, у присутності понятих ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , з метою перевірки і уточнення відомостей, наданих свідком ОСОБА_19 щодо дорожньо-транспортної пригоди за участю водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , внаслідок якої останній отримав тілесні ушкодження. Відповідно до вказаного протоколу слідчий експеримент було проведено на місці дорожньо-транспортної пригоди. Свідок ОСОБА_19 пояснила, що погодні умови, стан дорожнього полотна та умови освітлення відповідають тим, які були на момент дорожньо-транспортної пригоди. Так, свідок ОСОБА_19 01.11.2017 приблизно о 11.30 год. вона їхала в якості пасажирки на передньому пасажирському сидінні в автомобілі марки «Форд-Транзит», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 . Вказаний автомобіль рухався на 99 км а/д «Суми-Полтава» у зазначеному напрямку, він був завантажений картоплею, загальною вагою приблизно 1,5 т. Наближаючись до кілометрової позначки «100 км» ОСОБА_19 та ОСОБА_6 побачили, що попереду у попутному напрямку рухається вантажний автомобіль марки «ЗІЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , із причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 на швидкості 20-30 км/год. В цей час автомобіль під керуванням водія ОСОБА_7 рухався зі швидкістю приблизно 90 км/год. Вказані автомобілі зближалися, тоді водій трубовоза почав зміщуватися на праве узбіччя без ввімкнення відповідних світлових сигналів та зменшив свою швидкість приблизно до 10 км/год. Здавалося ніби водій трубовоза або хоче пропустити автомобіль під керуванням ОСОБА_7 , або планує зупинитися на правому узбіччі. Водій ОСОБА_6 швидкість свого руху не зменшив, він виїхав на смугу зустрічного руху, збільшивши таким чином боковий інтервал з трубовозом. Свідок ОСОБА_19 побачила, що автомобіль є саме трубовозом лише після того, як автомобіль під керуванням ОСОБА_7 під`їхав до нього досить близько, спочатку вона думала, що це просто вантажний автомобіль. Однак, при зближені автомобілів, водій трубовоза різко почав виконувати поворот прямо з правого узбіччя без включення відповідних світлових сигналів, рухаючись по діагоналі. При цьому, в момент початку зміни напрямку руху праві його колеса трубовоза знаходились на правому узбіччі, а ліві - на смузі руху на проїжджій частині в напрямку м. Полтава. Проїхавши 10 метрів трубовоз повністю заблокував автомобілю під керуванням водія ОСОБА_7 обидві смуги руху. З метою уникнення зіткнення з кабіною трубовоза водій ОСОБА_7 повернув кермо вправо та застосував екстрене гальмування, однак не зміг уникнути зіткнення і передньою частиною свого автомобіля зіткнувся із задньою частиною причепа трубовоза, який перевернувся разом з трубами, що на ньому містилися. Свідок ОСОБА_19 повідомила, що може вказати місце зіткнення транспортних засобів лише приблизно, але просила не здійснювати його вимірювання, оскільки межи місця зіткнення коливаються до кількох метрів та розташовані між кінцем слідів гальмування автомобіля під керуванням ОСОБА_7 та остаточним розташуванням перевернутого причепа з трубами (Том 1 а.с. 108-110).

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 13.09.2018 зі схемою, за участю потерпілого ОСОБА_7 , його захисників ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , без залучення спеціаліста, у присутності понятих ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , з метою перевірки і уточнення відомостей, наданих потерпілим ОСОБА_7 щодо дорожньо-транспортної пригоди за участю його та водія ОСОБА_4 , внаслідок якої він отримав тілесні ушкодження. Відповідно до вказаного протоколу слідчий експеримент було проведено на місці дорожньо-транспортної пригоди. Потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що погодні умови, стан дорожнього полотна та умови освітлення відповідають тим, що були на момент дорожньо-транспортної пригоди. Так, потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 01.11.2017 приблизно об 11.30 год. він керував автомобілем марки «Форд-Транзит», державний номерний знак НОМЕР_3 , на якому рухався на 99 км а/д «Суми-Полтава» у вказаному напрямку. В даному автомобілі на передньому сидінні сиділа пасажирка ОСОБА_22 , яка на даний час є його дружиною. Автомобіль марки «Форд-Транзит» був навантажений картоплею, загальною вагою приблизно в 1,5 т. Наближаючись до позначки «100 км» водій ОСОБА_7 та пасажирка ОСОБА_8 побачили, що попереду у попутному напрямку рухається вантажний автомобіль марки «ЗІЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , із причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 . При цьому швидкість руху трубовозу складала близько 20 км/год, в той час як автомобіль потерпілого рухався зі швидкістю приблизно 90 км/год. По мірі зближення вказаних транспортних засобів водій трубовоза почав зміщувати автомобіль на праве узбіччя, без ввімкнення відповідних світлових сигналів, та зменшив свою швидкість приблизно до 10 км/год., тому здавалось, що він планує зупинитися на правому узбіччі. ОСОБА_6 швидкість руху свого автомобіля не зменшив, а лише виїхав на смугу зустрічного руху, збільшивши таким чином боковий інтервал із трубовозом. Потерпілий зазначив, що спочатку вважав автомобіль, який рухався у попутному напрямку просто вантажним, і лише по мірі зближення з ним побачив, що то був трубовоз. При зближені автомобілів водій трубовоза різко почав виконувати лівий поворот прямо з правого узбіччя без ввімкнення відповідних світлових сигналів, рухаючись по діагоналі. При цьому, в момент початку зміни напрямку руху, праві його колеса знаходились на правому узбіччі, а ліві - на смузі руху в напрямку на м. Полтава. Потерпілий ОСОБА_6 вказав, що в момент зміни напрямку руху усі ліві колеса трубовоза розташовувались на проїжджій частині. Проведеними вимірами працівників поліції встановлено, що відстань від лівих коліс трубовоза до правого краю проїжджої частини складає 0,5 метра. Також, потерпілий вказати, що трубовоз з моменту зміни напрямку руху і до зіткнення відстань подолав відстань, яка встановленими вимірами складає 10 м., вказану відстань він подолав зі швидкістю 10 км/год, при цьому ОСОБА_6 показав, що орієнтується по кабіні трубовоза. Проїхавши 10 м трубовоз повністю заблокував автомобілю потерпілого обидві смуги руху в попутному і зустрічному напрямках. Водій ОСОБА_6 з метою уникнення зіткнення з кабіною трубовоза, в якій знаходився водій, повернув кермо вправо та застосував екстрене гальмування, однак зіткнення уникнути не зміг і передньою частиною свого автомобіля зіткнувся із задньою частиною причепа трубовоза, що перевернувся разом з трубами, які на ньому містилися. Потерпілий повідомив слідчому, що може вказати місце зіткнення транспортних засобів лише приблизно, але просив не проводити його вимірювання, оскільки межи місця зіткнення коливаються до кількох метрів та розташовані між кінцем слідів гальмування автомобіля під керуванням ОСОБА_6 та остаточним розташуванням перевернутого причепа з трубами, що були зафіксовані під час огляду місця пригоди. В ході проведення слідчого експерименту зовнішнім оглядом встановлено, що поблизу місця пригоди відсутні будь-які дорожні знака, які б вказували на дане місце, як на перехрестя (Том 1 а.с. 111-115).

Згідно листа начальника філії «Климентівське ДЕД» від 07.06.2019 за № 215 ділянка автомобільної дороги Н-12 Суми-Полтава між с. Хухра та поворотом до с. Лутище знаходиться в межах км 99+975 (кінець с. Хухра) та 102+858 (повтор до с. Лутище). Поворот до родовища НГВУ «Охтирканафтогаз» вліво від даної автодороги знаходиться на км 101+610 згідно ПОДР автодороги Н-12. Ділянка перед поворотом має дорожні знаки 1.23.1, 1.23.2 «Примикання другорядної дороги справа (зліва)» та з боку повороту знак 2.1. «Дати дорогу», а також на перехресті розмітку 1.7 (смуги руху в межах перехрестя), тому є перехрестям з нерівнозначними проїзними частинами. (Том 1 а.с. 117-120).

Відповідно до постанови про уточнення виникнення кримінального правопорушення від 13.06.2019, за підписом старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_23 , постановлено надалі вважати вірною ділянку автодороги, де трапилася дорожньо-транспортна пригода 101 км+610 м автодороги «Суми-Полтава» Н-12(Том 1 а.с. 121).

