Справа № 944/82/23
Провадження №1-кп/944/524/24
УХВАЛА

07.02.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000259 від 03.05.2022 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Середкевичі Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, працюючого водієм ФОП « ОСОБА_5 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування встановлено та не оспорюється учасниками судового провадження, що в обідній час 02 травня 2022 року, ОСОБА_4 , порушуючи встановлений порядок раціонального використання та відновлення лісу, незаконно, самовільно, без спеціального на те дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, маючи прямий умисел направлений на незаконну порубку дерев, використовуючи бензопилу в якості знаряддя для незаконної вирубки лісу, перебуваючи в 21 кварталі 33 видділі Яворівського ДЛГП «Галсільліс», неподалік с.Салаші Яворівського району Львівської області, що є територією лісового фонду, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, спиляв 12 дерев виду «Сосна», чим заподіяв матеріальної шкоди на суму 125346,63 гривень.

Крім цього, 02 травня 2022 року близько 23:00 год ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на перевезення без відповідних документів незаконно зрубаних колод дерев, усвідомлюючи, що спиляна ним деревина є отриманою з порушенням норм чинного законодавства, оскільки на останню відсутні будь-які дозвільні документи та шляхові листи з визначенням природи її походження, а також інша документація, пов`язана з її порубкою та перевезенням, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, завантажив деревину в кількості 23 колод довжиною 5 м кожна та 23 колоди довжиною 1,3 м, загальною вартістю 125 346,63 грн, заготовлені внаслідок незаконної порубки дерев, на автомобіль марки «ЗИЛ-131» д.н.з. НОМЕР_1 . Після чого, розпочавши перевезення незаконно зрубаної деревини, на грунтовій дорозі, яка веде із лісового масиву в напрямку с.Середкевичі Яворівського району Львівської області, був зупинений працівниками ВРПП Яворівського РВП ГУНП у Львівській області, які припинили його протиправні дії.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.246 КК України, а саме незаконну порубку дерев у лісах та інших лісових насадженнях, перевезення незаконно зрубаних дерев, що заподіяли істотну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та щиро розкаявся. Просить суд задовольнити клопотання трудового колективу ФОП « ОСОБА_5 » про передачу його на поруки трудовому колективу, звільнивши від кримінальної відповідальності.

Керівник ФОП « ОСОБА_5 » у підготовчому судовому засіданні подав клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 в порядку ст.47 КК України від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки колективу, так як вперше вчинив нетяжкий злочин, щиро розкаюється у вчиненому.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 з передачею його на поруки трудовому колективу ФОП « ОСОБА_5 » за їх клопотанням.

Суд, заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та дослідивши у судовому засіданні докази наявні в матеріалах кримінального провадження на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вважає, що клопотання трудового колективу ФОП « ОСОБА_5 », підтриманого у судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 , підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно до ст.47 Кримінального кодексу України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Із роз`яснень, викладених у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» вбачається, що підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст.47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу. Згідно п.6 даної постанови звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України має умовний характер, а саме: ця особа протягом року з дня передачі на поруки повинна виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок. Отже, процесуальною умовою застосування ст 47 КК України є наявність клопотання колективу підприємства, установи або організації про передачу особи на поруки.

Відповідно до ст.285 ч.1 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до клопотання від 28.11.2023 та протоколу загальних зборів трудового колективу ФОП « ОСОБА_5 » №1 від 27.11.2023, трудовий колектив просить передати ОСОБА_4 на поруки трудового колективу ФОП « ОСОБА_5 » де обвинувачений працює водієм та зобов`язуються здійснювати щодо ОСОБА_4 заходи виховного характеру контроль за виконанням своїх безпосередніх трудових обов`язків, перевірку додержання ним правил співжиття в побуті та громадських місцях і повідомляти уповноважені органи про будь-які випадки ухилення ОСОБА_4 від заходів виховного характеру з боку трудового колективу.

Як вже судом зазначено вище, приписи частини першої статті 47 КК містять посилання на те, що особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням. Про необхідність дотримання зазначеної умови зауважував і ВСУ в абзаці третьому пункту 5 Постанови від 23.12.2005, зміст якого наведено наведений вище.

