Справа № 183/3376/19
№ 1-кп/183/213/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Ухвалено 28 вересня 2023 року в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000486 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мирополь Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

цивільного позивача - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

03 березня 2019 року приблизно о 10 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ГАЗ 3302-14» д/н НОМЕР_1 рухався зі швидкістю близько 20 км/год. по автодорозі розташованій по вул. Кайдацькій, м. Перещепине, Новомосковського району, Дніпропетровської області зі сторони вул. Шевченко в напрямку вул. Весела, де в цей час в районі будинку № 39 ОСОБА_3 діючи необережно, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не діючи таким чином, щоб не піддавати загрози життю та здоров`я громадян, почав здійснювати маневр поворот наліво, не переконавшись, що це буде безпечним і своїми маневром він не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем «CHEVROLET AVEO SF69Y» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в попутному напрямку по зустрічній смузі руху. В результаті зіткнення вказаних транспортних засобів пасажиру автомобіля «CHEVROLET AVEO SF69Y» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у виді закритого компресійно-осколкового перелому 1-го поперекового хребця, забія м`яких тканин голови, у своїй сукупності, відносяться до середнього ступеню тяжкості, оскільки зростання кісткових відломків у місці перелому, відбувається у термін понад 21-н день.

Своїми діями, водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме: «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав, також цивільні позови, зазначив, що те, що він приблизно о 10.00 годині їхав по вулиці Кайдацькій в м. Перещепине на технічно справному автомобілі, перед поворотом метрів за 20-30 на ліво, включив поворот, впевнився в тому, що нікого немає попереду та позаду, почав маневр. Перед включенням сигналу повороту бачив, що далеко позаду, за 100 метрів їхав автомобіль Шевроле Авео по своїй смузі руху. У дзеркалі вказаний автомобіль не бачив. В момент маневру відчув сильний удар передньою частиною автомобілю, його автомобіль відкинуло на узбіччя, переднє колесо ліве розбортировалося, подивившись на ліво зрозумів, що зіткнення сталося з Шевроле Авео, даний автомобіль вже лежав перевернутий на даху трішки позаду нього, після чого він вибіг з автомобіля, допоміг вийти потерпілій з Шевроле Авео, вона зробила кілька кроків, сіла на узбіччя і сказала, що у неї болить спина, підійшли люди, допомогли віднести потерпілу в дім, потім була викликана слідча група, швидка допомога. На місці фіксація ДТП, заміри, експертиза, складення протоколу відбувалася з його слів, свідка ОСОБА_6 автомобілі не розставлялися, оскільки транспортні засоби були в пошкодженому і нерухомому вигляді. Пізніше проводився слідчий експеримент, в якому він не приймав участь. Чи проводилися 03.03.2019 року якість заміри органами поліції не пам`ятає. Того дня був сонячний день, вибоїн на дорозі не було, на які вказувала потерпіла, розмітки не було. Швидкість Шевроле Авео була значно більша, ніж зазначила потерпіла, оскільки настали такі наслідки і його вантажний автомобіль відкинуло, а Шевроле Авео перекинувся. В подальшому намагався обговорити відшкодування наслідків, але свідок ОСОБА_6 висунув умови, з якими він не погодився, з його дружиною не дав поговорити, пізніше на контакт перестав виходити.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі наступних доказів, досліджених в судовому засіданні:

-показань потерпілої ОСОБА_5 , яка підтримала заявлений цивільний позов та повідомила суду, що 03.03.2019 року вона їхала зі своїм чоловіком у автомобілі Шевроле Авео по вул. Кайдацькій в м. Перещепине. Дорога була погана, багато вибоїн, їх швидкість була невелика, далі її чоловік пішов на обгін автомобіля «Газ 3302-14» , який їхав перед ними, вказаний автомобіль не показав ніякого знаку повороту, в момент коли вони доїхали до його кабіни, останній різко повернув в їх сторону, відбулося зіткнення, внаслідок чого перекинувся їх автомобіль, чи надавав допомогу в той момент обвинувачений - не може стверджувати, оскільки і в подальшому він не приїжджав до неї ні в лікарню, ні додому.