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 14.05.2021 зі схемами, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , спеціаліста - завідувача сектору СВ ННЦ ім. проф. С.М.Бокаріуса ОСОБА_24 , з метою перевірки і уточнення відомостей, отриманих в ході огляду місця події 01.11.2017, допиту потерпілого, допиту підозрюваного ОСОБА_4 . Відповідно до вказаного протоколу слідчий експеримент було проведено на автодорозі Суми-Полтава, 99 км біля с. Хухра Охтирського району Сумської області. Підозрюваний ОСОБА_4 розповів про обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.11.2017 на 99 км автодороги Суми-Полтава біля с. Хухра Охтирського району Сумської області, в місці розташування опори ЛЄП № 76, на якій мається напис «83», на місці події з використанням аналогічних транспортних засобів, які приймали участь в дорожньо-транспортній пригоді. Так, підозрюваний ОСОБА_4 показав положення автомобіля «ЗІЛ», обладнаного напівпричепом з трубами, в якому він вперше побачив автомобіль «Форд», та зазначив, що в цьому положенні швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_4 становила 20 км/год. В цьому положенні, подивившись у ліве заднє дзеркало заднього виду автомобіля «ЗІЛ», ОСОБА_4 зорієнтувався та вказав положення розташування заднього автомобіля «Форд-Транзит», позаду нього в попутному напрямку. При цьому ОСОБА_4 зазначив, що швидкість руху автомобіля «Форд-Транзит» складала 90 км/год. ОСОБА_4 вказав, що положення № І він рухався зі швидкістю 40 км/год, почав поступове зниження швидкості з 40 км/год до 20 км/год. На відстані 220,4 м до лінії орієнтиру ОСОБА_4 увімкнув позначення лівого повороту та рухався до увімкненим покажчиком. ОСОБА_4 зазначив, що в положенні № І спостерігав автомобіль «Форд-Транзит» деякий час. Потім ОСОБА_4 пояснив, що в положенні, зазначеному на схемі № ІІ, він подивився у дзеркало заднього виду на автомобіль «Форд-Транзит» та почав виконувати маневр повороту вліво, при цьому швидкість його руху складала 4-8 км/год. В цьому положенні задня крайня виступаюча частина напівпричепу розташована на відстані 14,2 м до переднього колеса автомобіля «ЗІЛ». В цей момент автомобіль «Форд-Транзит», який ОСОБА_4 спостерігав через дзеркало заднього виду, рухався зі швидкістю 90 км/год. В ході проведення вказаної слідчої дії експериментально встановлено, що в даних положеннях з місця водія автомобіля «ЗІЛ» проглядається лівий передній край автомобіля «Форд-Транзит». Після цього, ОСОБА_4 розташував автомобіль «ЗІЛ» в положення № ІІІ та зазначив, що в даному положенні він відчув удар у задню частину автомобіля. Швидкість автомобіля «ЗІЛ» на момент зіткнення складала 4-8 км/год. Після зіткнення напівпричіп перекинувся, труби, які знаходилися на ньому, розсипалися, транспортні засоби залишилися в первинному положенні, не переверталися. Захисник ОСОБА_4 зазначив, що на момент дружньо-транспортної пригоди перед місце зіткнення з права по ходу руху був розташований знак, що позначає примикання другорядної дороги, якого зараз немає. (Том 1 а.с. 122-128).

Даними висновку експерта від 27.02.2018 № 19/119/9-1/73е, за результатами технічної експертизи технічного стану транспортного засобу, згідно якого на момент огляду автомобіля «Форд-Танзит», державний номерний знак НОМЕР_3 , системи, які безпосередньо впливають на безперу руху, знаходяться в наступному стані: гальмівна системи не справна (зруйновані головний гальмівний циліндр та вакуумний підсилювач гальм, зламана гальмівна трубка, знос гальмівних накладок гальмівного механізму переднього правого колеса); кермове управління не справне (роз`єднаний вал кермової колонки); ходова частина не справна (відсутність тиску і знос протектора в шині правого заднього колеса); система зовнішнього освітлення не справна (зруйновані перемикачі управління світловими пристроями, електропроводка та ліва блок-фара). Виявлені несправності гальмівної системи, кермового управління та системи зовнішнього освітлення мають аварійний характер виникнення, що визначає час їх виникнення в ході дорожньо-транспортної пригоди, за виключенням зносу гальмівних накладок гальмівного механізму переднього правого колеса та протектора в шині правого заднього колеса, які мають експлуатаційний характер виникнення, що визначає час виникнення вказаних несправностей до дорожньо-транспортної пригоди. Падіння тиску в шині правого заднього колеса виникло після дорожньо-транспортної пригоди за час знаходження автомобіля на спец. майданчику (Том 1 а.с. 132-139).

Даними висновку експерта від 27.02.2018 № 19/119/9-1/74е, за результатами транспортно-трасологічної експертизи, згідно якого в момент первинного контакту автомобіля «Форд» він контактував передньою центральною частиною капоту із сигнальним щитком «негабаритний вантаж», закріпленим в кінці телескопічного дишла причепа-розпуска. В момент первинного контакту кут між прокольними остями транспортних засобів міг складати близько 20 град, розвернутим вліво відносно напрямку руху автомобіля «Форд». При цьому в категоричній формі можна стверджувати, що в момент максимального контакту автомобіля та причепу, що передував початку відкидання автомобіля від причепу, максимальний кут взаємного розташування прокольних осей складав 29 град. Місце первинного контакту автомобіля та причепа-розпуску в поперечній площині дороги розташоване між закінченням слідів гальмування автомобіля «Форд» і в прокольній площині дороги в районі закінчення слідів гальмування автомобіля «Форд» (Том 1 а.с. 179-188).

