Справа № 539/4262/23
Провадження № 1-кп/539/365/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2023

місто Лубни Полтавської області

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі колегії суддів: головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000428 від 02.09.2022 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 122, частиною четвертою статті 189 Кримінального кодексу України:

громадянина України ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Кумарі Врадіївського району Миколаївської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та

ухвалив в нарадчій кімнаті цей вирок про таке:

І. Формулювання обвинувачення та статті закону України про кримінальну відповідальність, яке передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа

1.Епізод 1

1.1.У липні 2022 року, точного числа не установлено, Особа_1, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, без оформлення трудових відносин, прийняв до себе на роботу водієм вантажного тягача «DAF», днз НОМЕР_1 , свого знайомого ОСОБА_9 .

1.2.27.09.2022, коли Особа_1, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, дізнався, що ОСОБА_9 збирається припинити із ним трудові відносини, у нього виник умисел на умисне заподіяння останньому тілесних ушкоджень.

1.3.29.09.2022 приблизно о 09:00 год ОСОБА_9 приїхав вантажним тягачем «DAF 95 ХF», днз НОМЕР_1 , до господарства Особи_1, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Коли ОСОБА_9 знаходився у вказаному господарстві, то Особа_1, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , діючи на ґрунті неприязних відносин, заподіяли ОСОБА_9 тілесні ушкодження. ОСОБА_7 знаходячись за спиною ОСОБА_9 , наніс по його голові в область лобно-тім`яної ділянки голови та по його спині, не менше чотирьох ударів металевою насадкою на гумовому шлангу, від чого ОСОБА_9 упав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 наніс не менше чотирьох ударів металевою насадкою на гумовому шлангу по лівій нозі ОСОБА_9 .

1.4.В результаті злочинних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, рани м`яких тканин лівої лобно-тім`яної ділянки, забою гематоми м`яких тканин лівої лобної ділянки з міжтканинною емфіземою, поперечний перелом нижньої третини діафізу лівої малогомілкової кістки без зміщення, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 92 від 26.12.2022, в сукупності за ступенем тяжкості відносяться до середнього ступеню тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

1.5.Форма вини: прямий умисел. ОСОБА_7 усвідомлював протиправність своїх дій, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

1.6.Мотив кримінального правопорушення: неприязні відносини.

1.7.Мета кримінального правопорушення: заподіяння тілесних ушкоджень.

1.8.Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за частиною першою статті 122 Кримінального кодексу України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

2.Епізод 2

2.1.Президент України своїм Указом №64/2022 від 24.02.2022 ввів в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та надалі строк якого продовжений Указом Президента України № 573/2022 від 23.08.2022 з 05 години 30 хвилин строком на 90 діб.

2.2.В умовах воєнного стану, 29.09.2022 приблизно о 15:00 год після умисного заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на вимагання у ОСОБА_9 чужого майна у вигляді грошей, з погрозою насильства над потерпілим, шляхом відібрання від останнього розписки про начебто отримання ним вигаданого боргу.

2.3.Після цього, ОСОБА_7 до початку вчинення кримінального правопорушення, домовився із Особою_1, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, про вимагання у ОСОБА_9 передачі чужого майна у вигляді грошей, з погрозою застосування насильства над потерпілим, шляхом примушування потерпілого ОСОБА_9 написати розписку на ім`я знайомого ОСОБА_7 - ОСОБА_10 , який не був обізнаний про злочинний намір ОСОБА_7 та Особи_1, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, та подальшого стягнення цих коштів із ОСОБА_10 .

2.4.Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 знаходячись у господарстві Особа_1, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , діючи за попередньою змовою із Особою_1, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, під час вимагання у ОСОБА_9 чужого майна у вигляді грошей, застосовував насильство небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, нанісши удар своєю ногою по переламаній лівій нозі ОСОБА_9 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді рани м`яких тканин по передній поверхні нижньої третини частини лівої гомілки, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 92 від 26.12.2022 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

2.5.У свою чергу, Особа_1, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, супроводжував вимагання передачі грошей, погрозами застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, а саме: вистрілити у ОСОБА_9 із пристрою для відстрілу гумових куль «Форт 12», серійний номер НОМЕР_2 , ствол якого Особа_1, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, підставляв до голови та спини потерпілого.

2.6.Після того, як в результаті вимагання із застосуванням фізичного насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, було пригнічено волю ОСОБА_9 до опору, останній вимушено погодився на протиправні вимоги ОСОБА_7 та Особи_1, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, після чого написав розписку про отримання ним вигаданого боргу в розмірі 2500 доларів США, що станом на день вчинення кримінального правопорушення відповідно до курсу Національного банку України становило 91421,5 грн та зобов`язання повернути даний борг у строк до 08.11.2022.