-показань свідка ОСОБА_6 , який підтримав заявлений цивільний позов, та повідомив суду, що 03.03.2019 року о 10 годині він з дружиною їхали на автомобілі Шевроле Авео в м. Перещепине з невеликою швидкістю, попереду рухався автомобіль «Газ 3302-14», деякий час вони їхали за ним, потім включив знак повороту та почав маневр обгону вказаного авто, однак автомобіль «Газ 3302-14» без будь-яких сигналів різко звернув в їх бік і відбулося зіткнення, автомобіль перевернувся, далі він втратив свідомість, коли прийшов до тями, то побачив, що дружина лежить на ньому, підійшов ОСОБА_3 , намагався відкрити двері, які заклинило, далі вони вийшли, приїхали швидка та поліція, проводилися слідчі дії.

-протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.03.2019 року зі схемою та фототаблицею до нього, в ході проведення якого було оглянуто ділянку автодороги в Дніпропетровській області, Новомосковському районі, м. Перещепине, вул. Кайдацька, буд. №41, де сталося ДТП за участі автомобіля «Газ 3302-14», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та автомобіля «CHEVROLET AVEO SF69Y» д/н НОМЕР_2 (т.1 а.п. 178-187);

-речових доказів у виді: автомобіля «Газ 3302-14», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та автомобіля «CHEVROLET AVEO SF69Y» д/н НОМЕР_2 , які передані на зберігання відповідно ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (т. 1 а.п. 190);

-протоколу проведення слідчого експерименту від 04.04.2019 року за участю свідка ОСОБА_3 з фототаблицею та схемою, в ході проведення якого останній розказав і показав як 03.03.2019 року сталося ДТП за участі автомобіля «Газ 3302-14», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та автомобіля «CHEVROLET AVEO SF69Y» д/н НОМЕР_2 , в результаті якої отримала тілесні ушкодження потерпіла ОСОБА_5 (т. 1 а.п.193- 196);

-протоколу проведення слідчого експерименту від 08.04.2019 року за участю свідка ОСОБА_6 з фототаблицею та схемою, в ході проведення якого останній розказав і показав як 03.03.2019 року сталося ДТП за участі автомобіля «Газ 3302-14», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та автомобіля «CHEVROLET AVEO SF69Y» д/н НОМЕР_2 , в результаті якої отримала тілесні ушкодження потерпіла ОСОБА_5 (т. 1 а.п.197-202);

-висновку експерта № 11/10.1/352 від 24.04.2019 року, відповідно до якого досліджувалося два варіанти механізму ДТП (згідно показів ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ) та результатами дослідження встановлено, що згідно показів ОСОБА_3 у даній дорожній обстановці водій автомобіля «ГАЗ 3302-14»

ОСОБА_3 повинен був діяти згідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху.

Встановити чи мав (не мав) водій ОСОБА_3 технічну можливість уникнути даної ДТП та оцінити його дії згідно вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху не надається можливим. Також не надається можливим встановити чи мав (не мав) водій ОСОБА_6 технічну можливість уникнути даної ДТП та оцінити його дії згідно вимог Правил дорожнього руху з причин, вказаних в дослідницькій частині.

Згідно показів ОСОБА_6 у даній дорожній обстановці водій автомобіля «ГАЗ 3302-14» ОСОБА_3 повинен був діяти згідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «CHEVROLET AVEO SF69Y» ОСОБА_6 повинен був діяти згідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. Відповісти на питання: чи мали (не мали) водії ОСОБА_6 та ОСОБА_3 технічну можливість уникнути дано, ДТП та зробити їх оцінку згідно вимог п.п. 10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху, відповідно, не надається можливим з причин, вказаних в дослідницькій частині. (т. 1 а.п. 203-206);

-висновку експерта № 248/6 від 17.04.2019 року, за наслідками якої встановлено, що у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у виді закритого компресійно-осколкового перелому 1-го поперекового хребця, забій м`яких тканин голови, у своїй сукупності, відносяться до середнього ступеню тяжкості, оскільки зростання кісткових відломків у місці перелому, відбувається у термін понад 21-н день (т. 1 а.п. 207-209);

-висновку експерта № 11/10.4/364 від 15.05.2019 року, відповідно до якого у випадку, який розглядається мало місце поздовжнє попутне косе ковзно-блокуюче, зіткнення автомобіля «CHEVROLET AVEO SF69Y» д/н НОМЕР_2 та автомобіля «Газ 3302-14», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та автомобіля, при якому їх поздовжні осі були розташовані під кутом 25+/- 5 градусів. (т. 1 а.п. 211-220);

-протоколу проведення слідчого експерименту від 08.05.2019 року за участю свідка ОСОБА_6 з фототаблицею та схемою, в ході проведення якого останній розказав і показав як 03.03.2019 року сталося ДТП за участі автомобіля «Газ 3302-14», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та автомобіля «CHEVROLET AVEO SF69Y» д/н НОМЕР_2 , в результаті якої отримала тілесні ушкодження потерпіла ОСОБА_5 (т. 1 а.п.221-222);

-протоколу проведення слідчого експерименту від 08.05.2019 року за участю потерпілої ОСОБА_5 з фототаблицею та схемою, в ході проведення якого остання розказала і показала як 03.03.2019 року сталося ДТП за участі автомобіля «Газ 3302-14», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та автомобіля «CHEVROLET AVEO SF69Y» д/н НОМЕР_2 , в результаті якої вона отримала тілесні ушкодження. (т. 1 а.п.225-226);

-висновку експерта № 11/10.1/440 від 21.05.2019 року, відповідно до якого досліджувалися два варіанти механізму ДТП (згідно показів ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ) та результатами дослідження встановлено, що як згідно варіанту 1 механізму ДТП, так і згідно варіанту 2 механізму ДТП: у даній дорожній обстановці водій автомобіля «CHEVROLET AVEO SF69Y» ОСОБА_6 повинен був діяти згідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «CHEVROLET AVEO SF69Y» ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху. Встановлена невідповідність дій водія ОСОБА_6 вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху з технічної точки зору не знаходиться у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою з причин, вказаних в дослідницькій частині. Як згідно варіанту 1 механізму ДТП, так і згідно варіанту 2 механізму ДТП: при заданих вихідних даних водій автомобіля «CHEVROLET AVEO SF69Y» ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «ГАЗ 3302-14» шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення.

Як згідно варіанту 1 механізму ДТП, так і згідно варіанту 2 механізму ДТП: у даній дорожній ОСОБА_3 повинен був діяти згідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху. У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «ГАЗ 3302-14» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. Як згідно варіанту 1 механізму ДТП, так і згідно варіанту 2 механізму ДТП: технічна можливість уникнути даної ДТП для водія автомобіля «ГАЗ 3302-14» ОСОБА_3 встановлювалася виконанням ним вимог п.10.1 Правил дорожнього руху та для чого не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволяли би йому їх виконати (т. 2 а.п. 181-185);

-висновку експерта за результатами проведеної повторної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 1740/1741-22 від 27.10.2022 року, відповідно до якого також підтверджується порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 ( т.2 а.п.99-115);

Всі вище перелічені докази суд визнає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку доповнюють один одного, та є у своїй сукупності достатніми для визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, зокрема враховуючи те, що суду надано декілька експертиз, кожна з яких вказує на недосконалість комплексу параметрів, які характеризують механізм зближення автомобілів до моменту первинного контакту, однак кожна з досліджених експертиз не виключає того висновку, що при зібраних на досудовому розслідуванні вихідних даних, дії водія ОСОБА_3 з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Досліджений у судовому засіданні :

-висновок експерта від 25.09.2020 року №10.1-10.4/034 та показання допитаного в судовому засіданні експерта ОСОБА_8 суд відхиляє, оскільки вказані докази дублюють один одного та фактично зводяться до критики досудового розслідування та попередніх експертиз, і за результатами дослідження вказаний висновок не вирішує поставлені на розгляд експерту питання.

