УХВАЛА

про відмову у закритті кримінального провадження

16 січня 2024 рокуСправа №451/880/18
Провадження № 1-кп/451/23/24

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

Справа № 451/880/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду м. Радехів під час розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000340 від 29.07.2017 року відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України,

клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст.190 КК України на підставі п. 3 ч.1 ст.49 КК України та закриття кримінального провадження,

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_5

захисту - захисник ОСОБА_6 , ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

учасники провадження - потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за участю прокурора, захисників, обвинуваченого

в с т а н о в и в:

В провадженні Радехівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

28.11.2023 року на адресу суду надійшло письмове клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст.190 КК України на підставі п. 3 ч.1 ст.49 КК України та закриття кримінального провадження, у зв`язку з тим, що минули строки притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав подане ним клопотання та покликався на те, що ОСОБА_3 обвинувачується за ч. 2 ст. 190 КК України, а саме відповідно до матеріалів кримінального провадження, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 було вчинено 28.07.2017 та 18.08.2017, який є нетяжким і строк притягнення ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення сплив 18.08.2022. Також покликається на те, що відсутні підстави для переривання строку давності, оскільки вирок Сихівського районного суду м. Львова від 29.12.2020 р., яким ОСОБА_3 засуджений за вчинене ним 01.10.2019р. кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України не набрав законної сили та перебуває на розгляді у Львівському апеляційному суді. Вважає, що дана обставина не впливає на переривання строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки вину ОСОБА_3 не доведено в законному порядку та не встановлено обвинувальним вироком суду.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтримали клопотання захисника та просять закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор просить відмовити в задоволенні даного клопотання, оскільки згідно ч. 3 ст. 49 КК України, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності переривається, якщо вчинене кримінальне правопорушення, а не особа засуджена вироком суду, який набрав законної сили про що подала письмові заперечення на клопотання.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд кримінального провадження у їх відсутності.

Суд заслухавши доводи клопотання, з`ясувавши думку учасників судового провадження, доходить наступного висновку.

Згідно обвинувального акту (справа № 451/880/18), інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відбулося в період 28.07.2017-18.08.2017, разом з тим згідно вироку Сихівського районного суду м. Львова від 29.12.2020р., останній засуджений за вчинене ним 01.10.2019 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України і станом на час розгляду даного клопотання, такий перебуває на розгляді у Львівському апеляційному суді та не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України ( в редакції Закону № 1183- VII від 08.04.2014р.) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Відповідно до положень ст. 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у п. 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину); протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Разом з тим, згідно із ч. 3 ст. 49 КК (на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення) перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частині першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

В редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

На момент вчинення інкримінованого правопорушення злочин відносився до злочинів середньої тяжкості, строк давності - 5 років, на даний час злочин відноситься до нетяжких, строк давності також 5 років.

Таким чином особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Така позиція щодо застосування строків давності притягнення до кримінальної відповідальності викладена в Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.04.2021 року справа № 328/1109/19.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, ( справа № 451/880/18), дії, які ставляться в провину обвинуваченому, вчинені 28.07.2017 та 18.08.2017, тобто з часу вчинення інкримінованого кримінального правопорушення минуло більше п`яти років.

Однак, згідно вироку Сихівського районного суду м. Львова від 29.12.2020р., останній засуджений за вчинене ним 01.10.2019р. кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України. Даний вирок не набрав законної сили, перебуває на розгляді у Львівському апеляційному суді.

Таким чином, перебіг давності був перерваний вчиненням дій, які інкримінуються ОСОБА_3 в межах кримінального провадження справи № 464/5539/19. Із врахуванням того, що перебіг строків давності був перерваний, строки притягнення до кримінальної відповідальності в межах даного кримінального провадження не закінчилися.

При цьому, при прийнятті рішення суд керується правовою позицією Верховного Суду України, зокрема викладеною в Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.04.2021 року справа № 328/1109/19, де зазначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину. У даній позиції також висловлена думка, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона протягом диференційованих строків не вчинила нового злочину (перебіг давності не перерваний), проте відсутня вказівка на необхідність наявності вироку, що набрав законної сили.

Разом з тим, суд наголошує, що жодним чином не оцінюється наявність вини у діях ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України (№ 464/5539/19), оскільки вина особи може бути встановлена обвинувальним вироком суду.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до переконання, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 49 ч. 1 п. 3 КК України, ст. ст. 284, 288, 376, 369-372 КПК України, суд

постановив:

відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст.190 КК України на підставі п. 3 ч.1 ст.49 КК України та закриття кримінального провадження.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали складено о 13.00 год, 18.01.2024.

СуддяОСОБА_1