Справа № 629/5614/21
провадження № 1-кп/632/21/23

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2023 року місто Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції клопотання прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , внесеного у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

20 грудня 2023 року прокурор подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 з домашнього арешту із забороною останньому залишати житло цілодобово на триманні під вартою строком на 60 днів, без визначення застави.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке є особливо тяжким злочином, із погрозою застосування насильства та застосуванням насильства.

За вчинення вказаного кримінального правопорушення передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У подальшому вказаний запобіжний захід щодо ОСОБА_6 був неодноразово продовжений Первомайським міськрайонним судом Харківської області, у тому числі по 06 листопада 2023 року. Останній раз 02 листопада 2023 року по 02 січня 2024 року.

Одночасно на обвинуваченого ОСОБА_6 було покладено ряд обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

20 жовтня 2023 року до Лозівської окружної прокуратури з Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області надійшов лист про те, що 19 жовтня 2023 року, під час перевірки ОСОБА_6 , відносно якого застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, останній був відсутній за місцем мешкання.

Крім того, 04 грудня 2023 року до прокуратури надійшло клопотання представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , в якому він просить долучити лист Управління патрульної поліції від 30 жовтня 2023 року та відеозаписи з нагрудних камер співробітників патрульної поліції, які 19 жовтня 2023 року здійснювали виїзд на місце події місце знаходження ОСОБА_6 .

Аналізом зазначених відеозаписів встановлено, що близько 13 години 09 хв. обвинувачений ОСОБА_6 знаходився біля будинку № 23 на вулиці Академіка Амосова у місті Харкові.

Також прокурор зазначив, що із документів, які складені співробітниками поліції, зокрема: повідомлень, матеріалів перевірки (рапортів від 19 жовтня 2023 року, письмових пояснень ОСОБА_6 ), листа Управління патрульної поліції в Харківській області від 30 жовтня 2023 року та відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 дійсно порушив умови цілодобового домашнього арешту.

За таких обставин, на думку сторони обвинувачення, обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не здатний у повній мірі запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховування від суду, ризику незаконного спливу на свідків та потерпілих, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовженню кримінального правопорушення, у якому обвинувачується.

Метою зміни запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним вище ризикам.

Оскільки ОСОБА_6 порушив умови запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, є обґрунтовані підстави вважати, що він, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, що вказує на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, які ще не допитані судом, схиляючи останніх надати необхідні йому покази.

Ризик передбачений п. 5 ч 1 ст. 177 КПК України прокурор обґрунтовує тривалістю злочинної діяльності ОСОБА_6 , наполегливістю останнього при досягненні злочинної мети, обґрунтованістю обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, що свідчить про завзятість його злочинних намірів і схильність обвинуваченого до подальшого вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.

Враховуючи наявні ризики та той факт, що обвинувачений схильний та має реальну можливість вільної зміни свого місця перебування, застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою, забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, запобігти наявним ризикам.

Крім того, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України прокурор просить не визначати ОСОБА_6 розмір застави.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з наведених у ньому підстав та просив його задовольнити, оскільки вважає мету і підстави застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 такого запобіжного заходу як тримання під вартою законними і обґрунтованими.

При цьому прокурор зазначив, що дійсно про події, які мали місце 19 жовтня 2023 року за участю ОСОБА_6 , йому було відомо до прийняття попереднього рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого. Внесення клопотання 20 грудня 2023 року обумовлено тим, що відеозаписи подій, які мали місце 19 жовтня 2023 року були отримані ним лише напередодні 04 грудня 2023 року.

Представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити.

Разом із цим представник вказав, що на його думку прокурором подано обґрунтоване клопотання, в якому викладені обставини, що свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_6 , в порушення заборон встановлених рішенням суду, 19 жовтня 2023 року близько 12 години 20 хв. залишив своє житло.

У той же час адвокат ОСОБА_10 наголосив, що ОСОБА_6 зухвало порушив умови домашнього арешту, залишив місце мешкання, не повідомив про це суд та уповноважених службових осіб поліції, поїхав у своїх справах, медичної допомоги не потребував.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники ОСОБА_8 і ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.

