Справа №766/1542/23
н/п 1-кп/766/1898/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку дії запобіжного заходу

04.12.2023 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

захисника: ОСОБА_5

під час відкритого судового засідання з розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000401 від 12.12.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

До Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 12.12.2022 за №0000401 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в останнє продовжено до 10.12.2023 року.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор під час розгляду клопотання вважав за доцільне продовжити раніше обраний запобіжний захід, у зв`язку з відсутністю підстав для його скасування або заміни, зазначив, що ризики, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинити інше правопорушення на даний момент не відпали і продовжують існувати.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді «тримання під вартою», оскільки заявлені прокурором ризики необґрунтовані. Зокрема, ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків відсутній, оскільки потерпілі та свідки допитані. Зазначив, що обвинувачений має постійне місце проживання та просив суд застосувати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали клопотання, суд, враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження тримання ОСОБА_4 під вартою виходячи з наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, за санкцією якого можливе призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину (рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України»).

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки перебував у розшуку, крім того усвідомлює тяжкість інкримінованого правопорушення та обізнаний щодо можливості покарання у вигляді реальної міри покарання за вчинення ним злочину; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як офіційно ніде не працевлаштований, раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень, останній раз: 15.03.2018 Апеляційним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 186 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 02.11.2018 з ДУ «Північна виправна колонія №90»; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показів, оскільки після отримання копій матеріалів до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному також стало відомо анкетні дані та адреси місць проживання інших свідків та потерпілого.

Також при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого; відомості, що характеризують особу ОСОБА_4 .

Перелічені відомості вагомо свідчать про продовження існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинити інше правопорушення.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу ОСОБА_4 , тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання саме такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились. Нових даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надійшло, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення, судовий розгляд не завершено.

Тривалість тримання обвинуваченого під вартою, сама по собі, не може слугувати безумовною підставою для прийняття рішення про зміну запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечити виконання ним процесуальних рішень, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 діб (до 01.02.2024 р.).

Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт, оскільки зазначені в клопотанні прокурора ризики переважають дані обставини і виправдовують тримання його під вартою.

При цьому суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176-178, 183, 194, 199, 331, 369, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт.

Задовольнити клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 01 лютого 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Копію ухвали направити для виконання до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

Повний текст ухвали оголошено у приміщенні суду «04» грудня 2023 р. о 15:00 годині.

СуддяОСОБА_1