Легальне (законодавчо закріплене) визначення трудового колективу надане у частині першій статті 252-1 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП), згідно з яким трудовий колектив підприємства утворюють усі громадяни, які своєю працею беруть участь у його діяльності на основі трудового договору (контракту, угоди), а також інших форм, що регулюють трудові відносини працівника з підприємством.

Слід при цьому зауважити, що правовому статусу ФОП присвячена Глава 5 Розділу ІІ Цивільного кодексу України (далі ЦК). Зокрема, відповідно до речення першого частини другої статті 50 ЦК фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Згідно з приписами частини першої статті 51 ЦК до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Слід також зауважити, що підпунктом 3.8.1 пункту 3.8 розділу III Класифікації організаційно-правових форм господарювання ДК 002:2004, затвердженої наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.05.2004 за № 97, визначено, що підприємцем є фізична особа, яка є громадянином України, іноземним громадянином, особою без громадянства, що здійснює підприємницьку діяльність.

Міністерством юстиції України 14.01.2011 надано Роз`яснення щодо статусу фізичної особи-підприємця. У зазначених роз`ясненнях зауважено, що статус фізичної особи-підприємця це юридичний статус, який засвідчує право особи на заняття підприємницькою діяльністю, а саме: самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

При цьому, юридичний статус «фізична особа-підприємець» сам по собі не впливає і ніяким чином не обмежує будь-які правомочності особи, які випливають з її цивільної право-, та дієздатності.

Міністерство юстиції України у зазначеному роз`ясненні також зауважило, що в господарському законодавстві «юридична особа» та «фізична особа-підприємець» охоплюються спільним поняттям «суб`єкт господарювання».

Також у наведеному роз`яснені зауважено, що фізична особа-підприємець в цивільно-господарських відносинах є різностороннім учасником. Принципи здійснення ним підприємницької діяльності роблять його подібним до юридичних осіб, тоді як в приватних відносинах, незважаючи на будь-які зміни в його статусі, він залишається бути громадянином - фізичною особою. А тому, слід чітко розмежовувати ці різні сфери відносин. Вбачається, що на підставі правила, встановленого у статті 51 ЦК, до фізичних осіб-підприємців слід застосовувати норми спеціального (господарського) законодавства, якщо предметом регулювання безпосередньо є їх підприємницька діяльність. Натомість, слід брати до уваги норми цивільного законодавства, якщо предмет регулювання виходить за межі підприємницької діяльності, зачіпаючи приватні інтереси суб`єкта, та в повній мірі врегульовується нормами ЦК.

ВС у постанові також зауважив, що саме ФОП і фізична особа мають різний податковий та правовий статус.

Легально закріплене визначення підприємства міститься у частині першій статті 62 Господарського кодексу України (далі ГК), згідно з яким підприємство самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Слід зауважити, що пунктом 1 частини другої статті 55 ГК дане визначення суб`єктів господарювання, відповідно до якого, зокрема, господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Отже, аналіз приписів чинного законодавства України не надає правових підстав для висновку, що ФОП не уповноважений на використання найманих працівників, натомість такі правовідносини регулюються приписами чинного трудового законодавства. Також аналіз приписів чинного законодавства свідчить, що у підприємницькій діяльності ФОП наділений властивостями юридичної особи, тобто його правовий статус відповідає правовому статусу юридичної особи. Слід при цьому зауважити, що ВС у своїй практиці вказував про вузьке і широке розуміння поняття закону. Це, зокрема, постанови від 31.05.2018 (справа № 127/27182/15-к) та від 04.12.2018 (справа № 161/3885/16-к).

Крім того, у постанові від 22.12.2020 (справа № 158/2745/19) ВС зауважив, що особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею її на поруки трудовому колективу (стаття 47 КК) незалежно від кількості членів такого колективу, а також часу, упродовж якого особа, яку передають на поруки, була членом цього трудового колективу.

Крім того, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 ККУкраїни суд має перевірити чи належним чином оформлено клопотання колективу про передачу особи на поруки та чи зазначені у даному клопотанні конкретні заходи, які будуть застосовані до винного.

