Справа № 588/1821/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2024 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 10.07.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Тростянець, Сумської області, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого, -

за ст.126-1 КК України

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VІІІ від 07.12.2017 року, ОСОБА_3 умисно, систематично вчинював психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 , яка проживає спільно з ним однією сім`єю, що виразилось у систематичних словесних образах ОСОБА_6 нецензурними словами, погрозах застосування фізичної розправи, внаслідок чого остання зазнала психологічних страждань, а також погіршення якості життя потерпілої особи за наступних фактичних обставин.

15.03.2023 року приблизно о 09 год. 20 хв. за місцем мешкання за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_6 домашнє насильство, тобто дії психологічного характеру, а саме висловлювався в її бік нецензурною лайкою, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

За вказане адміністративне правопорушення, згідно постанови Тростянецького районного суду Сумської області від 06.04.2023 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді 30 годин громадських робіт.

ОСОБА_3 будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, 05.05.2023 року приблизно о 00 год. 10 хв. за місцем мешкання за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 повторно протягом року вчинив відносно своєї матері ОСОБА_6 домашнє насильство, тобто дії психологічного характеру, а саме висловлювався в її бік нецензурною лайкою, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Також, ОСОБА_3 , будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за ч.1 ст.173-2 КУпАП, 07.05.2023 року близько 03 год. 30 хв. за місцем мешкання за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_6 домашнє насильство, тобто дії психологічного характеру, а саме висловлювався в її бік нецензурною лайкою, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за ч.1 ст.173-2 КУпАП, 10.05.2023 близько 06 год. 45 хв. за місцем мешкання за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_6 домашнє насильство, тобто дії психологічного характеру, а саме висловлювався в її бік нецензурною лайкою, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

За вказаними фактами стосовно ОСОБА_3 складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 24.05.2023 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт.

В подальшому, не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_3 продовжив свої умисні, протиправні дії, спрямовані на вчинення систематичного домашнього насильства, та будучи протягом року підданим адміністративному стягненню 30.05.2023 року близько 07 год. за місцем мешкання за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_6 домашнє насильство, тобто дії психологічного характеру, а саме висловлювався в її бік нецензурною лайкою, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 20.06.2023 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Крім того, 03.07.2023 року близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_3 будучи протягом року підданим адміністративному стягненню, за місцем мешкання за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу, внаслідок чого завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

Постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 20.07.2023 року стосовно ОСОБА_3 за ч.2 ст.173-2 КУпАП провадження у справі закрито, матеріали передано до Тростянецького відділу Охтирської окружної прокуратури для прийняття рішення відповідно до вимог КПК України.

Вказаними діями ОСОБА_3 заподіяв своїй матері ОСОБА_6 , із якою перебуває у родинних відносинах, систематичного психологічного насильства, що призвело до психологічних страждань та завдало шкоду її психологічному здоров`ю.

Своїми умисними, протиправними, суспільно-небезпечними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст.126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину не визнав та пояснив, що проживає з матір`ю, винним себе не вважає, так як з матір`ю періодично виникали обопільні конфлікти на побутовому грунті.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість підтверджується показами потерпілої, свідків, матеріалами кримінального провадження, ретельно дослідженими в суді.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений є її сином та проживає разом з нею за однією адресою, ОСОБА_3 неодноразово викрадав у неї гроші, працювати не бажає, живе повністю за її рахунок, продукти харчування не купує, комунальні послуги не сплачує, у зв`язку з чим між ними часто виникали конфлікти з приводу того, що потерпіла стверджувала, що ОСОБА_3 треба йти на роботу та заробляти кошти. ОСОБА_3 судом виселений з її будинку за адресою АДРЕСА_1 , однак, проживає в ньому без згоди ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що проживає напроти будинку потерпілої за 50 метрів. Постійно в дворі потерпілої чує сварки, крики, нецензурну лайку від обвинуваченого, від потерпілої нецензурної лайки не чув. Неодноразово бачив як до них приїжджали працівники поліції. З потерпілою в нього нормальні відносини, спілкуються як сусіди.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що зі слів потерпілої знає, що ОСОБА_3 ніде не працює, проживає за рахунок своєї матері, неодноразово чула сварки між обвинуваченим та потерпілою, в результаті яких в останньої погіршилося здоров`я. Бачила як до їх будинку приїжджали працівники поліції та екстрена медична допомога.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він є поліцейським СРПП ВП №1 Тростянецького ВП, з обвинуваченим та потерпілою знайомий в зв`язку зі службовою діяльністю, так як стабільно раз на місяць, інколи частіше виїжджали за викликом ОСОБА_6 щодо домашнього насильства з боку обвинуваченого. На останнього складалися адміністративні матеріали за вчинення домашнього насильства, всі протоколи ОСОБА_3 підписував, вину визнавав.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він є поліцейським СРПП ВП №1 Тростянецького ВП, неодноразово виїжджав на виклик потерпілої щодо домашнього насильства з боку обвинуваченого, ним один раз на місяць складалися протоколи за ст.173-2 КУпАП. На місці ОСОБА_3 свою вину визнавав. В присутності працівників поліції ОСОБА_3 теж погрожував потерпілій, висловлювався нецензурною лайкою в її бік.

Незважаючи на невизнання своєї вини вина ОСОБА_3 підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження.

Постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 06.04.2023 року, згідно якої ОСОБА_3 визнано винуватим за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 30 годин громадських робіт (а.с.85-86).

Постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 24.05.2023 року, згідно якої ОСОБА_3 визнано винуватим за ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт (а.с.87-88).

Постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 20.06.2023 року, згідно якої ОСОБА_3 визнано винуватим за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. (а.с.89-90)

Протоколом огляду місця події, з фото таблицею до нього, дозвіл на проведення якого надано власником ОСОБА_6 (а.с.115), згідно якого оглянуто місце проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.116-119).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 15.08.2023 року з відеозаписом до нього, який ретельно досліджено в судовому засіданні, згідно якого ОСОБА_3 добровільно розповів за місцем проживання про обставини скоєння домашнього насильства, як він вказував, конфлікт виник 03липня 2023 року на побутовому грунті, а також підтвердив про події, за які був притягнутий до адміністративної відповідальності (а.с.129-132).

Висновком судово-психологічної експертизи № 506 від 22.08.2023 року, згідно якого ОСОБА_6 на даний час перебуває в стані сталої психоемоційної напруги, що супроводжується підвищеною тривожністю, знервованістю, острахом за свою безпеку, побоюванням та очікуванням постійних конфліктів з сином, що зумовлює порушення нормальної життєдіяльності та відпочинку літньої особи, тривале погіршення умов повсякденного функціонування, наявність постійних конфліктних умов, необхідність систематичного залучення додаткових ресурсів для відновлення самовладання, чим істотно знижується загальна якість життя ОСОБА_6 , ушкоджується її соціальне функціонування. Наявний у ОСОБА_6 на даний час емоційний стан (сталої психоемоційної напруги) зумовлений протиправними діями ОСОБА_3 , які полягали у застосуванні насильства. Конфліктна поведінка ОСОБА_3 постає для ОСОБА_6 психотравмуючою та викликає формування й фіксацію негативних психоемоційних змін досліджуваної (а.с. 135-139).

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, керуючись законом, суд дійшов висновку, що вони є достовірними, належними та допустимими, логічно узгодженими між собою та такими, які переконливо вказують на вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

Судом досліджені характеризуючі данні обвинуваченого, який є особою молодого віку, офіційно ніде не працює, в порядку ст. 89 КК України несудимий, в лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання видана характеристика, згідно якої ОСОБА_3 характеризується як особа, який постійно конфліктує з матір`ю.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо інших осіб, з якими перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних та фізичних страждань.

При цьому твердження сторони захисту щодо недоведеності вини обвинуваченого, а також те, що нібито ОСОБА_3 потерпів від економічного насильства з боку його матері, суд відхиляє, оскільки надані стороною обвинувачення докази не спростовані стороною захисту в установленому законом порядку. Такі твердження сторони захисту суд оцінює критично, оскільки вони не узгоджуються разом з іншими письмовими доказами в їх сукупності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який згідно ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря-нарколога, психіатра не перебуває, хоч постійного місця роботи не має, однак підробляє випадковими заробітками, за місцем проживання характеризується посередньо, поведінку обвинуваченого після скоєння злочину. Також суд враховує думку потерпілої, яка в судовому засіданні 27.10.2023 року підтвердила, що мали місце конфлікти, коли і син викликав поліцію.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, з урахуванням всіх обставин справи суд дійшов висновку, що покарання необхідно призначати в межах санкції статті за скоєний злочин у вигляді громадських робіт, яке буде пропорційним скоєному, справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_3 нових злочинів.

При цьому суд не погоджується з твердженням сторони обвинувачення щодо призначення покарання у вигляді арешту, оскільки суд вважає, що таке покарання буде не пропорційним скоєному.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Враховуючи, що наявні ризики, передбачені ст.178 КПК України, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду чи продовжити злочинну діяльність, а також з метою забезпечення виконання судового рішення, суд вважає за необхідне залишити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374-376, 394-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.126-1 КК України та призначити йому за цим законом покарання сто п`ятдесят годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_1