Номер провадження 1-кп/754/459/24
Вирок

Іменем України

05 лютого 2024 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження № 0001371 від 29.04.2023 р. відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам"янка Кіровоградської області, громаднина України, одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, не судимого,

про обвинувачення зач.1 ст. 121 КК України,

за участі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту - захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:

28.04.2023 року приблизно о 10 год. ОСОБА_3 , перебуваючи біля ломбарду по вул. Братиславській, 34 в м.Києві, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_7 , у результаті розвитку якого ОСОБА_3 , діючи необережно та не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій у вигляді заподіяння тажких тілесних ушкоджень, наніс правою рукою, зібраною в кулак, ОСОБА_7 один удар в область нижньої щелепи, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав з вертикального положення на асфальтобетонну площину з контактом потиличної ділянки голови, отримавши тяжке тілесне ушкодження, яке утворилось за імпресійно-інерційним механізмом, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, а саме: рани у ділянці справа (із крововиливами у тканини); субдуральний крововилив над лівою лобно-скроневою ділянкою, який обумовив зміщення серединних структур вправо; дрібні геморагічні вогнища в лівій лобній частці; субарахноїдальний крововилив.

ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, а саме, у необережному тяжкому тілесному ушкодженні.

ОСОБА_3 винним себе фактично визнав і показав, що 28.04.2023 р. прибилзно о 9.30 год. по дорозі на роботу на вул. Братиславській в м.Києві він зустрів товариша на ім"я ОСОБА_8 , з яким розмовляв. Під час спілкування з товаришем він побачив раніше незнайомих потерпілого і свідка ОСОБА_9 , які декілька разів заходили і виходили з ломбарду. Він їх покликав, оскільки хотів їм повідомили, що поруч є ще ломбард, але ОСОБА_7 відреагував неадекватно, розвернувся і вдарив його правою рукою в ліву частину грудної клітки. Він побачив, що ОСОБА_7 ще замахується кулаком в його бік, відійшов назад і з замахом хотів вдарити потерпілого в обличчя, але останній трохи відійшов назад і його удар прийшовся ОСОБА_7 у щелепу. Від удару потерпілий впав, але він був у свідомості, самотужки хотів піднятися. Він зайшов до ломбарду, працівнику якого повідомив, що сталося та що потрібно викликати швидку, після чого поїхав на роботу. Наступного дня він був затриманий працівниками поліції. Цивільний позов потерпілого про стягнення матеріальної шкоди в сумі 62969,02 грн. - витрат на лікування - визнає повністю, про стягнення моральної шкоди в сумі 700000 грн. не визнає.

Вина ОСОБА_3 в інкримінованому кримінальному правопорушенні за викладених вище обставин повністю доведена дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, свідок ОСОБА_7 показала, що потерпілий ОСОБА_7 її рідний брат. 28.04.2023 р. приблизно об 11 год. їй зателефонував знайомий та повідомив, що брат у лікарні без свідомості. Вона приїхала до лікарні, надала згоду на оперування брата, який 19 днів не приходив до тями, був підключений до апаратів забезпечення життєдіяльності. 49 днів брат перебував у лікарні, після чого був виписаний у стані недієздатності. На даний час брат говорить нерозбірливо, права рука у нього не працює, він потребує ще операції, його стан погіршується. Від свідків їй стало відомо, що брат отримав тілесне ушкодження внаслідок побиття.

Свідок ОСОБА_10 показав, що в один із днів біля 9 год. до нього додому зайшов друг ОСОБА_7 , разом з яким, а також ще з одним товаришем ОСОБА_11 , який проживав у нього, вони вийшли на вулицю, зайшли у заклад, де вжили по 50 г горілки, після чого ОСОБА_11 направився на роботу, а вони з ОСОБА_7 - додому. По дорозі на АДРЕСА_2 ОСОБА_7 зайшов до ломбарду щоб щось запитати. З ломбарду ОСОБА_7 вийшов з обвинуваченим, якому казав: "Прибери від мене руки", на що обвинувачений сказав потерпілому, що дасть йому у бороду і він складеться, при цьому, ОСОБА_3 замахнувся рукою на ОСОБА_7 , який від удару ухилився, оскільки вищий за обвинуваченого. Потім ОСОБА_7 хотів вдарити кулаком лівої руки обвинуваченого, але останній піднирнув під руку потерпілого і вдарив його цілеспрямовано у голову, скоріш за все, у щелепу, від чого ОСОБА_7 впав на спину, вдарився потилицею та почав хрипіти.

Свідок ОСОБА_12 показав, що в один із днів весною 2023 р. приблизно о 9.30 год. до ломбарду по вул. Братиславській, 34 в м.Києві, де він працює оцінщиком, зайшов наглядно знайомий обвинувачений, який викупив колонку. Потім до ломбарду зайшов наглядно знайомий потерпілий, який щось спитав та вийшов. Приблизно через 10 хвилин він почув на вулиці шум, почув голос обвинуваченого, який казав: "Я зараз тебе вдарю". Вийшовши на вулицю, він побачив потерпілого, який лежав на землі, та викликав швидку допомогу.

Відповідно до даних протоколу про прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення та заяви про злочин, ОСОБА_7 29.04.2023 р. повідомила Деснянське УП ГУ НП в м.Києві, що 28.04.2023 р. невідома особа заподіяла тілесні ушкодження її брату ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 165).

З даних протоколу огляду від 28.04.2023 р. вбачається, що на асфальтованій доріжці навпроти житлового будинку № 34 по вул. Братиславській в м.Києві, неподалік якого знаходиться ломбард "Royal Credit" та магазин "Продукти", виявлено слід (пляма) бурого кольору розмірами 25х35 см, з якого вилучено змиви (а.с. 168-171).

Відповідно до даних протоколу пред"явлення особи для впізнання за фотознімками, свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 28.04.2023 р., перебуваючи біля ломбарду по вул. Братиславській, 34 в м.Києві, нанесла удар у підборіддя ОСОБА_7 (т.1 а.с.173-175).

З даних протоколу проведення слідчого експерименту та дослідженого судом відеозапису, що здійснювався під час зазначеної слідчої дії, вбачається, що свідок ОСОБА_10 показав на місці події як біля ломбарду по вул. Братиславській, 34 в м.Києві між його знайомим ОСОБА_7 і незнайомим чоловіком виник конфлікт, спочатку словесний, під час якого незнайомець погрожував ОСОБА_13 заподіянням тілесних ушкоджень, потім вони намагались нанести один одному удари, але не влучили один в одного. Він просив ОСОБА_7 йти додому, але той не відреагував на його прохання і, коли незнайомець сказав, що вдарить його, ОСОБА_13 відповів: "Спробуй", після чого незнайомець вдарив ОСОБА_13 кулаком у підборіддя, від чого останній впав на асфальт та вдарився потилицею. Від падіння у ОСОБА_13 на голові з"явилася кров. Він притримував голову потерпілого руками до приїзду швидкої допомоги, яку на його прохання викликали оточуючі (т.1 а.с. 176-181).

Відповідно до даних протоколу проведення слідчого експерименту та дослідженого судом відеозапису, що здійснювався під час зазначеної слідчої дії, ОСОБА_3 показав як біля ломбарду і магазину по вул. Братславській, 34 в м.Києві, на асфальтованій ділянці, між ним і потерпілим виник конфлікт, під час якого останній наніс йому один удар в область грудної клітки та хотів нанести другий удар в область обличчя, але він на упередження кулаком правої руки з замахом збоку наніс потерпілому удар в ділянку нижньої частини щелепи зліва, після чого потерпілий впав на землю навзніч на спину та вдарився головою об землю (т.1 а.с. 182-187).

Згідно з даними висновку імунологічної експертизи № 081-277-2023, в наданих на експертизу змивах речовини бурого кольору, вилучених під час огляду місця події, виявлена кров людини, походження якої від потерпілого ОСОБА_7 не виключається (а.с. 128-192).

Відповідно до даних всновку судово-медичної експепртизи № 042-1051-2023, у ОСОБА_7 було виявлено тяжке тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: рани (визначена клінічними лікарями як забійна, без опису морфології) у ділянці потилиці справа (із крововиливами у тканини, що підлягають); субдуральний крововилив над лівою лобно-скроневою ділянкою (мінімально відомий об"єм 100 кубічних сантиметрів), який обумовив зміщення серединних структур вправо; дрібні геморагічні вогнища у лівій лобній частці (з перифокальним набряком, у тому числі, у ділянці лівої ніжки мозку); субарахноїдальний крововилив.

Характер та локалізація складових закритої черепно-мозкової травми дозволяють стверджувати про те, що дана черепно-мозкова травма утворилася за імпресійно-інерційним (ударно-протиударним) механізмом:

- спочатку травматична дія верхньої кінцівки нападника у ділянку обличчя потерпілого та призвела до втрати рівноваги тіла потерпілого;

- в подальшому, внаслідок втрати рівноваги тіла, відбулося падіння потерпілого із вертикального положення на площину з контактом потиличною ділянкою, що призвело до утворення всіх інших складових черепно-мозкової травми (т.1 а.с. 197-207).

Допитаний під час судового розгляду судово-медичний експерт ОСОБА_14 повністю підтвердив висновок судово-медичної експертизи, показав, що внаслідок удару обвинуваченим потерпілого у щелепу у останнього утворився комплекс ушкоджень - забій в ділянці обличчя - місце прикладення удару та забійна рана в потиличній ділянці від контакту об землю в момент протиударної дії. Якшо б потерпілий не впав від удару у щелепу, у нього не було б такого ушкодження.

Відповідно до даних висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_3 на період інкримінованого діяння стійким хронічним психічним розладом не страждав, виявляв ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок введення наркотичної речовини групи опіатів зі змінами особистості, стан утримання (F 11.24), міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом ОСОБА_3 не потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру, а потребує спостереження у лікаря-нарколога на загальних підставах. За своїм психічним станом ОСОБА_3 у теперішній час не представляє соціальну небезпеку для самого себе чи оточуючих осіб (т. 1 а.с. 213-216).

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.

Згідно висунутого досудовим розслідуваннм ОСОБА_3 обвинувачення, він 28.04.2023 року приблизно о 10 год., перебуваючи біля ломбарду по вул. Братиславській, 34 в м.Києві, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_7 , у результаті розвитку якого у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи протиправний умисел, направлений на заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_3 наніс правою рукою, зібраною в кулак, ОСОБА_7 один удар в область нижньої щелепи, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав з вертикального положення на асфальтобетонну площину з контактом потиличної ділянки голови.

У результаті протиправних дій ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 тілесне ушкодження, яке утворилось за імпресійно-інерційним механізмом, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, а саме: рани у ділянці потилиці справа (із крововиливами у тканини); субдуральний крововилив над лівою лобно-скроневою ділянкою, який обумовив зміщення серединних структур вправо; дрібні геморагічні вогнища в лівій лобній частці; субарахноїдальний крововилив, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_3 кваліфіковано як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

За нормативним визначенням умисне тяжке тілесне ушкодження (ст. 121 КК України) з об"єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров"я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв"язком між указаним діянням та наслідками, а із суб"єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжкої шкоди здров"ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

У випадку, коли особа, яка заподіяла потерпілому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати за ст. 128 КК України.

Отже, розмежування умисного протиправного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень (ч.1 ст. 121 КК України) іншій людині і необережного тяжкого тілесного ушкодження (ст. 128 КК України) здійснюється як за об"єктивною, так і за суб"єктивною сторонами цих злочинів.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 під час раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_7 наніс останньому один удар в щелепу, від якого потерпілий впав на спину та вдарився потилицею об асфальтобетонну площину, внаслідок чого отримав тяжке тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: рани (визначена клінічними лікарями як забійна, без опису морфології) у ділянці потилиці справа (із крововиливами у тканини, що підлягають); субдуральний крововилив над лівою лобно-скроневою ділянкою (мінімально відомий об"єм 100 кубічних сантиметрів), який обумовив зміщення серединних структур вправо; дрібні геморагічні вогнища у лівій лобній частці (з перифокальним набряком, у тому числі, у ділянці лівої ніжки мозку); субарахноїдальний крововилив, яке утворилось за імпресійно-інерційним механізмом: спочатку травматична дія верхньої кінцівки нападника у ділянку обличчя потерпілого та призвела до втрати рівноваги тіла потерпілого; в подальшому, внаслідок втрати рівноваги тіла, відбулося падіння потерпілого із вертикального положення на площину з контактом потиличною ділянкою, що призвело до утворення всіх інших складових черепно-мозкової травми.

