Справа № 991/518/24
Провадження № 1-кс/991/528/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Київ скаргу голови Громадської організації «НОН-СТОП» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

установив:

18.01.2024 до Вищого антикорупційного суду шляхом направлення через електронний кабінет Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшла скарга голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБ України), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за його заявою від 15.01.2024 вих. № 15/01/2024-1.

І. Зміст скарги

15.01.2024 головою ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 на офіційну електронну пошту НАБ України (ІНФОРМАЦІЯ_1) було направлено заяву про вчинення кримінального правопорушення.

На теперішній час, в порушення вимог ст. 214 КПК України, відомості за вказаною заявою до ЄРДР не внесені, про початок досудового розслідування не повідомлено, витяг з ЄРДР не надано.

Відповідно до змісту скарги, в ході правозахисної діяльності ГО «НОН-СТОП» встановлено, що ряд підприємств, фактично належних та контрольованих Китайською Народною Республікою (далі - КНР), які розташовані на території України, здійснюють діяльність в інтересах держави-агресора - російської федерації. Китайська національна зерно- та олійно-харчова компанія (COFCO Group - China National Cereals, Oils and Foodstuffs Corporation) є однією з державних холдингових компаній харчової промисловості КНР та є найбільшим виробником продуктів харчування. Філіалом вищезазначеної компанії на території України є Cofco Agri Resources Ukraine, через яку фактично здійснюється керівництво юридичними особами у сільськогосподарській галузі економіки України. До вказаних юридичних належать: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОФКО АГРІ РЕСОРСІЗ Україна» (), Товариство з обмеженою відповідальністю «САТЕЛЛИТ» (), Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІГРЕЙН-БАЗИС» (), Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВИЙ КОМПЛЕКС» (), Приватне акціонерне товариство «КАРАКУБСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО» (), Товариство з обмеженою відповідальністю «ДУНАЙСЬКА СУДНОПЛАВНО - СТІВІДОРНА КОМПАНІЯ» (), Товариство з обмеженою відповідальністю «Новоолексіївський елеватор» (), ПП «НИКИФОРОВ» ().

На переконання скаржника, вказані суб`єкти господарювання не тільки здійснюють господарську діяльність в інтересах іноземного підприємства, але й при цьому, порушують чинне законодавство України у сфері господарської діяльності та здійснюють дії, які направлені на підрив національної безпеки держави. Господарська діяльність перелічених вище юридичних осіб є фактично засобом прикриття розвідувально-підривної діяльності проти України. Представники компаній «КОФКО» при здійсненні своєї діяльності на прифронтовій території, збирають відомості стосовно діяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, військового управління та щодо місця дислокації Збройних сил України. Таким чином, в діях представників «КОФКО» вбачаються ознаки кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України.

Також група компаній «КОФКО» в незаконний спосіб намагаються заволодіти чужим майном, що полягає у фактичному доведенні до банкрутства Фермерського господарства «КРИНИЧНЕ» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИБРОВА» () та виплати необґрунтованих штрафів у розмірі 12 млн. та 40 млн. грн. Вказує, що група компаній «КОФКО», ймовірно, бере участь у схемі ухилення від сплати податків та інших обов`язкових платежів, ними укладаються фіктивні правочини з завищеними цінами та ці підприємства продовжують свою діяльність на території держави-агресора, чим порушують чинне українське законодавство щодо здійснення господарської діяльності та фактично фінансують дії, направлені на повалення конституційного ладу, посягання на територіальну цілісність України.

Скаржник вважає, що контролюючим та правоохоронним органам відомо про ймовірну протиправну діяльність ТОВ «КОФКО АГРІ РЕСОРСІЗ Україна», проте ці органи не реагують на порушення законодавства та не вживають заходів щодо притягнення до юридичної відповідальності, за що можуть отримувати неправомірну вигоду. Таким чином, на думку скаржника, у діях директора ТОВ «КОФКО АГРІ РЕСОРСІЗ Україна» ОСОБА_4 та інших посадових осіб цього підприємства, які, ймовірно, здійснюють таємний збір інформації та надають матеріальну допомогу державі-агресору, фінансують дії, спрямовані на повалення конституційного ладу, посягають на територіальну цілісність України, незаконним шляхом намагаються заволодіти чужим майном, доводять до банкрутства підприємства, а також у змові з іншими суб`єктами господарювання, ухиляються від сплати податків, обов`язкових платежів, здійснюють легалізацію (відмивання) коштів, здобутих злочинним шляхом та надають неправомірну вигоду посадовим особам правоохоронних та контролюючих органів, вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 110-2, 111-2, 114, 190, 209, 212, 219, 368, 369 КК України.

Враховуючи викладені обставини, голова Громадської організації «НОН-СТОП» ОСОБА_3 просив подану ним скаргу задовольнити та зобов`язати уповноважених осіб НАБ України внести відомості та почати досудове розслідування за його заявою від 15.01.2024 про вчинення кримінального правопорушення.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, просив подану ним скаргу розглянути за його відсутності та зобов`язати уповноважених осіб органу досудового розслідування внести відомості до ЄРДР (п. 2, 3 прохальної частини скарги).

19.01.2024 від представника Національного бюро ОСОБА_5 , який діє на підставі довіреності від 06.10.2023 № 62, до Вищого антикорупційного суду надійшли заперечення (Вх. № 2379/24-Вх), в яких зазначено, що за результатами розгляду заяви від 15.01.2024 щодо можливих протиправних дій окремих посадових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування та окремих суб`єктів господарювання не встановлено достатніх об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення корупційних та інших кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності детективів Національного бюро, у зв`язку з чим на даний час підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні (про що заявника повідомлено листом від 19.01.2024). Також зазначено, що розгляд інших порушених у заяві ОСОБА_3 питань не належить до компетенції Національного антикорупційного бюро України.

У долученому до заперечень листі т.в.о. керівника Управління Національного бюро ОСОБА_6 від 19.01.2024 вказано, що копію звернення скаржника направлено для розгляду до Національної поліції України, Бюро економічної безпеки України та Служби безпеки України.

Враховуючи зазначені обставини, просив відмовити у задоволенні скарги голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 та розглянути скаргу за його відсутності.

Керуючись положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності скаржника ОСОБА_3 та представника НАБ України, оскільки їх неявка не є перешкодою.

ІІІ. Встановлені обставини, мотиви та оцінка слідчого судді

Дослідивши зміст скарги та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що подана ОСОБА_3 скарга задоволенню не підлягає з огляду на такі обставини.

Положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Частиною 1 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Отже бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, настає після спливу 24 годин з моменту подання заяви про кримінальне правопорушення та отримання такої заяви слідчим.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у тісному взаємозв`язку з положеннями ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Офісом Генерального прокурора.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298). Згідно з пунктом 1 глави 1 розділу IІ цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Аналіз зазначених вище положень законодавства дає підстави вважати, що реєстрації в ЄРДР підлягають заяви чи повідомлення, в яких заявником порушено перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, тобто ініційовано здійснення дій, визначених КПК України.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 30 вересня 2021 року (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20) наголосив: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв зазначених вище.

Викладене дає підстави вважати, що внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатньо відомостей про вчинене кримінальне правопорушення.

Відповідно бездіяльність, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень від 15.01.2024 вбачається, що порушувалось питання про необхідність внесення відомостей щодо дій, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 110-2, 111-2, 114, 190, 209, 212, 219, 368, 369 КК України, вчинених ОСОБА_4 та іншими посадовими особами ТОВ «КОФКО АГРІ РЕСОРСІЗ Україна», які здійснюють таємний збір інформації та надають матеріальну допомогу державі-агресору, фінансують дії, спрямовані на повалення конституційного ладу, посягають на територіальну цілісність України, шляхом доведення до банкрутства підприємств намагаються незаконно заволодіти чужим майном, а також у змові з іншими суб`єктами господарювання, ухиляються від сплати податків, обов`язкових платежів, здійснюють легалізацію (відмивання) коштів, здобутих злочинним шляхом та надають неправомірну вигоду посадовим особам правоохоронних та контролюючих органів.

Перевіряючи наявність підстав для зобов`язання уповноважених осіб НАБ України внести відомості про кримінальні правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , слідчий суддя зазначає, що інформації, яка викладена останнім у скарзі щодо обставин можливого вчинення кримінальних правопорушень, не достатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування.

Також, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність у заяві про вчинення кримінальних правопорушень конкретних відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення зазначеними вище особами кримінальних правопорушень, про які у своїй скарзі зазначає ОСОБА_3 .

Викладена в заяві інформація щодо вчинення кримінальних правопорушень, зокрема посадовими особами ТОВ «КОФКО АГРІ РЕСОРСІЗ Україна» не підтверджена жодними конкретними доводами та відомостями, а матеріали скарги не містять відповідного підтвердження події вчинення кримінальних правопорушень. Твердження заявника про вчинення кримінальних правопорушень є виключно його суб`єктивною думкою, власним сприйняттям певних фактів, які стосуються суб`єктів господарювання та їх належності певним особам, та має характер припущення, що не може свідчити про те, що існує ймовірність вчинення кримінальних правопорушень і що описані в заяві відомості потребують перевірки засобами кримінального процесу.

Посилання скаржника ОСОБА_3 на вчинення зазначеними вище особами кримінальних правопорушень, без інших даних, які можуть підтвердити його твердження, не є безумовною підставою для висновку про необхідність внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб НАБ України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Керуючись статтями 303, 304, 306, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні скарги голови Громадської організації «НОН-СТОП» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1