2.7.Форма вини: прямий умисел. ОСОБА_7 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

2.8.Мотив кримінального правопорушення: корисливий.

2.9.Мета кримінального правопорушення: незаконне збагачення за рахунок чужого майна.

2.10. Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за частиною четвертою статті 189 Кримінального кодексу України - вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчинене в умовах воєнного стану.

ІІ. Відомості про укладену угоду

3.12.09.2023 в цьому кримінальному провадженні укладено угоду про визнання винуватості, яка скріплена підписами сторін: прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 , за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ..

4.Зміст цієї угоди відповідає статті 472 КПК України.

ІІІ. Положення закону, якими суд керувався

5.Кримінальний процесуальний кодекс України:

Вимоги до виду вироків, змісту вироку, порядку судового провадження на підставі угоди та вироку на підставі угоди зазначені у частини другій статті 373, статті 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України.

Частина друга статті 473, зокрема, - наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного, обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного, обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

6.Кримінальний кодекс України:

Частина перша статті 69 - зокрема, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Частина перша статті 70 - при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Частина перша та четверта статті 75 - якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років.

Стаття 77 - у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Частина перша статті 122 - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, - карається виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Стаття 189 - 1. Вимога передачі чужого майна чи права на майно або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці (вимагання), - караються обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

2. Вимагання, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням свого службового становища, або з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, або з пошкодженням чи знищенням майна, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому, - карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

3. Вимагання, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, або таке, що завдало майнової шкоди у великих розмірах, - карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років із конфіскацією майна.

4. Вимагання, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, або вчинене організованою групою чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, або поєднане із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження, - карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

IV. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону і ухваленні вироку

7. В судовому засіданні прокурор та обвинувачений погодилися на затвердження угоди про визнання винуватості.

8.Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину за частиною першою статті 122 КК України та особливо тяжкого злочину за частиною четвертою статті 189 КК України, які вчинено за попередньою змовою групою осіб.

9. В цьому кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим за частиною четвертою статті 469 КПК України.

10. Суд з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_7 , що він цілком розуміє положення частини п`ятої статті 474 КПК України.

11. В порядку частини шостої статті 474 КПК України суд переконався в судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

12. Суд враховує обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому, надання викривальних показів відносно інших обвинувачених Осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме кримінальне провадження.

13. Судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання.

14. Сторони угоди узгодили в ній покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, з яким суд погоджується та призначає ОСОБА_7 основне покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо:

-за частиною першою статті 122 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки;

-за частиною четвертою статті 189 КК України із застосуванням частини першої статті 69 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

15. Суд на підставі частини першої статті 70 КК України, призначивши основне покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

16. Суд, враховує особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому, надання викривальних показів відносно інших обвинувачених Осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме кримінальне провадження, погоджується з узгодженим сторонами угоди покаранням.

17. Сторони угоди вважають, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства в умовах здійснення інтенсивного нагляду за його поведінкою під час іспитового строку. Тому суд звільняє його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком у три роки за статтею 75 КК України та покладає на нього обов`язки за статтею 76 КК України, у разі невиконання яких обвинувачений може бути направлений в місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання.

18. Суд встановив, що ця угода відповідає вимогам закону, тому суд її затверджує.

V. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

19. Речові докази у справі - відсутні.

20. Процесуальні витрати на залучення експертів - відсутні.

21. Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, суд залишає без змін до набрання вироком законної сили.

З цих підстав суд ухвалив:

1.Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12.09.2023 між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 122 та частиною четвертою статті 189 Кримінального кодексу України.

2.Громадянина України ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Кумарі Врадіївського району Миколаївської області, визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за частиною першою статті 122 та частиною четвертою статті 189 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 12.09.2023 покарання:

- за частиною першою статті 122 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк два роки;

- за частино четвертою статті 189 Кримінального кодексу України із застосуванням частини першої статті 69 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

3.На підставі частини першої статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

4.На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в три роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

5.Покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженому органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

6.Початок іспитового строку рахувати з часу проголошення цього вироку.

7.Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 залишити без змін до набрання цим вироком законної сили.

8.Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

9. Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості, може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

10. Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

11. У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Колегія суддів Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області

Головуюча суддя ОСОБА_1 Суддя ОСОБА_2 Суддя ОСОБА_3