Процесуальною умовою звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України є наявність клопотання колективу підприємства, установи чи організації про передачу цієї особи на поруки, яке являє собою письмове звернення колективу, прийняте на його загальних зборах до суду з мотивованим проханням звільнити певну особу члена колективу від кримінальної відповідальності за скоєний злочин та з визначенням взаємних зобов`язань колективу і цієї особи протягом строку поруки, упродовж якого колектив здійснює контроль за поведінкою особи, переданої на поруки, та заходів виховного характеру до нього, а останній під загрозою бути притягнутим до кримінальної відповідальності за скоєний злочин зобов`язаний виконати вимоги, які до нього ставляться.

При вирішенні клопотання трудового колективу суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, щиро кається у вчиненому, раніше не судимий.

За таких обставин, враховуючи, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою винуватість визнав, у вчиненому розкаявся, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, а тому суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності відповідно до ч.1ст.47 КК Україниз передачею його на поруки трудовому колективу ФОП « ОСОБА_5 », а кримінальне провадження відносно нього закрити за умови, що він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що статтею 289 КПК України передбачено, якщо протягом року з дня передачі особи на поруки колективу підприємства, установи чи організації він не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори відповідного колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності. Суд, переконавшись у порушенні особою умов передачі на поруки, скасовує своєю ухвалою ухвалу про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею її на поруки та здійснює судове провадження в загальному порядку.

Відповідно до частини 1 статті 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Враховуючи ту обставину, що в даному кримінальному провадженні вирішувалось питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки колективу, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду у кримінальному провадженні з роз`ясненням цивільному позивачу права звернення до суду з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

Питання щодо речових доказів суду слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує в порядку ст.124 КПК України, оскільки кримінальне провадження закривається на підставі ст.47 КК України, у зв`язку з передачею її на поруки та здійснює судове провадження в загальному порядку.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона (постанова Верховного Суду від 02.12.2021 року, справа № 449/1689/19).

А відтак, процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, які були понесені на стадії досудового слідства за проведення експертиз становлять 9061,44 грн зокрема: інженерно - екологічна експертиза № CE-19/114-22/11849-ЕЛ від 22.09.2022, становить 6040,96 грн; товарознавча експертиза № СЕ-19/114-22/7785-TВ від 28.06.2022, становить 3020,48 грн.

Згідно з ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.47 КК України, ст.100, 284, 285, 286, 314, 372 КПК України,

у х в а л и в:

Клопотання трудового колективу ФОП « ОСОБА_5 » задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.246 КК України на підставі ст.47 КК України у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу ФОП « ОСОБА_5 » з умовою, що він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000259 від 03.05.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.246 КК України закрити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі порушення ним умов передачі його на поруки, відповідно до ч.2 ст.47 КК України, він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України.

Роз`яснити трудовому колективу ФОП « ОСОБА_5 » що відповідно до ч.1 ст 289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_4 на поруки трудовому колективу він не виправдає довіру колективу, ухилитиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу.

Заявлений цивільний позов прокурором Яворівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Яворівської міської ради до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди заявданої державі кримінальним правопорушенням в сумі 125346,63 грн. - залишити без розгляду.

Арешт, накладений ухвалою слідчої судді Яворівського районного суду Львівської області від 04.05.2023 на автомобіль марки «ЗИЛ - 131» номерний знак НОМЕР_1 , на якому знаходяться незаконно зрубані колоди дерев породи «Сосна» в кількості 23 колоди довжиною близько 5м кожна та 23колоди довжиною 1,3м кожна, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , у виді заборони відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном - скасувати.

Речові докази:

- автомобль марки «ЗИЛ - 131» номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_6 .

- незаконно зрубані колоди дерев породи «Сосна» в кількості 23 колоди довжиною близько 5м кожна та 23 колоди довжиною 1,3м кожна - конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати за проведення експертиз: інженерно - екологічна № CE-19/114-22/11849-ЕЛ від 22.09.2022, становить 6040,96 грн; товарознавча експертиза № СЕ-19/114-22/7785-TВ від 28.06.2022, становить 3020,48 грн., на загальну суму 9061 (дев`ять тисяч шістдесят одна ) грн 44 копійки.

Копію ухвали направити трудовому колективу ФОП « ОСОБА_5 » для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1