Даними висновку експерта від 31.10.2018 № 19/119/9-1/354е, за результатами проведення автотехнічної експертизи, відповідно до якого у даній дорожній ситуації водій автомобіля «Форд» зобов`язаний був діяти відповідно до вимог пунктів 14.6(а), 12.6(г) Правил дорожнього руху, а водій автомобіля «ЗІЛ» зобов`язаний був діяти відповідно до вимог пунктів 9.2(6), 9.4, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху. Водій автомобіля «Форд» мав технічну можливість запобігти події виконанням ним вимог пункту 14.6(а) Правил дорожнього руху. Водій автомобіля «ЗІЛ» мав технічну можливість запобігти події виконанням ним вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху. В діях водія автомобіля «Форд» є невідповідність вимозі пункту 14.6(а) Правил дорожнього руху, який знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Якщо швидкість руху автомобіля «Форд» становила 100-120 км/год, то в діях водія автомобіля «Форд» так само є невідповідність вимогам пункту 12.6(г) Правил дорожнього руху, який не знаходиться у причинному зв`язку з даною подією. В діях водія автомобіля «ЗІЛ» є невідповідність вимозі пункту 10.1 Правил дорожнього руху, який знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Якщо водій автомобіля «ЗІЛ» перед перестроюванням не вмикав лівий покажчик поворотів, то в діях водія автомобіля «ЗІЛ» також вбачаються невідповідності вимогам пунктів 9.2 (б), 9.4 Правил дорожнього руху, які не знаходяться у причинному зв`язку з даною подією (Том 1 а.с. 145-150).

Даними висновку експерта від 13.06.2019 № 19/119/9-1/138е, за результатами проведення транспортно-трасологічної експертизи, згідно якого запитання про те, як розташовані транспортні засоби в момент їх зіткнення щодо своїх повздовжніх осей не розглядалося, оскільки транспортні засоби не змінюють своїх повздовжніх осей в момент їх зіткнення. Визначити кут між повздовжньою віссю автомобіля «ЗІЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 і повздовжньою віссю автомобіля «Форд-Транзит», державний номерний знак НОМЕР_3 , в момент первинного контакту транспортних засобів в об`ємі транспортно-трасологічної експертизи не надається можливим, оскільки між автомобілем «ЗІЛ» і автомобілем «Форд» контакту не було, тому і між ними не було взаємо-контактуючих ділянок, по яким можливо визначити кут, а на схемі огляду місця події не зафіксована слідова картина, яка б відображала положення автомобіля «ЗІЛ» на момент зіткнення. Відповідно до проведеної судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 27.02.2018 № 19/119/9-1/73е «товщина гальмівних накладок складає у межах 9,8-12,0 мм, окрім гальмівного механізму правого переднего колеса, де товщина гальмівних накладок складає 1,0 мм...». Даний фактор вказує на те, що гальмівні накладки гальмівного механізму правого переднього колеса в більшій мірі ніж інші гальмівні механізми коліс піддавалися експлуатаційному навантаженню і тому саме праве передне колесо залишило найбільший слід гальмування, зафіксованій на місці події. Закінчення слідів юзу коліс (розгальмування) виникало при руйнуванні головного гальмівного циліндру, вакуумного підсилювача і розлому трубопроводу біля головного циліндру. Відповідно до фотознімків огляду місця події в кінцевому положенню автомобіль «Форд» знаходиться зміщеним вправо відносно напрямку гальмівних слідив юзу коліс. При цьому на кінцевій ділянці слідів юзу коліс відсутнє їх переломлення, чи боковій здвиг. Дана ознака вказує на те, що розгальмування автомобіля трапилось в момент руйнування гальмівної системи до того, як трапився жорсткий контакт автомобіля з причепом-розпуском и трубами, коли відбулося зміщення автомобіля вправо щодо напрямку гальмівних слідів юзу коліс в їх кінцевому положенні. Тому місце первинного контакту автомобіля «Форд» і причепа-розпуска, з урахуванням розташування механічних пошкоджень в момент первинного контакту на автомобілі, знаходиться в поперечній площині дороги між закінченням слідів гальмування автомобіля «Форд» і в повздовжній площині дороги перед закінченням слідів гальмування автомобіля «Форд». Для визначення взаємного положення автомобіля «Форд» и причепа-розпуску щодо поздовжніх елементів дороги (осьової лінії, меж проїзної частини) необхідно, щоб на місці події відобразилися сліди руху у вигляді кочення, гальмування, юзу заблокованих коліс хоча б одного транспортного засобу безпосередньо перед моментом і в момент зіткнення. На місці події зафіксовані сліди гальмування автомобіля «Форд», але при цьому неможливо по тригонометричним формулам визначити кут положення слідів гальмування щодо поздовжніх елементів дороги, оскільки на схемі огляду місця події прив`язка слідів гальмування суперечить інформації з фотографій огляду місця події, які неможливо усунути експертним шляхом при проведенні транспортно-трасологічної експертизи (Том 1 а.с. 155-156).

