Справа № 541/162/24
№ провадження 1-кп/541/92/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в міста Миргород кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені 16.11.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001336 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Стовбина Долина, Новосанжарського району Полтавської області, громадянки України, пенсіонерки, одруженої, утриманців не маючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2023 року близько 10 год. 20 хв., ОСОБА_4 , правомірно перебуваючи у приміщенні магазину «Аврора», що розташований за адресою: вул. Данила Апостола, 6, м. Миргород Полтавської області, керуючись раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, достовірно знаючи, що на території України запроваджено воєнний стан, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи в умовах воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 та продовжено по теперішній час, шляхом вільного доступу до торгівельної полиці, таємно викрала гаманець, що належить ОСОБА_5 , у якому знаходились грошові кошти загальною сумою 555 гривень, який поклала до власної сумки.

Після цього, ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим повністю довела свій кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 555 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_4 вину у оголошеному обвинуваченні визнала повністю. По його суті надала покази, в яких повідомила обставини за яких нею було викрадено майно, належне ОСОБА_5 .. Обвинувачена вказує, що щиро жалкує з приводу вчинення протиправних дій.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим змісту фактичних обставин справи, у вчиненні яких вона звинувачується, не маючи сумнівів у добровільності та істинності її позиції в судовому засіданні, де обвинувачена визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, суд приймає їх до уваги такими, що відповідають дійсності без повного дослідження всіх доказів по справі, визнавши згідно ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням доказів, що характеризують її особу.

Заслухавши показання обвинуваченої суд приходить до усвідомленого переконання про те, що дії обвинуваченої, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану містять всі ознаки складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття, яке виразилось у визнанні вини та критичній оцінці своїх протиправних дій, а також активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення та повне добровільне відшкодування завданого збитку.

При визначенні міри покарання обвинуваченій судом враховується те, що ОСОБА_4 хоча і вчинила тяжкий злочин корисливої спрямованості, однак на момент вчинення не мала судимостей, має постійне місце проживання, має сім`ю, являється особою похилого віку і пенсіонером. Також судом враховуються обставини, що пом`якшують покарання.

За таких обставин, суд вважає, що покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому у санкції ч.4 ст. 185 КК України є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При цьому, суд враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винної та обставини справи, вважає за можливе виправлення обвинуваченої без відбування покарання, а тому приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України з покладенням ряду процесуальних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349; 368; 370; 374; 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною та призначити їй покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України на засуджену покласти обов`язок до закінчення іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази по справі - грошові кошти номіналом 500 гривень (БГ 7181261), 50 гривень (СН 2425727) та 5 гривень (ЮД 5677082), що знаходяться у матеріалах кримінального провадження та перебувають у віданні прокурора, повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд, засудженим з моменту вручення йому копії вироку, а іншими учасниками процесу в той же строк з моменту його проголошення.

СуддяОСОБА_1