Справа №591/4390/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/573/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 вересня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми звернувся старший слідчий СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 з клопотанням про продовження ОСОБА_6 , підозрюваній у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що завершити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні до закінчення попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_6 не можливо, через великий обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, виконання яких є обов`язковим для досягнення мети досудового розслідування.

Крім того ризики, які існували на час обрання підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, існують та не зменшилися і запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до останньої більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 вересня 2023 року вказане клопотання було задоволено. Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , до 08 жовтня 2023 року.

Не погодившись з таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 вересня 2023 року, скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , застосувавши більш м`який запобіжний захід.

В обґрунтування своїх вимог, захисник посилається на те, що пред`явлена ОСОБА_6 підозра є надуманою та необґрунтованою. Крім того відсутні підстави вважати, що сталась подія кримінального правопорушення, та що остання причетна до зазначених у клопотанні подій.

Так, ОСОБА_9 протягом тривалого часу знайома з ОСОБА_10 та від імені третіх осіб звернулася до останнього з метою отримання послуг. На виконання вимог усного договору, ОСОБА_6 було передано ОСОБА_10 кошти третіх осіб, частково готівкою, частково переказавши на рахунок (10.08.2022 р., 12.08.2022 р.).

Відповідно, твердження в клопотанні про те, що підозрювана усвідомлює невідворотність призначеного покарання за вчинені особливо тяжкі злочини, суперечать презумпції невинуватості.

Крім того, досудове розслідування триває з 04 лютого 2023 року, тобто слідство не знаходиться на початковій стадії, тому можливість впливати на свідків, потерпілого та інших підозрюваних, які перебувають під вартою, повинно сприйматись з огляду на етап досудового розслідування.

Також у клопотанні відсутні докази, що підтверджують намір підозрюваної вчинити інші кримінальні правопорушення.

На думку сторони захисту, навіть за умови доведення вказаних у клопотанні ризиків, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може повністю їм запобігти. Так, стороною обвинувачення не було надано належних та допустимих доказів вимагання ОСОБА_6 у потерпілого коштів, а підозра у причетності останньої до розбою, взагалі нічим не обґрунтовано.

Підозрювана виховує доньку, проживає з чоловіком, тобто має стійкі соціальні зв`язки. Крім того, піклується про батьків, які за віком та станом здоров`я потребують додаткової уваги і турботи.

Враховуючи вище викладене, захисник вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.

Апеляційний розгляд було проведено без участі учасників судового засідання, оскільки до початку розгляду як захисник ОСОБА_11 так і прокурор подали заяви про розгляд вказаного провадження без їх участі. Тому, заслухавши доповідь головуючого - судді щодо змісту оскаржуваного рішення та доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, вирішуючи питання про продовження підозрюваній ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що слідчим управління ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000029 від 04 лютого 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України.

08 липня 2023 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України.

Звертаючись до суду з клопотанням про продовження підозрюваній ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, старший слідчий посилався на те, що досудове розслідування даного кримінального провадження не закінчено, що повідомлена останній підозра є обґрунтованою, а ризики, які існували на час застосування такого запобіжного заходу, не зменшились та існують.

Перевіряючи доводи поданого клопотання на предмет існування заявлених ризиків, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що зібраними під час досудового розслідування доказами підтверджується те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, зокрема у вимаганні, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану та у розбої, спрямованої на заволодіння майном у особливо великих розмірах, вчинений організованою групою, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у житло.

Крім того, при встановленні ризиків, на які посилався старший слідчий у клопотанні про продовження підозрюваній строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, можливість переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчим суддею було враховано тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винуватості, наявність в останньої зв`язків за кордоном. Також підозрюваній можуть бути відомі певні відомості пов`язані з діяльністю, зокрема, особи причетні до вказаних подій та їх контакти, можливі потерпілі, свідки у справі, інші підозрювані, їх місцезнаходження, а також інші необхідні для слідства відомості. При цьому, докази на підтвердження того, що вказані ризики на даний час зменшились чи не існують, матеріали даного провадження не містять.

Старшим слідчим доведено наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та відсутності можливості застосування відносно ОСОБА_6 альтернативних запобіжних заходів, які не здатні забезпечити її належну процесуальну поведінку і запобігти ризикам, які існують та забезпечити досягнення мети їх застосування.

На думку колегії суддів, обрання підозрюваній ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, є необґрунтованим та невиправданим.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи, при цьому КПК не вимагає доказів того, що вона обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів можливості їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду стверджується тяжкістю можливого покарання та свідчать про можливість вчинення ОСОБА_6 дій задля переховування від суду і органів досудового розслідування.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, на що звернув увагу слідчий суддя.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи захисника стосовно існування міцних соціальних зв`язків у підозрюваної, оскільки, враховуючи обставини вчинення інкримінованих злочинів, зазначене хоча і знижує ризик переховування, але не настільки, щоб надати можливості для обрання відносно останньої більш м`якого запобіжного заходу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та інших підозрюваних в кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків та інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Зважаючи, що не встановлені всі особи, які причетні до вчинених кримінальних правопорушень, підозрювана може повідомити останніх про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі органами досудового розслідування, що у подальшому унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

Враховуючи, що ОСОБА_6 припинила свої злочинні дії лише після втручання працівників поліції та її затримання, зазначене може вказувати на стійку протиправну поведінку підозрюваної та можливість вчинення нею інших кримінальних правопорушень.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності апеляційний суд дійшов висновку про те, що на даному етапі судового розгляду лише винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_6 дозволить під час досудового розслідування контролювати її місце перебування та запобігти встановленим ризикам, які на теперішній час продовжують існувати.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про недоведеність існування ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Враховуючи вищенаведені відомості, у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими старший слідчий обґрунтовував та суд першої інстанції визнав доведеним.

Отже існує обґрунтована необхідність продовження такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваної під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваної та обставин кримінального провадження.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника щодо непричетності ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, колегія суддів констатує, що на даній стадії досудового розслідування дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі захисника доводи про ігнорування слідчим суддею наданих стороною захисту доказів, які спростовують заявлені слідчим у клопотанні ризики та обґрунтованість пред`явленої підозри, є безпідставними.

Твердження апелянта про відсутність ризику впливу підозрюваної на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, колегія вважає необґрунтованими, враховуючи наступне.

Так, на даний час слідчими не проведено усі необхідні слідчі та процесуальні дії для отримання доказів, які в подальшому можуть бути використаними під час судового розгляду кримінального провадження. Завершити досудове розслідування до спливу строку тримання ОСОБА_6 під вартою неможливо, оскільки необхідно провести портретні, дактилоскопічні, додаткові судово-медичні експертизи та експертизи відеозвукозапису, встановити і допитати можливих свідків, проаналізувати документи операторів телекомунікації та банківських установ, зняти гриф обмеження доступу з матеріалів, що стали підставою для проведення НСРД.

Враховуючи, що постановою від 31 серпня 2023 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, до 08 жовтня 2023 року, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про існування вказаного ризику та існування можливості незаконного впливу підозрюваної на потерпілого, свідків, інших підозрюваних.

Отже, колегія суддів вважає, що належна процесуальна поведінка підозрюваної ОСОБА_6 не може бути забезпечена застосуванням менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки остання на даний час становить підвищену суспільну небезпеку, а саме у неї наявний високий ризик можливості переховування від органів досудового розслідування та з метою уникнення кримінальної відповідальності, наявний ризик впливу на свідків, потерпілого, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, а також характер вчинених дій не в передбачених законом спосіб, стосовно вирішення певних боргових питань, що свідчить про ризик вчинення нового кримінального правопорушення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 вересня 2023 року, якою підозрюваній ОСОБА_6 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4