Даними висновку експерта від 19.07.2019 № 19/119/9-1/230е, за результатами проведення транспортно-трасологічної експертизи, відповідно до якого в момент первинного контакту кут між поздовжніми осями транспортних засобів міг становити близько 20 град, розгорнутий вліво відносно напрямку руху автомобіля «Форд». При цьому в категоричній формі можна стверджувати, що в момент максимального впровадження автомобіля і причепа, що передує початку відкидування автомобіля від причепа, максимальний кут взаємного розташування поздовжніх осей становив 29 град (Том 1 а.с. 161-169).

Даними висновку експерта від 19.07.2019 № 19/119/9-1/231е, за результатами проведення транспортно-трасологічної експертизи, згідно якого місце первинного контакту автомобіля «Форд», державний номерний знак НОМЕР_3 , і причепа-розпуска, державний номерний знак НОМЕР_2 , знаходиться в поперечній площині дороги між закінченням слідів гальмування автомобіля «Форд» і в повздовжній площині дороги перед закінченням слідів гальмування автомобіля «Форд» (Том 1 а.с. 174-175).

Даними висновку експертів № 15750/20713 за результатами проведення комплексної судової транспортно-трасологічної експертизи та автотехнічної експертизи від 22.12.2020, відповідно до якої експертами не вирішувалося: «Чи є технічно спроможними свідчення про обставини та механізм зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, які надали водії ОСОБА_6 та ОСОБА_25 під час проведення слідчих експериментів за їх участю?», оскільки в постановці питань не конкретизовано, в якій частині механізму розвитку ДТП необхідно перевірити покази водіїв на технічну спроможність. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Форд» ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1, 12.6 «г», 12.9 «б», 14.6 «а» Правил дорожнього руху України, а водій автомобіля «3IЛ-131» ОСОБА_25 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України. У вказаній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення для водія автомобіля «Форд» ОСОБА_6 визначалася шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1, 14.6 «а» Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру.В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «Форд» ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 14.6 «а» Правил дорожнього руху України і знаходилися, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.Якщо виходити з показів водія автомобіля «ЗІЛ-131» ОСОБА_26 , що швидкість руху автомобіля «Форд» перед ДТП становила 100-120 км/год, то в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «Форд» ОСОБА_6 також не відповідали вимогам п.п. 12.6 «ґ», 12.9 «б» Правил дорожнього руху України. Але дані невідповідності вимогам п.п. 12.6 «ґ», 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, з технічної точки зори, не знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, оскільки технічна можливість уникнути ДТП для водія автомобіля «Форд» Сумця визначалася шляхом відмови від обгону на перехресті, тобто виконанням ним вимог п.п. 10.1, 14.6 «а» Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість запобігти зіткнення для водія автомобіля «ЗІЛ-131» ОСОБА_26 визначалася шляхом виконання ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру. В зазначеній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «ЗІЛ-131» ОСОБА_26 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України і знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Вирішити питання: «З урахуванням слідової інформації, остаточного положення автомобілів після зіткнення, як розташовані транспортні засоби в момент зіткнення щодо своїх повздовжніх осей, а також щодо кордонів проїзної частини?» та «Який був кут між повздовжніми осями автомобілів на момент їх первинного контакту?», - експертним шляхом неможливо, оскільки транспортні засоби, на час складання висновку, не були надані дляекспертного огляду, а експертним шляхом встановити розташування місця зіткнення транспортних засобів відносно меж проїзної частини з цифровою прив`язкою неможливо. Ділянка дороги, на якій відбулося зіткнення транспортних засобів є перехрестям, кордони якої є уявні лінії між заокругленням країв проїзної частини. У зв`язку з тим, що встановити місце зіткнення транспортних засобів відносно меж проїзної частини, з числовими прив`язками неможливо, то вирішити питання про те, де відносно кордонів перехрестя розташоване місце зіткнення транспортних засобів, - експертним шляхом не видається за можливе. Водій автомобіля «Форд» ОСОБА_6 був інформований дорожньою розміткою, що він наближається до перехрестя. Оскільки транспортні засоби, на час складання висновку, не були надані для експертного огляду, а експертним шляхом встановити розташування місця зіткнення транспортних засобів відносно меж проїзної частини з цифровою прив`язкою неможливо, то вирішити питання: «З технічної точки зору, з урахуванням слідової інформації, остаточного положення автомобілів після зіткнення, як розташовувалися транспортні засоби в момент їх зіткнення щодо своїх повздовжніх осей, а також щодо кордонів проїжджої частини?», - експертним шляхом неможливо. Швидкість руху автомобіля Форд перед початком гальмування становила не менше 67 км/год. Оскільки мало місце попутне зіткнення мікроавтобуса «Форд» з вантажним автомобілем «ЗІЛ-131», а на схемі до протоколу огляду місця ДТП не зафіксовані сліди гальмування автомобіля «ЗІЛ-131», то встановити експертним шляхом швидкість руху автомобіля «ЗІЛ-131» в момент зіткнення, - експертним шляхом неможливо. Якщо виходити з показів водія автомобіля «Форд» ОСОБА_6 та його пасажира ОСОБА_8 ( ОСОБА_27 ), то водій автомобіля «Форд» Сумець не перевищував допустиму швидкість руху на даній ділянці дороги і в його діях не вбачаються невідповідності вимогам п.п. 12.6 «ґ», 12.9 «б» Правил дорожнього руху України. Якщо виходити з показів водія автомобіля «3IЛ-131» ОСОБА_26 , то водій автомобіля «Форд» ОСОБА_6 перевищив швидкісний режим на даній ділянці дороги і в його діях вбачаються невідповідності вимогам п.п. 12.6 «ґ», 12.9 «б» Правил дорожнього руху України.Оцінка встановлення вихідних даних не входить в компетенцію експерта-автотехніка, а тому питання: «З технічної точки зору, з урахуванням наявних методичних рекомендацій, методично вірно були отримані вихідні дані про механізм виникнення і розвитку аварійної ситуації під час проведення слідчих експериментів з учасниками ДТП та його свідками без використання транспортних засобів?», - експертами не вирішувалося (Том 1 а.с. 194-204).

Судом також досліджено висновок експерта № 3068 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи по матеріалам кримінальної справи№583/2092/21 провадження №1-кп/583/235/21 від 16.06.2022, згідно якої, в даній дорожній ситуації, за умов, що на момент зміни напрямку руху ліворуч, у водія автомобіля «3IЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом розпуском, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_26 попутний транспортний засіб автомобіль «FORD Tranzit», державний номерний знак НОМЕР_3 , знаходився на смузі свого руху, за автомобілем «3IЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом розпуском, державний номерний знак НОМЕР_2 , водій ОСОБА_25 міг безпосередньо розпочинати поворот ліворуч, і в діях водія автомобіля «ЗІЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом розпуском, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_26 не вбачалися б невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходилися, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В зазначеній дорожній ситуації технічна можливість запобігання виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, не визначалася односторонніми діями водія автомобіля «3IЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом розпуском, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_26 , а повністю залежала від дій водія автомобіля «FORD Tranzit», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , який почав виконувати маневр обгону на перехресті після того, як водій автомобіля «3ІЛ- 131», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом розпуском, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_25 розпочав здійснювати маневр лівого повороту. В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля «FORD Tranzit», державний номерний знак НОМЕР_13 , ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.14.6 «а» Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. У вказаній дорожній ситуації технічна можливість запобігти виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди для водія автомобіля «FORD Tranzit», державний номерний знак НОМЕР_13 , ОСОБА_6 визначалася шляхом виконання ним вимог п.14.6 «а» Правил дорожнього руху України (Том 2 а.с. 2-8).

Разом з цим суд не приймає зазначений висновок експерта в якості належного доказу через його неповноту, що пов`язано з вибірковим підходом експерта при проведенні експертизи, а отже він не може буди цілковито достовірним.

Права та обов`язки експерта визначені ст. 69 КПК України, відповідно до якої, серед іншого, зазначено, що експерт не має права за власною ініціативою збирати матеріали для проведення експертизи та має право відмовитися від давання висновку, якщо поданих йому матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов`язків.

Так за ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 02.12.2021 призначено у справі судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Сумського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса», у розпорядження яких надано матеріали даного кримінального провадження. Отже судом не зазначено, на підставі яких саме вихідних даних необхідно провести експертизу, а для об`єктивності експертизи надано усі наявні матеріали кримінального провадження. При цьому у дослідницькій частині висновку експертом ОСОБА_24 зазначено, що відсутність вихідних даних унеможливлює проведення технічного аналізу показів водія ОСОБА_6 щодо механізму зближення транспортних засобів та в подальшому проведення дослідження по показам водія ОСОБА_6 . Також не видалося за можливе експерту провести дослідження по показам свідка ОСОБА_8 через відсутність у її показах механізму розвитку дорожньо-транспортної події в частині поетапного зближення транспортних засобів до моменту зіткнення. Таким чином висновок експерта ґрунтується лише на показах обвинуваченого ОСОБА_4 , наданих ним під час слідчого експерименту 14.05.2021, у період, коли останній перебував у статусі обвинуваченого.

У судовому засіданні допитаний експерт Сумського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» ОСОБА_24 зазначив, що дійсно при проведенні експертизи використав дані лише слідчого експерименту, проведеного 14.05.2021, в якому особисто приймав участь, так як вважав його найбільш об`єктивним через те, що цей слідчий експеримент проведений з участю транспортних засобів, з участю обвинуваченого та його захисника.

Натомість допитані у судовому засіданні експерти ОСОБА_11 та ОСОБА_28 підтримали надані ними висновки, зазначивши, що дослідження проводилося з показів як обвинуваченого, так і потерпілого, а також свідка, які не протирічили один одному, цих даних було достатньо для проведення експертизи та надання висновку щодо обопільної вини учасників, а тому відсутня була потреба у перевірці їх на технічну спроможність.

Так експерт Сумського НДЕКЦ МВС ОСОБА_11 пояснив, що експертиза, проведена ним 31.10.2018 (а.с.145-150) була побудована на тому, що водій автомобіля Форд здійснював обгін автомобіля ЗИЛ на перехресті, що заборонено, а тому у разі дотримання водієм автомобіля Форд правил дорожнього руху, дорожньо-транспортна пригода не сталась би. При цьому водій ЗИЛу також порушив правила дорожнього руху, так як не пересвідчився у безпеці руху перед маневром повороту. Під час слідчих експериментів 18.04.2018 та 04.05.2018, на яких він був присутній, транспортні засоби не були задіяні, обвинувачений перебував у статусі свідка, і він і потерпілий добровільно давали покази, при цьому обвинувачений пояснював, що перед здійсненням маневру повороту побачив у дзеркало заднього виду перешкоду. Щодо ввімкнення показника повороту експерт зауважив, що експертним шляхом встановити неможливо чи був цей показник ввімкнений, але навіть у разі завчасного ввімкнення такого показника, це не дає водію автомобіля ЗИЛ перевагу і не знаходиться у причинному зв`язку з ДТП, що сталася, оскільки для водія автомобіля ФОРД достатньо інформації, що це перехрестя, на якому обгін заборонено. У вихідних даних під час проведення експертизи було зазначено, що погодні умови були належними, дорожню розмітку видно добре, а саме суцільну лінію. Таким чином у діях водіїв ЗИЛ та Форд наявна обопільна вина у виниклій дорожньо-транспортній пригоді.

Експерт Національного наукового центру «Інститут судових експертиз імені засл. проф.. М.С. Бокаріуса» ОСОБА_28 у судовому засіданні зазначив, що при проведенні експертизи показання потерпілого не перевірялися на технічну спроможність, так як за вихідними даними, що були надані слідчим, у показах водіїв обох транспортних засобів не було протиріч щодо механізму зіткнення транспортних засобів на перехресті.

Суд вважає, що попередні висновки експертів, надані під час досудового розслідування, є об`єктивними, повними, з урахуванням показів і обвинуваченого, і потерпіло, і свідка, які не протирічать один одному, узгоджуються між собою та у сукупності з іншими доказами встановлюють, що порушення правил дорожнього руху ОСОБА_4 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди і не спричинені порушенням правил дорожнього руху потерпілим ОСОБА_6 . При цьому обвинувачений ОСОБА_4 при виявленні перешкоди для здійснення маневру повороту зобов`язаний був негайно вжити заходів для уникнення дорожньо-транспортної пригоди, до того ж маючи таку технічну можливість.

Таким чином висновок експерта № 3068 від 16.06.2022 не спростовує висновки суду про винуватість ОСОБА_4 , яка знайшла своє підтвердження сукупністю належних та допустимих доказів, таких як покази потерпілого, свідка, які узгоджуються між собою та з дослідженими судом письмовими доказами у справі.

Доводи сторони захисту про відсутність вини ОСОБА_4 у виниклій дорожньо-транспортній пригоді спростовуються як дослідженими доказами у сукупності, так і самими показами обвинуваченого, який, як під час досудового розслідування, так і у судовому засіданні під час судового розгляду справи повідомляв, що перед здійсненням повороту ліворуч у дзеркало заднього виду побачив, що позаду нього рухається на великій швидкості автомобіль, а тому повинен був, та мав технічну можливість пересвідчитися у безпеці свого маневру з метою не допущення дорожньо-транспортної пригоди, незважаючи на допущення порушення правил дорожнього руху з боку водія автомобіля Форд, який внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Не заслуговують на увагу також і посилання захисника щодо проведення слідчих експериментів з участю потерпілого та свідка без транспортних засобів, а отже про їх недостовірність, у такому випадку.

