Справа № 191/3642/23
Провадження № 1-кп/191/277/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

педагога ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в сел. Хорошеве Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянка України, українка, учениця 8 класу філії Шахтарської гімназії Первомайського ліцею, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована, АДРЕСА_2 , раніше не судима;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Приблизно о 12.00 годині 07.07.2023 року неповнолітня ОСОБА_7 перебувала з дозволу власника ОСОБА_8 у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи у приміщенні вказаного будинку, ОСОБА_7 скориставшись тим, що власник будинку спить та у неї раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, вчинене в умовах военного етапу (введеного указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, продовженого указами Президента України: від 17.05.2022 №341/2022 строком па 90 діб до 22.08.2022, від 12.08.2022 №573/2022 строком на 90 діб до 20.1 1.2022, від 07.1 1.2022 №757/2022 строком на 90 діб до 19.02.2023, від 06.02.2023 №58/2023 строком на 90 діб 20.05.2023, від 1 травня 2023 року № 254/2023 строком на 90 діб до 18.08.2023).

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому мету незаконного збагачення, 07.07.2023 року приблизно о 14 годині, неповнолітня ОСОБА_7 , впевнившись в тому, що власник домоволодіння спить та те, що її дії носять таємний характер, вчинила крадіжку його майна, а саме: велосипед з жіночою рамою марки «MUSTANGSport» сіро-синього кольору, вартістю 3549 гривень 00 копійок та мобільного телефону марки Samsung модель "А 10s" у корпусі чорного кольору, вартістю 2744 гривні 00 копійок, які належать ОСОБА_9 .

Із викраденим майном, неповнолітня ОСОБА_6 залишила місце злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 6293 гривні 00 копійок.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину визнала повністю, щиро розкаялася, пояснила обставини справи таким чином як вони викладені вище. Також пояснила, що в той день їхала одна в електричці в інше село з метою погуляти, у вагоні познайомилася з потерпілим ОСОБА_10 , який запропонував у нього переночувати, на що вона погодилася. Знаходячись у нього в будинку, він напився алкоголю та заснув. Вже на наступний день, коли він ще спав, вона взяла велосипед, щоб доїхати на вокзал, та мобільний телефон. На вокзалі вона була затримана працівниками поліції, яким добровільно видала ці речі. З якою метою взяла ці речі, пояснити не може, не розуміє як це трапилося. Дуже жалкує про скоєне та обіцяла, що більше такого не повториться. Визнала той факт, що спілкуючись із ОСОБА_11 , не дослухалася до своєї матері, тому виникали з нею непорозуміння. Спілкувалася з ОСОБА_12 , бо більше ні с ким було спілкуватися, але розуміє свою помилку, неналежну поведінку та вирішила більше не спілкуватися з нею.

Законний представник ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що є мамою ОСОБА_14 , працює поваром у кафе. Вона виховує її одна, оскільки чоловік помер чотири роки потому. Окрім ОСОБА_14 інших дітей вона не має. До цього злочину ОСОБА_14 повністю вийшла з-під її материнського контролю, дуже часто виникали проблеми щодо її поведінки. Аделіна постійно спілкувалася із ОСОБА_11 , яка є дівчиною з антисоціальною поведінкою та яка завжди мала негативний вплив на ОСОБА_14 , не дослухалася мене, часто уходила з дому. Вона як мати завжди намагалася і зараз намагається створити для ОСОБА_14 всі належні умови для її проживання, навчання та виховання. Після скоєної крадіжки та з моменту відсутності в селі Подситник ОСОБА_12 , яка в червні 2023 року перебуває в реабілітаційному центрі, ОСОБА_14 змінилася на найкраще, стала краще навчатися, змінила коло друзів, спілкується із 11-ти річною дівчиною, яка проживає в їхньому селі, та допомагають одна одній у навчанні, прислухається до неї, ОСОБА_14 виявляє інтерес до інших занять, а саме, займається плетінням, вона має виховний вплив на ОСОБА_14 , забирає її з собою на роботу на нічні зміни, де мається кімната для відпочинку, ОСОБА_14 допомагає їй на роботі. На даний час з обліку в Службі у справах дітей їх родина знята. З приводу скоєння даної крадіжки ОСОБА_14 їй пояснювала, що сама не розуміє чому так вчинила, але вона дуже жалкує та обіцяла їй, що більше такого не вчинить.