Суд зазначає, що обвинувачений ОСОБА_3 як в судовому засіданні, так і на досудовому розслідуванні, дав показанням згідно яких підтвердив той факт, що він бачив на дорозі автомобіль «CHEVROLET AVEO SF69Y», однак, фактично, виконуючи маневр повороту не був спроможним запобігти дорожньо-транспортній пригоді, оскільки така пригода відбулася неочікувано. До вказаних показань обвинуваченого ОСОБА_3 про невизнання ним вини у скоєнні даної ДТП суд ставиться критично, оскільки в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 фактично невірно оцінюючи дорожню обстановку, перед безпосереднім початком руху наліво не переконався в безпечності такого маневру, продовжував орієнтувався на те, що автомобіль «CHEVROLET AVEO SF69Y» здійснює рух за ним з певною швидкістю і в момент повороту не врахував зміну дорожньої обстановки та розпочатий маневр обгону даним транспортним засобом, однак саме з необережності, ОСОБА_3 недотримавшись вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, вчинив дії, в наслідок яких, потерпілій спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Рішенням ЄСПЛ від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) наголошено, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Судом не встановлено суттєвих порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування, які б могли перешкодити ухваленню вироку, а тому, за відсутності розумних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_3 , суд вважає доведеною його вину в інкримінованому злочині.

Таким чином, суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

Разом з тим, суд враховує, що закон про кримінальну відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , станом на час вчинення кримінального правопорушення, тобто 03.03.2019 року встановлював покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Станом на момент ухвалення вироку закон про кримінальну відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_3 передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Отже в силу ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, віднесене законом до категорії кримінальний проступок, вину в якому не визнав, шкоду, заподіяну його протиправними діями потерпілому не відшкодував.

Тому, керуючись ст. 50 КК України, виходячи з поняття покарання та його мети, а також враховуючи відсутність обставин, які пом`якшують покарання, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме те, що останній несудимий, за місцем мешкання та роботи характеризується посередньо, у лікарів фтизіатра, психіатра, нарколога не перебуває, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі, та відсутності підстав для застосування ст. 69, 75 КК України із позбавленням права керування транспортними засобами.

В даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної здоров`ю, що визначена через втрати на лікування в сумі 27 046, 16 грн. (двадцять сім тисяч сорок шість гривень шістнадцять копійок), та моральної шкоди в сумі 417 300, 00грн ( чотириста сімнадцять тисяч триста гривень).

Також цивільний позов заявлено цивільним позивачем ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, в якому останній просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду в сумі 125 190, 00 грн (сто двадцять п`ять тисяч сто дев`яносто гривень).

На підтвердження своїх вимог позивачі надали суду відповідні розрахунки моральної шкоди, та підтвердження матеріальних витрат.

Вирішуючи питання моральної шкоди, суд враховує доведеність вини ОСОБА_3 в обсязі обвинувачення, враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань потерпілої ОСОБА_5 , цивільного позивача ОСОБА_6 , завданих внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 . При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, враховуючи те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину встановлена, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обґрунтовані, та підлягають задоволенню.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , в силу ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Станом на 28.09.2023 року з дня вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку минуло більше, ніж три роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Також, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком три роки.

На підставі ч.1 ст.49 КК України, ч.5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення з ОСОБА_3 на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у сумі 27 046, 16 грн. (двадцять сім тисяч сорок шість гривень шістнадцять копійок), та моральної шкоди в сумі 417 300, 00 грн ( чотириста сімнадцять тисяч триста гривень) - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 27 046, 16 грн. (двадцять сім тисяч сорок шість гривень шістнадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 417 300, 00 грн ( чотириста сімнадцять тисяч триста гривень).

Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5 ) про стягнення з ОСОБА_3 на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 125 190, 00 грн (сто двадцять п`ять тисяч сто дев`яносто гривень) - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 125 190, 00 грн (сто двадцять п`ять тисяч сто дев`яносто гривень).

Речові докази:

-автомобіль «Газ 3302-14», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та автомобіль «CHEVROLET AVEO SF69Y» д/н НОМЕР_2 , які передані на зберігання відповідно ОСОБА_3 та ОСОБА_6 - вважати повернутими за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судово-автотехнічної експертизи № 11/10.1/352 від 24.04.2019 року в сумі 1256 гривень 08 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення транспортно-трасологічної експертизи № 11/10.4/364 від 15.05.2019 року в сумі 1256 гривень 08 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судово-автотехнічної експертизи № 11/10.1/352 від 21.05.2019 року в сумі 1256 гривень 08 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судово-автотехнічної експертизи та транспортно-трасологічної експертизи № 1740/1741-22 від 27.10.2022 року в сумі 15101 гривень 60 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити ОСОБА_3 та прокурору негайно.

Суддя ОСОБА_1