Суд не вбачає у цьому істотних порушень чинного законодавства та прав обвинуваченого, так як вже зазначалося, що свідчення обвинуваченого, які він надавав під час слідчого експерименту 18.04.2018 відповідають тим свідченням, що надавалися ним і у подальшому під час проведенні слідчого експерименту вже у статусі обвинуваченого і під час судового розгляду справи. Під час проведення слідчих експериментів покази ним надавалися добровільно, тиску на обвинуваченого з боку працівників поліції чи інших осіб не було, що у судовому засіданні не спростовано стороною захисту.

Не є спроможними також і посилання захисника стосовно того, що кримінальне провадження на стадії досудового розслідування неодноразово закривалося слідчим, однак за ухвалою слідчого судді постанова слідчого скасовувалася і слідство відновлювалося. У даному випадку суд, надаючи оцінку зібраним стороною обвинувачення доказам у межах пред`явленого обвинувачення, вважає їх належними і допустимими, а у сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення поза розумним сумнівом та такі його дії кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні покарання суд керується наступним.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

За приписами ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права вимагає від держави його втілення шляхом запровадження ідей соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі «Про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора», правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання, призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За статтею 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він раніше не судимий, одружений, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, з 2014 року працює водієм, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

До обставин, передбачених ст. 66 КК України, які пом`якшуюють покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить активне сприяння розкриттю злочину шляхом надання правдивих показів про обставини його вчинення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні покарання суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за яке передбачена відповідальність до восьми років позбавлення волі, разом з тим відноситься до злочинів з необережною формою вини, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-психіатра не перебуває, його поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, що протягом судового розгляду справи, який тривав з 2021 року, нових правопорушень не скоював, інформація щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху у суду відсутня. Крім того суд бере до уваги, що в діях обвинуваченого та потерпілого є обопільна вина і хоча обвинувачений мав технічну можливість запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди, однак допустив кримінально-протиправну недбалість, що призвело до спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, значного погіршення стану його здоров`я у порівнянні з тим, що був до дорожньо-транспортної пригоди, а тому з урахуванням наведених обставин, позиції прокурора та потерпілого, який при призначенні покарання покладався на розсуд суду, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_4 у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі, яке, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення та перевиховання, попередження нових злочинів, а також соціальної реабілітації.

Судом зважено, що згідно досудової доповіді органу з питань пробації існує низький рівень ризику вчинення повторного правопорушення та низький рівень ймовірної небезпеки для суспільства, можливе виправлення особи без позбавлення або обмеження волі.

При цьому суд враховує, що обвинувачений має значний водійський досвід, працює водієм з 2014 року, тобто транспортний засіб є джерелом його заробітку, до кримінальної чи адміністративної відповідальності, як до дорожньо-транспортної пригоди, так і після не притягувався, що на думку суду, свідчить про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства. Тому суд, керуючись принципом індивідуалізації покарання та справедливості, приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком у відповідності до ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України без позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Клопотання про обрання запобіжного заходу не надходило.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи від 27.02.2018 за № 19/119/9-1/73е, судової автотехнічної експертизи від 31.10.2018 за № 19/119/9-1/354е, судової транспортно-трасологічної експертизи від 13.06.2019 за № 19/119/9-1/138е, судової транспортно-трасологічної експертизи від 19.07.2019 за № 19/119/9-1/230е, судової транспортно-трасологічної експертизи від 19.07.2019 за № 19/119/9-1/231е, судової транспортно-трасологічної експертизи від 28.02.2018 за № 19/119/9-1/74е, комплексної судової транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи від 22.12.2020 за № 15750/20713 у розмірі 17507,36 грн.

Також підлягають скасуванню арешти майна, накладені за ухвалою слідчої суддіОхтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.11.2017.

Доля речових доказів по справі підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 1 (один) рік і покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 17507 (сімнадцять тисяч п`ятсот сім) гривень 36 копійок в рахунок відшкодування витрат за проведення судових експертиз.

Речовий доказ автомобіль марки «ЗИЛ», модель 131, спеціальний вантажний-С, 1978 року випуску, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , трубовоз з причепом, 1984 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , що передані на зберігання начальнику служби безпеки дорожнього руху НГВУ «Охтирканафтогаз» ОСОБА_29 - вважати повернутими власнику ПАТ «Укрнафта», скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.11.2017.

Речовий доказ автомобіль марки «FORD», модель «TRANSIT», вантажний фургон малотоннажний-В, 2008 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , що знаходиться на зберіганні на стоянці транспортних засобів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області - повернути власнику ОСОБА_6 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.11.2017.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1