Враховуючи те, що обвинувачена та її законний представник не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої, її законного представника, дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої та досудової доповіді, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Суд, оцінивши показання обвинуваченої ОСОБА_6 , пояснення її законного представника в сукупності з відомостями про предмет кримінального правопорушення і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченою добровільно, значення змісту якого вона та її законний представник правильно розуміють, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Вина ОСОБА_6 в скоєнні нею кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю, її дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

В якості пом`якшуючих покарання обставин у відповідності до ст. 66 КК України суд враховує щире каяття та вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою.

Обтяжуючих покарання обставин згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій, суд також враховує тяжкість кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, характер та обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання та навчання, перебувала на обліку служби у справах дітей Іларіонівської селищної ради як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, виховується у неповній родині, її житлові умови задовільні, забезпечена усим необхідним, раніше не судима, вину визнала повністю, потерпілому матеріальна шкода відшкодована повністю шляхом повернення йому майна, тому згідно його письмової заяви претензій до обвинуваченої не має, питання щодо призначення їй міри покарання просив вирішити на розсуд суду.

Крім того, згідно досудової доповіді органу пробації щодо неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_6 вона шкодує про вчинене кримінальне правопорушення, зазначає, що це був необміркований вчинок. У ОСОБА_14 наявний дефіцит навичок критичного мислення, перебувала на обліку в секторі ювенальної превенції Синельниківського РУП з 27.09.2022 року по 27.09.2023 року як дитина-утікач, раніше спілкувалася з особами антисоціальної поведінки, але на даний час таке спілкування нею припинене, належними житлово-побутовими умовами ОСОБА_14 забезпечена. За результатами бесіди з ОСОБА_14 встановлено, що вона не має достатнього рівню мотивації щодо позитивних змін у своєму житті, має роздуми, проте, не знає як їх реалізувати. Дослідження інформації, що характеризує особу за місцем проживання та навчання, умов її життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення нею повторного кримінального правопорушення, а також її імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства. Зважаючи на виявлені фактори ризику вчинення повторного правопорушення (криміногенні потреби), у випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, доцільно окрім передбачених ст. 76 КК України обов`язків, покласти на обвинувачену ОСОБА_6 додаткові обов`язки, передбачені ч. 3 ст. 76 КК України, зокрема: виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Формування життєвих навичок»; не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації. Крім того, інспектором пробації зазначено, що в місцевій громаді наявні реабілітаційні ресурси, що сприятимуть виправленню обвинуваченої та запобігання вчинення нею повторного кримінального правопорушення, а саме: виконання обвинуваченою заходів, передбачених пробаційною програмою; залучення неповнолітньої до проходження індивідуальних тренінгових занять з неповнолітніми, які перебувають у конфлікті з законом; сприяння обвинуваченій у подальшому здобутті професійної освіти.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до п. 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей» прикладом якнайкращого забезпечення інтересів дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей - правопорушників.

В п. 23.2 Рекомендацій СМ/Rec (2008) 11 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Про європейські правила стосовно неповнолітніх правопорушників, щодо яких застосовуються санкції або заходи», зокрема наголошується, що перевагу слід надавати таким санкціям та заходам, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню збитків, завданих правопорушенням, яке вчинила неповнолітня особа.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченої після вчинення кримінального правопорушення, повне визнання нею своєї вини, її щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність з її боку будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, відсутність претензій з боку потерпілого, враховуючи викладені у досудовій доповіді обставини, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства, а покарання повинно бути обране необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів в межах санкції інкримінованої статті КК України, із застосуванням ст. 75, 104, 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винною ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

Згідно ст. 104 КК України звільнити засуджену ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням відповідно до правил ст. 75 КК України, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно ст. 104 КК України суд покладає на засуджену ОСОБА_6 передбачені правилами ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; виконати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_6 не обирався.

Стягнути з законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_1 , на користь судового експерта ОСОБА_15 фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 4203/23 від 21.07.2023 року на розрахунковий рахунок КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 в розмірі 280 грн.

Речові докази, що знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілого ОСОБА_9 (т. 2 а. с. 27 - 28), повернути у власність потерпілому ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1