Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1163/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 25.01.2024р. внесено до ЄРДР №0000058 за обвинуваченням-

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кремінна, Луганської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з вищою освітою, не працюючий, одружений, раніше не судимий,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 на початку січня 2024р., знаходячись за місцем свого фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , маючи єдиний умисел на підроблення офіційних документів, а саме довідки про перебування на консульському обліку в Посольстві України в Республіці Хорватія та пенсійного посвідчення, яке видається за формою згідно з додатком 6 до «Порядку оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 04.12.2017 № 26-1 метою отримання права на виїзд за межі України відповідно до статті 2-1 постанови КМУ № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України" від 27.01.95 р. як особа, яка має дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю і супроводжують таких дружину (чоловіка) для виїзду за межі України, за наявності документів (їх нотаріально засвідчених копій), що підтверджують родинні зв`язки, інвалідність та уникнення обмежень щодо перетину кордону на виїзд з України в період дії правового режиму воєнного стану введеного у дію Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-ІХ, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-ІХ, та Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години ЗО хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, згідно якого виїзд за межі країни громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, діючи всупереч Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», від 1994, ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» 1993 року, постанови Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України р. № 57 від 27 січня 1995 року згідно якого виїзд за межі країни громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється та діючи в супереч вказаних обмежень, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на пособництво у підробленні офіційних документів, які видаються чи посвідчується підприємством, установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи і які надають право або звільняють від обов`язків, з метою подальшого використання, через мережу інтернет в Телеграм-канал і, домовився із невстановленою досудовим розслідуванням особою про виготовлення довідки про перебування на консульському обліку в Посольстві України в Республіці Хорватія та пенсійного посвідчення своєї дружини, що надає йому право на виїзд за межі України, якій передав свої персональні анкетні дані та персональні дані дружини ОСОБА_4 для внесення їх до підробленого документу.

В подальшому, 05 січня 2024 року близько 17 години знаходячись в м. Рівне неподалік міста Жатин, Рівненського району, Рівненської області, отримав від невідомої особи підроблені довідку про перебування на консульському обліку в Посольстві України в Республіці Хорватія видану на ім`я ОСОБА_4 та пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 на Ім`я ОСОБА_4 , копію якого 23 січня 2024 року засвідчив у приватного нотаріуса ОСОБА_5 , які є офіційними документами та відповідно до ст. 2-1 Постанови Кабінету Міністрів України №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27.01.1995 р. надає йому право, в період дії правового режиму воєнного стану, на виїзду за межі України, з метою її подальшого використання.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, - пособництво у підробленні Іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документі, який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою.

В подальшому, ОСОБА_3 , будучи особою відносно якої поширюються обмеження згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого виїзд за межі країни громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, які можуть настати після їх вчинення, діючи умисно, перебуваючи 24 січня 2024 року о 15 годині 41 хвилин в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Дякове» за адресою: с. Неветленфолу, вул. Фогодо, 1, Берегівського району, Закарпатської області, під час проходження прикордонного контролю на виїзд з України, діючи умисно, з метою уникнення обмежень щодо перетину кордону на виїзд з України в період дії правового режиму воєнного стану, шляхом обману, який виразився у замовчуванні відомостей, які мають бути ним повідомлені, на території України пред`явив ОСОБА_6 довідку про перебування на консульському обліку в Посольстві України в Республіці Хорватія видану на ім`я ОСОБА_4 та копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , завірене печаткою приватного нотаріуса №103 від 23.01.2024 року, достовірно знаючи, що його дружина ОСОБА_4 (відповідно до діючого свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ) не проходила установленої законом процедури отримання таких документів, що підтверджується листом першого заступника начальника Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області ОСОБА_7 , згідно якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на обліку в органах Пенсійного фонду, як отримувач пенсії не перебуває та пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 , серії НОМЕР_1 їй не видавалось, чим здійснив використання завідомо підроблених документів, які відповідно до ст.2-1 Постанови Кабінету Міністрів України № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27.01.1995 р. надають йому право, в період дії правового режиму воєнного стану, на виїзд за межі України.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, - використання завідомо підробленого документа, а відтак за сукупністю він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Як встановлено судом, відповідно до положень ч.2 ст.302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_8 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого він у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. При цьому у даній заяві обвинуваченим зазначено, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, згоден та не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні.

Прокурором подано клопотання, згідно з яким просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст.ст.381,382 КПК України.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, а саме: пособництво у підробленні Іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документі, який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою та використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним проступків, дані про особу винного, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, визначеною ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає: визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, визначених ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

За положеннями ч.ч.1,2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, відповідно до вимог ст.ст.50,65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого проступку, вчинених проступків, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді штрафу розміром двісті (200) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, підозрюваному необхідно призначити покарання у вигляді штрафу розміром сто (100) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Остаточне покарання необхідно призначити на підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішується у порядку ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.100,124, 373,374,375,376,381,382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання за:

- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі двісті (200) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3.400,00 (три тисячі чотириста) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти (50) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі двісті (200) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3.400,00 (три тисячі чотириста) гривень.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 посвідчене державним нотаріусом ОСОБА_9 23.01.2024 року, довідка про перебування на консульському обліку від 18.12.2023 року начебто видана Посольством України в Республіці Хорватія та свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 видане 22.05.2019 року Кремінним районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, які залишено на зберіганні при матеріалах кримінального провадження до вирішення справи по суті в суді - після набрання вироком законної сили, залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

ГоловуючийОСОБА_1