Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження№ 1-кп/733/114/23
Єдиний унікальний №733/1011/23
Вирок

Іменем України

19 грудня 2023 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ічня кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-12.01.2022 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, 15 ч.3 ст.185 ч.3, ст.70 ч.1 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений з випробуванням терміном на 1 рік;

-21.04.2023 року Ічнянським районним судом Чернігівської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном на 2 роки,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В :

18 січня 2023 року, приблизно о 4 год ранку ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненій в умовах воєнного стану, проник на територію господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 котре належить потерпілому ОСОБА_6 , проник до будинку через незамкнені двері та викрав електричну чотирьох камфорну кухонну плиту, марки «Електра», модель 1001М, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи №1396 від 24.03.2023 року становить 1466,67 грн.

Після вчинення злочину ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 1466,67 грн.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що кримінальне правопорушення він вчинив за обставин викладених в обвинувальному акті. Щиро каявся у вчиненому, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності. Претензій морального та матеріального характеру до ОСОБА_5 у нього немає. При призначенні покарання ОСОБА_7 покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не

оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечували прокурор та обвинувачений.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням до житла.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Згідно зі ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря- нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за допомогою не звертався, не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання за яким характеризується посередньо, завдана шкода потерпілому відшкодована шляхом повернення майна.

Згідно досудової доповіді органу пробації ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

ОСОБА_5 раніше був засуджений за вчинення аналогічних умисних корисливих злочинів, однак знову вчинив тяжкий корисливий злочин, що свідчить про відсутність критичної оцінки ним своїх дій та небажання вести законослухняний спосіб життя і дотримуватись загальноприйнятих у суспільстві правил поведінки.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України.

На підставі наведеного, суд з урахуванням ступеня та характеру суспільної небезпечності вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.4 ст.185 КК України, але не в максимальній мірі. Призначене судом покарання в межах санкції статті обвинувачення з реальним його відбуванням є законним, справедливим, та воно сприятиме перевихованню винного та попередженню вчинення ним нових правопорушень. А тому підстави для застосування стосовно обвинуваченого положень ст. 75 КК України відсутні.

Статтею 70 КК України встановлено порядок призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень. Зокрема, ч. 4 ст. 70 КК України передбачено, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, - покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається та за таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.02.2021 року (справа №760/26543/17), у випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально - виконуються самостійно.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21.04.2023 року, ОСОБА_5 було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Вказаний вирок набрав законної сили 23.05.2023 року.

У даній справі, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 скоїв 18.01.2023 року, тобто до постановлення вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21.04.2023 року. Таким чином вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21.04.2023 року підлягає самостійному виконанню.

На думку суду, призначене обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів по справі вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти ) років 1 (одного) місяця позбавлення волі .

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21.04.2023 року, за яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років із звільненням від призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України строком 2 (два) роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - виконувати самостійно.

Речові докази, які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 залишити останньому.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1