Провадження №1-кп/760/2911/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі колегії: головуючого - судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі сторін та інших учасників провадження

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000592 від 20.07.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харцизьк Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст.111 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , будучи громадянином України, який згідно із ст. 65 Конституції України має обов`язок здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який, у відповідності до частин 2, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ, може бути реалізований шляхом проходження військової служби виключно у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також правоохоронних органах спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, діючи умисно, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, усвідомлюючи всі вище перелічені обставини та суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_7 свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, в умовах військового стану, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, вирішив прийняти участь у бойових діях на боці ворога (країни-агресора) - рф з метою сприяння у спричиненні шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Будучи обізнаним про те, що зс рф, незаконні збройні формування, що діють на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей, своїми спільними та узгодженими діями здійснюють широкомасштабні бойові дії на всій території України, ОСОБА_7 розумів, що його призов та подальша служба в незаконних збройних формуваннях, що діють на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областях передбачатиме участь в таких бойових діях.

01.01.2022 у зв`язку з мобілізацією громадян так званої «донецької народної республіки», ОСОБА_7 , за невстановлених досудовим розслідування обставин прибув до військового комісаріату, де, діючи умисно, усвідомлюючи свої незаконні дії, без будь-якого фізичного примусу та морального тиску, дав добровільну згоду на подальше зарахування на проходження так званої «військової служби» у підрозділах незаконного збройного формування, створеного, підпорядкованого, керованого та фінансованого рф та підписав контракт про проходження так званої «військової служби» із невстановленими досудовим розслідуванням представниками так званої «народної міліції «днр» (далі «нм «днр»), внаслідок чого був закріплений за військовою частиною № НОМЕР_1 .

24.02.2022 у складі вказаного незаконного збройного формування ОСОБА_7 направлений до м. Новоазовськ Донецької області, звідки в травні 2022 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, переведений до м. Маріуполь Донецької області, де приймав участь у виявленні та знищенні або полоні військовослужбовців ЗСУ.

В період з червня до вересня 2022 року ОСОБА_7 в складі вказаного незаконного збройного формування дислокований до с. Новомайорське, а згодом, у серпні цього ж року, переведений у район с. Нескучне Волноваського району Донецької області, де перебував до 09.06.2023.

Крім того, ОСОБА_7 в період з 01.01.2022 по 09.06.2023 приймаючи участь у діяльності незаконних збройних чи воєнізованих формувань, створених на тимчасово окупованій території та в збройних формуваннях держави-агресора та надаючи таким формуванням допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України, вчиняв наступні дії:

- здійснював окупацію та охорону захоплених територій України;

- виконував вказівки та накази командирів з числа військовослужбовців збройних сил рф та осіб з числа учасників вказаних незаконних збройних чи воєнізованих формувань, які були за званням чи посадою вище;

- облаштовував та укріплював блокпости, здійснював інженерно-технічне облаштування позицій;

- приймав участь у заняттях з вогневої підготовки та навчальних стрільбах;

- під час несення служби у військовій польовій камуфльованій формі зразка зс рф відкрито носив при собі вогнепальну зброю;

- приймав участь у виявленні та знищенні або полоні військовослужбовців ЗСУ;

- інші незаконні дії у складі НЗФ.

При цьому, ОСОБА_7 перебуваючи на посаді кулеметника незаконного збройного формування «нм «днр», приймав участь у діяльності терористичної організації «днр», відкрито носив при собі вогнепальну зброю, був одягнений у військову форму зразка ЗС РФ.

09.06.2023, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 , під час бойового зіткнення зі Збройними силами України, неподалік АДРЕСА_2 потрапивши у засідку військовослужбовців Збройних Сил України, припинив збройний опір та склав зброю, де його злочинна діяльність на боці ворога - рф, як держави-агресора, була припинена.

Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив факт їх скоєння за обставин, викладених вище та відповідність дій, вчинення яких йому інкримінується. Пояснив, що підтримував ідеї та погляди терористичної організації «днр». Вказав, що він отримав повістку, у зв`язку з чим добровільно прибув до пункту збору мобілізованих терористичної організації «днр» та надав особисті документи, в подальшому підписав контракт на проходження військової служби після чого був зарахований до особового складу та приступив до виконання наказів збройного формування військової частини № НОМЕР_1 , займав посаду кулеметника, приймав участь у діяльності терористичної організації «днр», відкрито носив при собі вогнепальну зброю та військову форму зразка зс рф. Зазначив, що вчиняв дії щодо окупації та охорони захоплених територій України, укріплення позицій зс рф, облаштування окопів та будівництво бліндажів, ведення вогню на враження проти Збройних Сил України, приймав участь у виявленні та знищенні або полоні військовослужбовців ЗСУ.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 111 КК України, підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема зібраними у справі доказами, які учасниками процесу визнані обґрунтованими, не оспорюються та не заперечуються.

Судом роз`яснено обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду, що відповідно до вимог ст. 349 КПК України у разі визнання недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, то у такому випадку учасники судового розгляду будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану; добровільній участі у незаконних збройних чи воєнізованих формуваннях, створених на тимчасово окупованій території та в збройних формуваннях держави-агресора та наданні таким формуванням допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України; а також участі у терористичній організації, доведена.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 111 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, дані, особу винного, який раніше не судимий, не працевлаштований, під наркологічним диспансеро-динамічним наглядом та наглядом лікаря-психіатра не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи той факт, що обвинувачений, як громадянин України, вчинив особливо тяжкі злочини в період встановленого в Україні воєнного стану, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, тому суд застосовує до ОСОБА_7 покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі, з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна, однак без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Не призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, що передбачене санкцією ч. 7 ст.111-1 КК України, суд виходить з того, що відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю. Якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. Оскільки вчинення ОСОБА_7 злочину не пов`язане з його посадою або із заняттям ним певною діяльністю, тому що останній жодних посад в правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування, органах державного управління та контролю, підприємствах та організаціях державної чи комунальної власності не обіймав, суд не призначає останньому додаткове покарання, визначене ч. 7 ст. 111-1 КК України, у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Також, cуд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Враховуючи, що за ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України ОСОБА_7 вчинив злочини проти основ національної безпеки України, та за ч.1 ст. 258-3 КК України вчинив злочин проти громадської безпеки, cуд вирішив застосувати конфіскацію всього майна, належного ОСОБА_7 на праві власності.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Оскільки обвинувачений засуджується до покарання, яке має відбувати реально, суд з метою виконання вироку, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, вважає за необхідне обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370-371, 374, 394 КПК України, ст. ст. 59, 70, 72, 111, 111-1, 258-3, КК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 111 КК України і призначити йому покарання за:

ч. 7 ст. 111-1 КК України у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності;

ч. 1 ст. 258-3 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності;

ч. 2 ст. 111 КК України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади і місцевого самоврядування на строк 15 років з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

Початок строку відбування покарання рахувати з 31.08.2023.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_8

Судді ОСОБА_9

ОСОБА_10