При цьому обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що 19 жовтня 2023 року він дійсно залишив своє місце мешкання, через різке погіршення стану здоров`я, у тому числі через сильний больовій синдром, звернувся до КНП «Міська клінічна лікарня №27», де лікарем йому було надано направлення до спеціалізованого медичного закладу.

Отримавши електронне направлення, він їхав до КНП ХОР «Обласна травматологічна лікарня», вимушено зупинився для придбання ліків та продуктів харчування.

У подальшому, з метою не створювати небезпеку під час руху через хворобливий стан заїхав до свого знайомого, щоб він допоміг дістатись лікарні та подбав про транспортний засіб у випадку його госпіталізації.

Водночас, неподалік від місця мешкання знайомого, був зупинений співробітникам поліції.

Також обвинувачений пояснив, що 19 жовтня 2023 року він був оглянутий лікарем, йому було рекомендовано стаціонарний курс лікування, у зв`язку із чим 20 жовтня 2023 року він був госпіталізований до закладу охорони здоров`я.

При цьому ОСОБА_6 вказав, що залишивши житло через викладені вище обставини він повідомив суд через секретаря судового засідання, а також дільничного офіцера поліції, зателефонувавши цим особам.

У свою чергу захисники зазначили, що клопотання прокурора належним чином не обґрунтоване, його зміст не відповідає вимогам КПК України.

На момент останнього продовження запобіжного заходу прокурору, виходячи із змісту клопотання, вже були відомі обставини, які мали місце 19 жовтня 2023 року.

Крім того, погіршення стану здоров`я ОСОБА_6 19 жовтня 2023 року, дійсно мало місце, що підтверджується медичними документами та тим фактом, що вже 20 жовтня 2023 року останній був госпіталізований для проходження стаціонарного лікування.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши доводи клопотання прокурора та документи подані в його обґрунтування, відповідні письмові заперечення сторони захисту та документи подані в їх обґрунтування, матеріали кримінального провадження в межах питань, які вирішуються, суд доходить наступного.

Так, 19 травня 2022 року ОСОБА_6 був затриманий у порядку, визначеному ст. 191 КПК України, у тому числі і за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 20 травня 2022 року щодо обвинуваченого був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підставою для прийняття такого рішення слідчим суддею стала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яка підтверджувалася зібраними у кримінальному провадженні доказами, метою - запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на потерпілого; вчиненню іншого кримінального правопорушення, продовженню кримінального правопорушення, у якому підозрювалася зазначена особа.

У подальшому, під час судового провадження, з наведених вище підстав, щодо ОСОБА_6 неодноразово обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 грудня 2022 року запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою був продовжений до 13 лютого 2023 року, без визначення застави.

Підставою для прийняття такого рішення слідчим суддею стала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яка підтверджувалася зібраними у кримінальному провадженні доказами, метою - запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ухвали Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року зазначену ухвалу слідчого судді скасовано.

При цьому постановлено нову, якою у відношенні ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною йому залишати житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Цією ж ухвалою на ОСОБА_6 покладені процесуальні обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, тобто: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

У подальшому зазначений запобіжний захід щодо ОСОБА_6 , неодноразово був продовжений Первомайським міськрайонним судом Харківської області.

24 серпня 2023 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області постановлено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, із застосуванням електронного засобу контролю, продовженого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19 липня 2023 року, починаючи з 25 серпня 2023 року, виконувати за адресою: АДРЕСА_1 , на умовах визначених ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19 липня 2023 року.

У подальшому вказаний запобіжний захід щодо ОСОБА_6 , був неодноразово продовжений Первомайським міськрайонним судом Харківської області, останній раз ухвалою від 02 листопада 2023 року - по 02 січня 2024 року.

До цієї ж дати на обвинуваченого покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово; прибувати за першою вимогою до прокурора та суду у встановлений ними час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим у даному кримінальному провадженні; не відвідувати місто Лозова Харківської області; здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Статтею 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-4 ст. 200 КПК України прокурор має право звернутися в порядку, передбаченому ст. 184 КК України, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

До клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Правовий аналіз змісту зазначених норм свідчить, що підставою для зміни запобіжного заходу є наявність відомостей, які не були враховані під час вирішення питання про його застосування і які мають суттєве значення для оцінки обставин, що обумовлюють застосування запобіжного заходу, оскільки свідчать про невиправданість застосування таких заходів.

Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання щодо зміни відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, суд виходить із ст. 29 Конституції України, якою передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою особи, яка підозрюється у вчиненні правопорушення, має бути винятком, а не правилом. В окремих випадках, тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньої необхідності і як останній захід, лише у тих випадках, коли цього суворо вимагають особливі обставини окремої справи; воно не повинно застосовуватися з каральних міркувань. Тримання особи під вартою може бути виправдано також, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вже зазначалося, ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 02 листопада 2023 року було задоволено клопотання прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області від 30 жовтня 2023 року та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_6 по 02 січня 2024 року, із забороною останньому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, із покладанням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, про які зазначено вище.

Існуванням ризиків у кримінальному провадженні судом була надана оцінка при вирішенні попереднього клопотання прокурора і з цього приводу Первомайським міськрайонним судом Харківської області 02 листопада 2023 року постановлена ухвала.

Під час розгляду вказаного клопотання прокурора судом були досліджені всі наявні обставини, які потребували для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладанням на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків.

Клопотання прокурора, яке було подано 20 грудня 2023 року про зміну обвинуваченому запобіжного заходу містить аналогічні посилання із обґрунтуваннями про наявність продовження існування ризиків, для уникнення яких необхідно вже змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на самий суворий. Обставин, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу, чи існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які прокурор на той час не знав і не міг знати, що в силу ст. 200 КПК України обов`язково повинно містити клопотання про зміну запобіжного заходу на більш суворий прокурором не подано і не зазначено.

Водночас, в обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу прокурор надав суду копію повідомлення органу поліції, який здійснює нагляд за обвинуваченим ОСОБА_6 від 20 жовтня 2023 року та копії рапортів співробітників поліції від 19 жовтня 2023 року у яких констатований той факт, що на час перевірки (точний час не зазначений) 19 жовтня 2023 року ОСОБА_6 вдома не було, копії електронних рапортів, від цієї ж дати, у яких зафіксований факт повідомлення правоохоронному органу про відсутність ОСОБА_6 за місцем мешкання, перебування останнього біля будинку АДРЕСА_3 та реєстрації цієї події, копія письмових пояснень ОСОБА_6 та копія рапорту інспектора патрульної поліції.

Вказані документи надійшли як до Лозівської окружної прокуратури Харківської області, так і до суду 20 жовтня 2023 року, тобто станом на цю дату, а також на день внесення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту 30 жовтня 2023 року, день його розгляду судом 02 листопада 2023 року, прокурору було відомо про факт залишення ОСОБА_6 місця свого мешкання, де він знаходиться під домашні арештом.

Таким чином, зазначені обставини виникли до, а не після прийняття попереднього рішення про застосування (продовження) запобіжного заходу і про них було відомо як прокурору, так і суду.

Прокурор, звернувшись до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу не вказав обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу або існували під час прийняття попереднього рішення, але про які він не знав і не міг знати.

Отже, вони не є новими у розумінні ст. 200 КПК України.

Посилання прокурора на те, що диск із відеозаписами подій був отриманий ним лише 04 грудня 2023 року не спростовують встановлених судом фактів, більш того отримавши інформацію щодо ОСОБА_6 20 жовтня 2023 року прокурор мав можливість повноваження та час, витребувати необхідні йому дані.

Разом з тим, доводи прокурора не обґрунтовують необхідність та виправданість застосування до обвинуваченого найбільш тяжкого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не містять відомостей про обставини, які не були враховані під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Окрім, наведеного суд зазначає, що пунктами 3, 6 розділу ІІІ Інструкції

про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, затвердженої Наказом МВС України № 654 від 13 липня 2016 року передбачено, що у разі встановлення обставин, що свідчать про порушення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, поліцейський зобов`язаний: зафіксувати факт порушення покладених обов`язків шляхом складання мотивованого рапорту. Відібрати письмові пояснення з приводу виявлених порушень у підозрюваного, обвинуваченого, членів його сім`ї, сусідів або інших свідків події за їх згодою. Зміст складеного рапорту та відібраних пояснень доповісти керівникові органу Національної поліції; забезпечити невідкладне інформування усно засобами зв`язку, а надалі - письмово про виявлені факти порушень слідчого та прокурора, а якщо кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, - суду і прокурора.

У разі надходження повідомлення про виникнення загрози життю або здоров`ю підозрюваного, обвинуваченого, який знаходиться під домашнім арештом (пожежа, аварія, катастрофа природного або техногенного характеру, стихійне лихо тощо), або про його захворювання та поміщення на стаціонарне лікування до закладу охорони здоров`я начальник органу Національної поліції негайно організовує перевірку зазначених у повідомленні обставин.

Перевірка такого повідомлення проводиться у строк, що не перевищує 12 годин з моменту його надходження. Підтверджена інформація про неможливість подальшого перебування підозрюваного, обвинуваченого в зазначеному в ухвалі житлі надсилається слідчому або до суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Як із наданих суду стороною захисту документів, так і із даних наданих прокурором, зокрема відеозаписів, рапорту інспектора поліції та письмових пояснень ОСОБА_6 вбачається, що останній залишив житло, де він перебуває під домашнім арештом, у зв`язку із погіршенням стану його здоров`я та необхідністю відвідування медичного закладу.

При цьому ОСОБА_6 зазначив, що про даний факт він повідомив суд, зателефонувавши секретарю судового засідання, а також дільничного офіцера поліції.

Документи від 19 і 20 жовтня 2023 року, що були надані стороною захисту, дійсно містять інформацію про наявність у ОСОБА_6 ряду хвороб у тому числі з вираженим больовим синдромом, показання щодо необхідності стаціонарного лікування, відповідне направлення, а також про те, що 19 жовтня поточного року він відвідував лікарів, проходив медичні обстеження, у період з 20 по 30 жовтня 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні.

У той же час, рапорти складені поліцейським не можна вважати мотивованими, оскільки вони не містять однозначно висновку про порушення ОСОБА_6 умов домашнього арешту та покладених на нього обов`язків.

До того ж перевірка повідомлення про захворювання ОСОБА_6 та поміщення його на стаціонарне лікування до закладу охорони здоров`я проведена не була.

ЄСПЛ у Рішенні «Калашников проти Росії» вказав, що «будь-яка система обов`язкового тримання під вартою несумісна зі статтею 5 параграфу 3 Конвенції за визначенням. Якщо закон встановлює презумпцію щодо обставин, які стосуються підстав тримання під вартою, має бути, крім того, переконливо доведена наявність конкретних обставин, які переважають правило поваги до особистої свободи». Тобто, констатовано «презумпцію залишення обвинуваченого на свободі». Якщо законодавство та/або судова практика прямо або непрямо спрямовують на обов`язкове тримання під вартою у певних випадках, це може привести до порушення Конвенції. У кожному випадку, коли вирішується питання щодо утримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Таким чином, враховуючи не доведення прокурором наявність підстав, передбачених у ст. 177 КПК України та обставин, які вказані у ст. 200 КПК України, які б надавали право і можливість суду змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , раніше застосований запобіжний захід, на самий суворий із запобіжних заходів, за відсутності обґрунтування, з посиланням на належні докази необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу на тримання під вартою і що такий захід в даному випадку буде виправданий, і приймаючи до уваги те, що ОСОБА_6 тривалий час перебуває під цілодобовим домашнім арештом, не ухилявся від суду, з`являвся у всі судові засідання, відсутність доказів про умисне, систематичне невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, що самостійно не може бути однією з підстав для зміни запобіжного заходу, суд вважає, що клопотання прокурора, яке подано до суду 20 грудня 2023 року є необґрунтоване в розумінні ст. 200 КПК України, і не підтверджене належними, беззаперечними доказами, як це вимагає кримінально процесуальний закон для постановлення судом висновку, що для дієвості кримінального провадження, належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення ризиків ОСОБА_6 слід змінити запобіжний захід на тримання під варту без визначення суми застави у кримінальному провадженні.

Разом із цим враховуючи наведене та пояснення обвинуваченого, який визнав залишення місця мешкання у зв`язку із необхідністю отримання медичної допомоги, судом не встановлено, а прокурором не доведено, що останній зловмисно порушив обраний запобіжний захід, тому суд доходить висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту необхідно залишити без змін, оскільки будь-яких даних про збільшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого найбільш тяжкого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено та стороною обвинувачення не представлено.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200, 331, 369 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2