Єдиний унікальний № 946/9007/19
Провадження № 1-кп/946/148/23
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

21 листопада 2023 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000379, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

20.11.2000 Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 Кримінального кодексу України 1960 року (далі КК 1960 р.) до позбавлення волі на строк три роки шість місяців без конфіскації майна, на підставі ст. 45 КК 1960 р. умовно з випробувальним строком на один рік зі сплатою штрафу у сумі 680 грн;

29.08.2001 Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 143, ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 140, ст.ст. 42, 43 КК 1960 р. до позбавлення волі на строк чотири роки з конфіскацією всього майна;

19.05.2005 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 186, ст. 69 Кримінального кодексу України (далі КК) до позбавлення волі на строк один рік шість місяців, звільнений 23.08.2006 на підставі постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 17.08.2006 згідно ст.81 КК умовно-достроково на 1 місяць 6 днів;

27.02.2008 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК до позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців, звільнений 27.06.2012 за відбуттям покарання;

02.12.2013 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст.186, ст. 395, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК до позбавлення волі на строк п`ять років, звільнений 26.10.2018 за відбуттям покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_6 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.17.02.2019 близько 04:00 години, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 (далі м. Ізмаїл), знаючи про те, що господар зазначеної будівлі ОСОБА_7 має фізичні вади, внаслідок яких не може чинити опір, та зберігає за місцем свого мешкання різноманітне майно, з метою таємного викрадення грошових коштів останнього, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, проник на подвір`я вищезазначеного будинку, після чого розбив скло та через вікно проник до коридору, де почав пошук грошових коштів та майна з метою їх викрадення. Під час пошуку цінностей ОСОБА_3 був помічений господарем вказаного будинку ОСОБА_7 , який, побачивши ОСОБА_3 , почав вимагати від нього припинити кримінально протиправні дії та залишити його житло, на що ОСОБА_3 ніяк не відреагував та продовжив свої кримінально протиправні дії, під час яких відкрито викрав ноутбук марки «Asus M51S» серійний номер 83N0AS013290097 вартістю 1 983,33 грн, мобільний телефон марки «Nokia 105 NF-1010» серійний номер НОМЕР_1 , імеі: НОМЕР_2 вартістю 390 грн та грошові кошти у розмірі 1 000 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3 373,33 грн.

2.Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Стаття (частина статті) КК, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений

3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 186. Грабіж

1. Відкрите викрадення чужого майна (грабіж)

…

2. Грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинений повторно, або за попередньою змовою групою осіб,

…

3. Грабіж, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдав значної шкоди потерпілому,

карається позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

4.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг та порядок дослідження яких був визначений судом з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК, у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст.ст. 22, 26 КПК, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

5.На початку судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, перелік та вартість майна, яким він заволодів, а також спосіб його відкритого викрадення. Так, обвинувачений пояснив, що він нічого не пам`ятає з того часу, оскільки у нього втрата пам`яті, ОСОБА_7 раніше ніколи не знав та в жодних стосунках з ним не перебував. Крім того, він розповів, що проник у будинок, розташований по АДРЕСА_3 , через вікно, але не пам`ятає, що саме там робив та навіщо туди заліз, зазначивши, що хтось йому сказав, наче у тому будинку можна залишитися переночувати. У той час у будинку перебував ОСОБА_7 , він до нього не говорив та не чіпав його, на вимогу останнього залишити будинок, він пішов. При цьому взяв гроші, які в подальшому витратив на їжу, а також взяв ноутбук та мобільний телефон. Однак, у подальшому, у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 кардинально змінив свою позицію та вину у висунутому обвинуваченні не визнав, змінив свої показання, та зазначив, що йому немає, що розповісти, бо він нічого не викрадав. При цьому причину зміну своєї позиції не пояснив.

6.Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується такими доказами, що були досліджені в суді.

7.Так, потерпіла ОСОБА_6 під час судового розгляду пояснила, що є рідною донькою ОСОБА_7 , останній був пенсіонером, без обох ніг на інвалідній колясці, проживав окремо. Якось зранку їй подзвонив свекор, який приїхав провідати її батька, та сказав, що двері були відчиненими, у будинку все перевернуто, розкидано, шафа зламана, батько лежить побитий, з розбитими руками, після чого він викликав поліцію. Зі слів батька, якийсь невідомий йому чоловік проник до будинку, батько в той момент спав, чоловік скинув його з ліжка, почав бити ногами та вимагав гроші. У хаті був старенький мобільний телефон батька, ноутбук та сума грошей у розмірі 120 грн, які цей невідомий чоловік викрав. Через рік після цієї події батько помер, з того часу до самої смерті у нього руки так і залишилися синіми. Вона зазначила, що батько по фотознімках впізнав ОСОБА_3 , як особу, яка вчинила цей злочин відносно нього.

8.Відповідно до протоколу прийняття заяви від 17.02.2019, ОСОБА_7 повідомив про те, що 17.02.2019 приблизно о 05:00 годині невідома особа проникла до будинку АДРЕСА_2 та відкритим шляхом заволоділа мобільним телефоном, ноутбуком та грошима в сумі 1 000 грн (а.п. 105). Це повідомлення стало підставою для внесення у той же день відомостей до ЄРДР за №0000379 та початку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні (т. 1 а.п. 104).

9.Місце події домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , було оглянуте, згідно даним відповідного протоколу від 17.02.2019, під час проведення цієї слідчої дії була зафіксована обстановка на місці події, а саме те, що було відчинене вікно у приміщення коридору, розбите скло на ньому, відкрита шухляда, де зберігалися гроші, а також значно порушена обстановка у спальній кімнаті внаслідок відшукання цінностей (т. 1 а.п. 107 122).

10.Ще під час проведення досудового розслідування, а саме 21.03.2019, ОСОБА_8 видав працівникам поліції ноутбук марки «ASUS» в корпусі чорного кольору моделі М51S, серійний номер: 83NOAS, що підтверджується відповідною заявою (т. 1 а.п 127). Саме цей ноутбук, відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 25.03.2019, був впізнаний ОСОБА_7 серед інших пред`явлених йому ноутбуків, як такий, що був відкрито викрадений невстановленою особою 17.02.2019 з його будинку (т. 1 а.п. 128 131).

11.При цьому ОСОБА_8 , будучи допитаним під час судового розгляду як свідок, пояснив суду, що він працює керівником сервісного центру «Железяка». У лютому 2019 року до нього у сервіс прийшла ОСОБА_9 зі своїм братом, вони принесли ноутбук торгової марки «Asus» 2008 року з проханням оцінити його та чи зможе в подальшому він його викупити. На той час у нього працювало багато майстрів, але ноутбук приймав саме він, оскільки ОСОБА_9 була його постійною клієнткою. Безпосередньо він розмовляв з її братом. Коли клієнт звертається до їх сервісу, йому видається карточка з відповідним номером, куди вносяться ПІБ, номер мобільного телефону клієнта, а також причина звернення до сервісу. Ця карточка зберігається у базі даних, вона роздруковується, одна половина віддається клієнту, а інша залишається у сервісі. Забравши ноутбук, він зробив діагностику, яка показала, що ноутбук знаходиться у поганому стані. Після цього він подзвонив клієнту та повідомив суму, за яку готовий був забрати ноутбук. Згодом прийшов один з братів ОСОБА_9 , який приніс гроші та мобільний телефон. Кого саме записали власником ноутбука, він не пам`ятає. Ноутбук він модернізував спеціально під продаж. Приблизно через тиждень до нього звернулися працівники поліції та розповіли про крадіжку ноутбука, начебто чоловіки проникли до житла особи похилого віку, звідки викрали ноутбук та мобільний телефон, у результаті чого дідусь постраждав. Згодом працівники поліції приїхали до нього у сервіс, підтвердили, що це саме той ноутбук, який викрали, попросили його видати, після чого він підписав певні документи, а саме яким чином він придбав ноутбук та одразу видав його працівникам поліції. Витрати на ремонт ноутбука йому ніхто не відшкодовував.

12.Хоча як стороною обвинувачення, так і судом застосовували належні та розумні заходи щодо забезпечення явки до суду для допиту ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , але допитати їх під час судового розгляду не виявилось можливим, у зв`язку зі смертю ОСОБА_10 , а також у зв`язку з виїздом ОСОБА_11 за кордон.

13.Але, незважаючи на те, що суду не вдалось допитати вказаних осіб, стороною обвинувачення надано суду достатньо інших доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні розглядуваного злочину.

14.Так, про те, що саме ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення майна та грошових коштів ОСОБА_7 свідчать дані протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.03.20219, згідно яким ОСОБА_7 з поміж інших осіб за фотознімками впізнав саме ОСОБА_3 , як особу, яка відкрито викрала у нього ноутбук, мобільний телефон та грошові кошти (т. 1 а.п. 132 136).

15.Ринкова вартість викраденого ноутбуку марки «ASUS М51S» серійний номер: 83NOAS в робочому стані, а також мобільного телефону «Nokia 105 NF-1010» серійний номер НОМЕР_1 , імеі: НОМЕР_2 станом на 17.02.2019 у розмірі 1 983,33 грн та 390 грн відповідно підтверджена даними висновку судової товарознавчої експертизи № 128 ТГ від 29.03.2019 (т. 1 а.п. 149 153).

16.Отже, показання потерпілої ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_8 , дані заяви ОСОБА_8 про видачу ноутбуку, дані протоколу впізнання ноутбуку, дані протоколу впізнання за фотознімками достеменно свідчать про те, що саме обвинувачений ОСОБА_3 17.02.2019 відкрито викрав майно ОСОБА_7 поза розумним сумнівом. Про це також свідчать і першочергові показання обвинуваченого ОСОБА_3 . Ці докази, а також першочергові показання обвинуваченого ОСОБА_3 повністю спростовують змінені показання останнього про, начебто, його непричетність до цього злочину.

17.Зміна показань, а також давання неправдивих показань обвинуваченим ОСОБА_3 про начебто його непричетність до злочину суд пов`язує з обраною ним позицією захисту з метою уникнути відповідальності за вчинений ним злочин.

18.Відповідно до даних висновку судово-психіатричної експертизи № 494 від 12.11.2019, ОСОБА_3 в період часу, що відноситься до скоєння правопорушення, у якому він обвинувачується, на будь-яке хронічне психічне захворювання, недоумство не страждав, у тимчасовому розладі психічної діяльності або у іншому хворобливому стані психіки не перебував, у зв`язку з чим був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_3 також не страждає на хронічне психічне захворювання, недоумство або інший хворобливий стан психіки, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебуває, за своїм психічним станом здатен правильно сприймати обставини, які мають значення по справі та давати про них відповідні покази, приймати участь у судовому розгляді. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.п. 158 161). Тому суд вважає ОСОБА_3 осудним та таким, що підлягає кримінальній відповідальності.

19.Отже, аналіз вищезазначених доказів, наданих стороною обвинувачення, дає підстави суду дійти висновку, що кожний наведений доказ сторони обвинувачення є належним, допустимим та достовірним. У сукупності всі вищезазначені докази сторони обвинувачення є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що саме ОСОБА_3 поза розумним сумнівом 17.02.2023 повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з проникненням у житло. Вказані докази сторони обвинувачення поза розумним сумнівом повністю спростовують висунуту обвинуваченим версію про його непричетність до розглядуваного злочину. Тому суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені ним кримінального правопорушення, та, діючи відповідно до ст. 337 КПК у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 186 КК, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

20.На підставі ч. 4 ст. 95 КПК суд не приймає до уваги дані протоколу одночасного допиту від 27.11.2019 потерпілого на той час ОСОБА_7 та підозрюваного на той час ОСОБА_3 (т. 1 а.п. 174 174), оскільки показання, які містяться у вказаному протоколі суд безпосередньо не сприймав під час судового засідання, і вказані показання не отримані у порядку, передбаченому ст. 225 КПК. Так, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. А вказані показання були надані слідчому. Також у зв`язку зі смертю ОСОБА_7 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.п. 49), суд позбавлений можливості з`ясувати обставини їх надання.

21.Суд також не приймає до уваги дані протоколу огляду DVD-R диску з інформацією щодо трафіку з`єднань мобільних номерів телефонів оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», а також дані самого DVD-R диску (т. 1 а.п. 169 175, 176), оскільки не доведена належність номерів телефонів, якими здійснювались телефонні дзвінки за допомогою мобільного телефону з імеі НОМЕР_2 .

22.Також є неналежним доказом і показання свідка ОСОБА_12 , який під час судового розгляду пояснив, що ОСОБА_3 є його двоюрідним братом. Якось, коли саме, він точно не пам`ятає, по вул. Пушкіна в м. Ізмаїлі він придбав з рук мобільний телефон марки «Nokia», але не отримував його від ОСОБА_3 . Після цього вставив свою сім-картку та користувався ним. Крім того, мобільним телефоном деколи користувалася його дружина. Через деякий час він загубив цей телефон, аж потім на вулиці його зустріли працівники поліції, він проїхав з ними у відділ, де йому погрожували та попросили підписати якісь папери, зазначивши, що це формальність, зі змістом документів він, начебто, не ознайомлювався. Стороною обвинувачення не доведено, що ці показання мають значення для розглядуваного кримінального провадження, а тому суд не приймає їх до уваги.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

23.Обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

24.До обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та з інвалідністю, оскільки постраждалому ОСОБА_7 на час вчинення злочину було 81 повний рік і у нього були відсутніми обидві ноги, що було очевидним та що не міг не помітити обвинувачений ОСОБА_3 під час вчинення злочину.

Мотиви призначення покарання

25.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

26.Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний тяжкий злочин проти власності.

27.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий. Орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства і неможливе без цілодобового нагляду та контролю.

28.З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , того, що у обвинуваченого відсутні обставини, що пом`якшують його покарання, високого ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, даних досудової доповіді про неможливість його виправлення без позбавлення волі, те, що обвинувачений ОСОБА_3 , маючи п`ять непогашених судимостей за вчинення, у тому числі тяжких злочинів проти власності, знов вчинив тяжкий злочин також проти власності через менш ніж чотири місяці після відбуття попереднього реального покарання у виді позбавлення волі, а також щодо особи похилого віку та з інвалідністю, що відповідно до ст. 67 КК є обставиною, яка обтяжує покарання, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе з призначенням йому покарання за ч. 3 ст. 186 КК лише у виді позбавлення волі ближче до верхньої межі санкції. Водночас, суд з урахуванням встановлених обставин не вбачає підстав для застосування положень як ст. 69 КК, так і ст. 75 КК. Суд дійшов висновку, що призначення такого покарання буде необхідним, достатнім та дієвим заходом для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку

29.Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні був затриманий 17.10.2019, що підтверджується відповідним протоколом, та тримався під вартою до 20.07.2020, оскільки ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.10.2019 відносно нього був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого продовжувався у встановленому законом порядку, та ухвалою суду від 20.07.2020 запобіжний захід був змінений з тримання під вартою на домашній арешт, строк дії якого на теперішній час сплинув.

На даний час обвинувачений ОСОБА_3 був затриманий 04.11.2023 та перебуває під вартою у зв`язку із застосуванням відносно нього запобіжного заходу ухвалою слідчого судді від 05.11.2023 у іншому кримінальному провадженні.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за даним вироком у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, з метою виконання вироку, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від суду, ризик чого значно підвищується в умовах введеного в Україні воєнного стану, обвинуваченому ОСОБА_3 слід застосувати у цьому кримінальному провадженні запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, для чого його слід взяти під варту в залі суду за цим вироком. У силу вимог ч. 5 ст. 72 КК попереднє ув`язнення з 17.10.2019 до 20.07.2020, а також з 21.11.2023 до набрання вироком законної сили має бути зараховане у строк покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі з розрахунку день за день.

30.Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч. 4 ст. 174, ч. 9 ст. 100 КПК.

31.У силу ч. 2 ст. 124 КПК з ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судової трасологічної експертизи №173-Д від 15.03.2019 у сумі 1 144 грн та судової товарознавчої експертизи №128 ТГ від 29.03.2019 у сумі 572 грн, а всього у загальному розмірі 1 716 грн.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд

ухвалив:

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

2. ОСОБА_3 застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду за цим вироком.

3.Строк покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його затримання та взяття під варту за цим вироком, а саме з 21.11.2023, зарахувавши йому згідно ч. 5 ст. 72 КК строк попереднього ув`язнення в строк покарання у виді позбавлення волі з 17.10.2019 до 20.07.2020 та з 21.11.2023 до набрання вироком законної вили, виходячи з розрахунку день за день.

4.З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.03.2019 арешт, та ноутбук марки «Asus M51S» у корпусі чорного кольору, серійний номер 83N0AS013290097, вважати повернутим потерпілій ОСОБА_6 , поновивши її право розпорядження цим майном.

5.Накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.12.2019 арешт на DVD-R диск марки «VIDEX» із надписом на ньому Вх. 32347 вих. 22081/3/кт., на якому знаходиться інформація щодо трафіку з`єднань мобільних номерів телефонів оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», залишити без змін, та залишити його в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

6.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в розмірі 1 716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень.

7.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

8.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

9.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

10.Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1