Експерт ОСОБА_14 показав, що внаслідок удару обвинуваченим потерпілого у щелепу у останнього утворився комплекс ушкоджень - забій в ділянці обличчя - місце прикладення удару та забійна рана в потиличній ділянці від контакту о землю в момент протиударної дії. Якшо б потерпілий не впав від удару у щелепу, у нього не було б такого ушкодження.

Тобто, аналіз досліджених судом доказів свідчить про те, що тяжкі тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_7 утворилися в результаті падіння і удару потиличною ділянкою голови об асфальтнобетонне покриття, чого ОСОБА_3 , наносячи удар кулаком у щелепу потерпіолого, не передбачав, хоча повинен був і міг передбачити.

Аналіз наведених доказів свідчить про те, що між обвинуваченим ОСОБА_3 і потерпілим ОСОБА_7 , які не були знайомі між собою, раптово виник конфлікт, під час якого вони обидва намагались вдарити один одного: спочатку обвинувачений замахнувся в бік потерпілого, але останній від удару ухилився, потім потерпілий вдарив обвинуваченого у груди, після чого обвинувачений наніс удар ОСОБА_7 у щелепу. Докази того, що обвинувачений ОСОБА_3 займався боксом, його удар у щелепу був професійним і він міг передбачити наслідки свого удару у виді тяжких тілесних ушкоджень, відсутні. В судовому засіданні обвинувачений показав, що дійсно займався деякий незначний час боксом, коли йому було ще 7 років, під час проведення слідчого експерименту повідомив, що займався боксом за порадою захисника.

Таким чином, судом не встановлено, що наносячи удар ОСОБА_7 у щелепу, обвинувачений ОСОБА_3 мав умисел заподіяти потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

За таких обставин, відповідно до вимог ч.3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд вважає за необхідне вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, і змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, що покращує становище особи, стосовно якої здіснюється кримінальне провадження, та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ст. 128 КК України.

Як обставину, яка згідно ч.1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у вчиненому, оскільки під час судового розгляду ОСОБА_3 щиро висловлював жаль з приводу інкримінованого йому кримінального правопорушення та його наслідків.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який не судимий, характеризується позитивно, має двох неоповнолітніх дітей, наведену пом`якшуючу і відсутність обтяжуючих покарання обставин, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, і обирає йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 62969,02 грн. - витрат, пов"язаних із лікуванням (вартість медикаментів, обстежень), суд задовольняє в повному обсязі, оскільки ці вимоги є законними, обгрунтованими, такими, що підтверджені документально.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 моральної шкоди в сумі 700000 грн. суд задоволняє частково. Враховуючи, що в результаті протиправних необрежених дій обвинуваченого, потерпілий тривалий час проходить лікування, отримав недієзднатність, потребує постійного стороннього догляду, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, ступінь його вини, виходячи з принципів справедливості і співрозмірності, суд оцінює заподіяну потерпілому моральну шкоду у розмірі 200000 грн., яку стягує з обвинуваченого.

Суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 в доход держави процесуальні витрати за проведення експертизи.

Речові докази по справі - мобільний телефон "Соні Еріксон", паспорт громадянина України на ім"я ОСОБА_3 , договір оренди, товарний чек, паверванк, інструменти, гроші в сумі 7 грн., ключі в кількості 8 штук - підлягають поверненню ОСОБА_3 , два змиви речовини бурого кольору - підлягають знищенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_3 обчислювати з 18.10.2023 р., зарахувати в строк відбуття покарання термін перебування під вартою з 29.04.2023 р. по 23.06.2023 р.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 6013 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 62969,02 грн. і моральну шкоду в сумі 200000 грн.

Речові докази - мобільний телефон "Соні Еріксон", паспорт громадянина України на ім"я ОСОБА_3 , договір оренди, товарний чек, паверванк, інструменти, гроші в сумі 7 грн., ключі в кіцлькості 8 штук - повернути ОСОБА_3 , два змиви речовини бурого кольору - підлягають знищенню.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий -