ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2693/23 Справа № 180/2218/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження №0000495 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

підозрюваного за ч. 4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 22 листопада 2023 року застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 січня 2024 року, визначено заставу в сумі 80 520 грн.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованою підозрою стосовно ОСОБА_7 та встановив наявність ризиків, що останній може переховуватися від суду та слідства, впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також слідчий суддя врахував обставини зазначені в ст. 178 КПК України, тому дійшов висновку про необхідність застосування виключного запобіжного заходу. На підставі ст. 183 КПК України, слідчий суддя визначив заставу.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 цілодобовий домашній арешт.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що рішення слідчого судді незаконне, оскільки до клопотання про застосування запобіжного заходу не долучено доказів наявності ризиків, а тяжкість злочину не може бути підставою для застосування виключного запобіжного заходу. При цьому, захисник вказує, що слідчий суддя повинен був вирішити питання можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційному суді захисник та підозрюваний підтримали вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Висновки слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційний суд вважає правильними.

Згідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, наданими до клопотання слідчого матеріалами підтверджується, що ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000495 від 14 листопада 2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України(а.с.6)

10 листопада 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. (а.с.36-39)

Слідчий суддя встановив обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України, яка не оскаржується в апеляційній скарзі, тому на підставі ч.1 ст. 404 КПК України, не перевіряється.

Апеляційний суд також вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_7 може: переховуватися від досудового розслідування або суду; впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, негативно характеризується, так як порушує правила проживання в гуртожитку, на протязі тривалого часу знаходиться в алкогольному сп`янінні, поводить себе агресивно, конфліктує з мешканцями гуртожитку, яким погрожує фізичною розправою, що підтверджується відповідною характеристикою. При цьому, апеляційний суд враховує встановлену КПК України, процедуру отримання показань від осіб, які є свідками/ потерпілими у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України, оскільки покази свідків/ потерпілих, які станом на даний час ще не допитані в судовому засіданні, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування. Разом з цим, ОСОБА_7 є раніше судимою особою, а також підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України в іншому кримінальному провадженні, в період іспитового строку.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а в справі «Москаленко проти України», зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Слідчий суддя, оцінив всі обставини справи, у зв`язку з чим, дійшов до вірного висновку, що підстав для застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не має, так як він не зможе забезпечити запобіганню встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Домашній арешт про який просить захисник в апеляційній скарзі на переконання апеляційного суду, враховуючи обставини вчинення злочину, дані про особу підозрюваного, не забезпечить належну поведінку останнього.

Розмір застави визначений ОСОБА_7 теж не оскаржується, тому також не перевіряється на підставі ч.1 ст. 404 КПК України.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_7 підозрюваного за ч. 4 ст.185 КК України-залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4