Провадження №1-кп/127/369/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

інших учасників судового провадження: представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтею 257, частиною четвертою статті 187 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтею 257, частиною четвертою статті 187 Кримінального кодексу України (далі КК).

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 подала до суду клопотання про надання їй тимчасового доступу до речей та документів.

Подане клопотання мотивоване тим, що судом був наданий тимчасовий доступ до запитуваних документів, однак у зв`язку з постійною зміною місця їх зберігання сторона захисту не має можливості реалізувати ухвалу суду про надання такого доступу.

Прокурор вважає, що правові підстави для задоволення клопотання відсутні.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 підтримав думку прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні подане клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 159 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно з частиною другою статті 159 КПК тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Суд враховує, що статтею 161 КПК визначений перелік речей і документів, до яких заборонено доступ, якими є 1) листування або інші форми обміну інформацією між захисником та його клієнтом або будь-якою особою, яка представляє його клієнта, у зв`язку з наданням правової допомоги; 2) об`єкти, які додані до такого листування або інших форм обміну інформацією.

При цьому статтею 162 КПК визначений перелік речі і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Зокрема, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: 1) інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; 2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю; 3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій; 4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; 5) відомості, які можуть становити банківську таємницю; 6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру; 7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; 8) персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних; 9) державна таємниця; 10) таємниця фінансового моніторингу.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстави для задоволення клопотання захисника обвинуваченого, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Захисник надала суду копії матеріалів, які свідчать про те, що остання зверталась з адвокатськими запитами про надання для ознайомлення відомостей, про доступ до яких вона клопоче. При цьому захисник надала суду копії документів, які свідчать про те, що остання не може здійснити ознайомлення з витребуваними матеріалами, у зв`язку з постійною зміною місця їх зберігання сторона захисту не має можливості реалізувати ухвалу суду про надання такого доступу.

Відповідно до частини п`ятої статті 163 КПК слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з абзацом першим частиною шостою статті 163 КПК слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

З оглядну на викладене суд вважає, що захисник у судовому засіданні довела неможливість отримання запитуваних матеріалів шляхом вчинення інших дій, передбачених кримінально-процесуальним законодавством. Саме тому суд вважає, що вимоги частини другої статті 160 КПК.

У зв`язку з наведеними обставинами суд надав захиснику тимчасовий доступ до запитуваних документів. На підтвердження поданого клопотання захисник надала суду копії документів, які свідчать про те, що захисником були вжиті заходи, спрямовані на реалізацію ухвали суду в частині надання їй тимчасового доступу до документів. Однак у зв`язку з фізичною відсутністю запитуваних документів захисник не реалізувала тимчасовий доступ. При цьому суд враховує, що прокурор посилався на недоцільність надання такого доступу, оскільки запитувані матеріали будуть предметом судового дослідження, а також у зв`язку з наявністю відповідного судового рішення, яке захисник може реалізувати. З огляду на це суд вважає за доцільне зауважити, що питання доцільності надання тимчасового доступу було обговорене до постановлення попередньої ухвали суду (датована 30.11.2023), доводи сторін з цього приводу не змінні. Тому суд вважає за доцільне повторно надавати правовий аналіз доводів стороні з цього приводу, натомість вважає за доцільне зауважити, що ухвала від 30.11.2023 вичерпала свою дію 31.12.2023, тому не може бути реалізована.

Отже, суд враховує, що захисник обвинуваченого в судовому засіданні довела факт неможливості отримання запитуваних речей і документів у інший спосіб, ніж шляхом отримання дозволу на тимчасовий доступ, довела факт наміру використати запитувані матеріали в якості доказів у кримінальному провадженні. Також суд враховує, що згідно з встановленим порядком дослідження доказів після дослідження письмових доказів сторони обвинувачення суд має дослідити письмові докази сторони захисту. Тому зволікання з вирішенням клопотання захисника щодо надання їй дозволу на тимчасовий доступ може призвести до недотримання вимог частини першої та другої статті 28 КПК в частині забезпечення дотримання розумних строків у кримінальному провадженні. Саме тому суд вважає, що клопотання захисника слід задовольнити.

Керуючись статтями 331, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Надати захиснику обвинуваченого ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_4 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 10661/10, видане на підставі рішення Ради адвокатів Київської області від 16.06.2022 за № 110) тимчасовий доступ до матеріалів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), а саме

- аркушу паперу білого кольору розмірами 210х296 мм, на якому наклеєно шість відрізків прозорої липкої стрічки з відкопійованими слідами папілярних ліній з написом «16.03.2019 Огляд пляшок вилучених з автомобіля Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_1 .

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Строк дії ухвали складає один місяць з дня її постановлення, тобто до 11.02.2024.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: