Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

23 листопада 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2023 року про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000069 від 11.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2023 року задоволено клопотання заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення 11.10.2023 року обшукуна території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1) трактор марки «Т25», днз. НОМЕР_1 , червоного кольору; 2)трактор марки ДТЗ 5244 Р № НОМЕР_2 ; 3) саморобний віз, з позбавленням можливості власника розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням представник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала слідчого судді прийнята з недотриманням норм кримінального процесуального законодавства України, тому підлягає скасуванню. Вказує, що слідча не обґрунтувала достатніх підстав та ризиків того, що вилучене майно не збережеться у власника, буде втрачене чи знищене.

Звертає увагу на те, що ні в клопотання слідчої, ні в ухвалі слідчої судді не вказано, які конкретно відомості, сліди містить арештоване майно, а також яким чином воно могло бути використане як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, також не наведено обґрунтування й того, що дане майно має ознаки речових доказів. Наголошує, що вилучене майно є єдиним способом матеріального утримання багатодітної сім`ї ОСОБА_6 і необхідне для ведення власного сільського господарства.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, а тимчасово вилучене майно безоплатно повернути власнику на відповідальне зберігання до закінчення досудового розслідування.

Під час апеляційного розгляду представник уточнив апеляційні вимоги та вказав, що просить надати тимчасово вилучене майно в користування його власнику.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти її задоволення та просив залишити рішення місцевого суду без зміни, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000069 від 11.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України.

Клопотання слідчої про накладення арешту на майно обґрунтовано тим, що з 2022 року по даний час група осіб з числа місцевих мешканців с. Кідри та с. Озеро Вараського району Рівненської області у лісових масивах поблизу цих населених пунктів та на землях лісогосподарського призначення філії «Рафалівське лісове господарство» ДП «Ліси України» () систематично вчиняють незаконні порубки дерев цінних порід, що спричиняє тяжкі наслідки. Зокрема, до слідчого управління ГУНП в Рівненській області надійшли матеріали про те, що на виконання доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.ст.36, 41 КПК України у кримінальному провадженні № 0000069 від 11.07.2023 року за ч.4 ст.246 КК України вжито заходів, спрямованих на встановлення осіб, що вчиняють ці злочини та інших обставин, які мають значення по кримінальному провадженню.

В ході супроводження даного провадження встановлено, що до незаконної порубки, перевезення, зберігання та збуту незаконно зрубаних дерев на території Рівненської області причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ДРФО НОМЕР_3 , який проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який разом із господарськими приміщеннями належить йому на праві приватної власності згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. ОСОБА_6 виступає в ролі організатора протиправної діяльності з незаконних порубок лісу, надає спеціальну техніку, обладнання для здійснення порубок лісу, його перевезення, зберігання, а також подальшого збуту.

11 жовтня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 04.10.2023 року з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також відшукання слідів та предметів злочину проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено наступні речі та предмети:

- Трактор марки «Т25», днз НОМЕР_1 , червоного кольору;

- Трактор марки ДТЗ 5244 Р № НОМЕР_2 ;

- Саморобний віз.

Вказане тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, у клопотанні слідчої про арешт майна зазначено підставу і мету, відповідно до положень ст.170 КПК України, а також відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий орган просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на вказане в оскаржуваній ухвалі майно, оскільки є всі підстави вважати, що вказане майно могло бути знаряддям злочину, могло зберегти на собі сліди злочину або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної ухвали апеляційний суд приходить до висновку про їх безпідставність.

Так, доводи власника майна та його представника щодо використання транспортних засобів та саморобного воза лише в домашньому господарстві для обробки полів, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження, зокрема протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме зняття інформації з електронних комунікаційних мереж. Зі змісту інформації, отриманої в ході проведення такого заходу, вбачається, що ОСОБА_6 шляхом телефонних розмов з іншими особами, домовляється про порубку, перевезення та збут деревини (а.с.8-13).

Також апеляційний суд вважає безпідставними посилання апелянта про те, що ОСОБА_6 не є підозрюваним в даному кримінальному провадженні, а тому на вилучене майно не може бути накладений арешт, оскільки відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді.

Слід зауважити, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження, заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Проте, апеляційний суд звертає увагу, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення досудового розслідування, його межі у часі окреслені строками, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст.219 КПК України.

Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, зі з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а тому ухвалу місцевого суду необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2023 року про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000069 від 11.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3