Справа № 638/4110/23
Провадження № 1-кп/638/741/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000449 від 15.03.2023 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, українця, громадянина України, неодруженого, на момент вчинення кримінального правопорушення військовослужбовця військової служби за мобілізацією, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ,перебував на посаді водія 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді водія 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків. Так, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді водія 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , 24.02.2023 вирішив стати на злочинний шлях та вчинив дезертирство, тобто самовільно залишив місце несення служби в умовах воєнного стану, яка на той момент знаходилась за адресою: Харківська обл., Ізюмський р-н., н.п. Борова. Доводячи свій злочинний умисел до кінця, солдат ОСОБА_4 в період з 24.02.2023 до моменту фактичного затримання 17.03.2023 в умовах воєнного стану, незаконно перебував поза межами місця несення служби, а саме пункту тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 408 КК України як дезертирство, тобто нез`явлення з метою ухилитися від військової служби з відрядження на службу, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого діяння та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Показання ОСОБА_4 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб, форму вини і спрямованість умислу, мотив кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів експертиз, речових доказів та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто нез`явлення з метою ухилитися від військової служби з відрядження на службу, вчинене в умовах воєнного стану.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, не одружений, офіційно працевлаштований, за місцем проходження служби характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, яке полягає у тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого ним кримінального правопорушення, у скоєному щиросердечно розкаявся, критично оцінює свою протиправну поведінку, осуджує її та бажає залагодити провину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, репутацію, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах, встановленої санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується, і яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, яке йому належить відбувати реально, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо лише в умовах ізоляції останнього від суспільства.

Під час досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою. Враховуючи, що суд призначає покарання у виді позбавлення волі, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з дня його фактичного затримання 17.03.2023

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 17 березня 2023 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення на один день позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування призначеного ОСОБА_4 покарання рахувати з дня його фактичного затримання 17.03.2023.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 17 березня 2023 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1