Справа 127/2793/24
Провадження 1-кс/127/1202/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0001242 внесеного до ЄРДР 16.08.2023, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, учасника бойових дій, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло вищевказане клопотання слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001242 від 16.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 05.12.2023 наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 250-РС молодшого сержанта ОСОБА_5 , командира відділення управління командира батареї мінометної батареї 1 батальйону морської піхоти призначено головним сержантом мінометної батареї 1 батальйону морської піхоти.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, окрім іншого, передбачено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом.

Молодший сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, згідно до ст. ст. 11, 16, 49, 102-1, 102-2, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Статтями 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, окрім іншого, що військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до вимог п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», окрім іншого, поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням фізичними особами спеціальних правил та порядку зберігання й використання боєприпасів.

Згідно до п. 1 додатку № 1 до постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-ХІІ від 17.06.1992, окрім іншого, до видів майна, що не може перебувати у власності громадян належать боєприпаси.

Пунктом 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, (далі - Положення) передбачено, що дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку й використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій із метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України головним молодший сержант ОСОБА_5 , учинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 діючи умисно, маючи умисел на незаконне носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів до вогнепальної зброї, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, у невстановлені дату та час, незаконно придбав металеві предмети схожі на набої калібру 5х45 мм у кількості 1483 штук, та почав зберігати їх у невстановленому досудовим розслідуванням місці без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел на збут бойових припасів, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету збагачення і отримання матеріальної вигоди, почав шукати покупця на патрони до стрілецької нарізної вогнепальної зброї - автоматних патронів калібру 5,45х39 мм, зразку 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АКМ-74, РПК-74») у кількості 1483 патрони.

Реалізовуючи зазначений злочинний умисел ОСОБА_5 відшукав покупця - особу, за допомогою мобільного зв`язку та всесвітньої мережі інтернет та мобільного додатку «Телеграм» де домовився про збут зазначених вище бойових припасів за допомогою пересилки через кур`єрську доставку ТОВ «Нова Пошта».

У подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел направлений на незаконний збут бойових припасів, 19.11.2023 ОСОБА_5 з відділення «Нової пошти» №21 у місті Миколаїв за грошові кошти у сумі 25 000 гривень, які було перераховано на банківську картку здійснив поштове відправлення у вигляді бандеролі, яку було отримано у відділенні «Нової пошти» №10 у місті Вінниця 01.12.2023 та при огляді якої виявлено 1483 бойові припаси до стрілецької нарізної вогнепальної зброї - автоматних патрони калібру 5,45х39 мм, зразку 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АКМ-74, РПК-74»).

Окрім того, встановлено, що ОСОБА_5 діючи умисно, маючи злочинний умисел направлений на незаконне носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв до неї, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, у невстановлені дату та час, незаконно придбав 111 штук 40мм гранат до автоматичного гранатомету МК 19, 20 штук гранат типу М - 67 іноземного виробництва та автомат АК-47 чорного кольору із магазином, який наповнений патронами калібру 5,45 мм у кількості 30 штук, переніс вказані предмети у невстановлене досудовим розслідування місце, да зберігав з метою подальшого збуту.

Реалізовуючи зазначений злочинний умисел, ОСОБА_5 відшукав покупця - особу, за допомогою мобільного зв`язку, всесвітньої мережі інтернет та мобільного додатку «Телеграм» де домовився із ним про зустріч.

24.01.2024, на території АЗС «ФОРУМ», що за адресою: Миколаївська область, Вітовський район, с. Миколаївське, автодорога М14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», КМ 164+430-164+564, продовжуючи свій злочинний умисел на незаконний збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристрої, ОСОБА_5 зустрівся із громадянином ОСОБА_7 , та збув останньому за 73 000,00 грн., 111 штук 40мм гранат до автоматичного гранатомету МК 19, 20 штук гранат типу М - 67 іноземного виробництва та автомат АК-47 чорного кольору із магазином, який наповнений патронами калібру 5,45 мм у кількості 30 штук.

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Софіївка Баштанського району Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

25.01.2024 року, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 доводиться наступними матеріалами, які перебувають в кримінальному провадженні:

- протоколами огляду покупця від 01.12.2023;

- висновками експерта №СЕ-19/102-23/20955-БЛ та №СЕ-19/102-23/20956-БЛ від 04.12.2023;

- протоколом про контролю за вчиненням злочину у порядку ст.271 КПК України від 01.12.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 01.12.2023;

- протоколами огляду покупця від 24.01.2024;

- протоколом обшуку автомобіля ОСОБА_5 від 24.01.2024;

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_5 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Наведене вказує на те, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 - ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує;

п. 3 - ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, так як останньому фактично відоме місце їх проживання;

п. 4 - ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (переховуватись від органів досудового розслідування тощо);

п. 5 - ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення (як свідчать матеріали кримінального провадження, так як останній здійснив збут зброї повторно).

Викладене свідчить про наявність достатніх підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливість запобігання вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, оскільки вони не забезпечать його належну процесуальну поведінку та виконання ним покладених на нього обов`язків, а також запобігання вчинення дій, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, під час кримінального провадження.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на осіб у кримінальному провадженні та продовження вчиняти злочини, тощо.

Відповідно до частини 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи відсутність можливості запобігання цим ризикам шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, слідчому судді пояснила, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, не одружений, вчинив тяжкий злочин, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років. Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме - тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, у справі «Гафа проти Мальти» ЄСПЛ дійшов висновку про порушення статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказавши, що заявник перебував під вартою протягом майже 12 місяців після прийняття рішення про звільнення під заставу, свідчить про те, що національні суди не вжили необхідних заходів для визначення належного розміру застави.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою надання підозрюваному права на альтернативний вид запобіжного заходу, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, підозрюваному ОСОБА_5 необхідно визначити заставу, яка буде достатньою мірою гарантувати виконання покладених на нього обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 - 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_5 , тобто до 13 години 00 хвилин 23 березня 2024 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 23 березня 2024 року.

Визначити ОСОБА_5 , заставу в розмірі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 , будуть покладені наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо ОСОБА_5 , не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_5 - визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя