Дата документу 11.12.2023
Справа № 334/2725/17
Провадження № 1-кс/334/3456/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя, у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 , розглянув клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0005803 від 20.08.2016 про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому

за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.153, ч.2 ст.156 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2013 року ОСОБА_5 у денний час, за адресою свого місця мешкання: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про малолітній вік потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 оскільки був її хрещеним батьком, діючи з прямим умислом на задоволення своєї статевої пристрасті неприроднім способом, використовуючи безпорадний стан ОСОБА_6 , який виразився у її малолітньому віці та у тому, що остання за віком могла формально, не повною мірою усвідомлювати значення вчинених з нею дій та була обмежена у здатності чинити опір значущому дорослому, здійснив її інтелектуальне розбещення шляхом проведення з нею цинічних розмов на сексуальні теми, демонстрування відеопродукції порнографічного характеру. Після цього, ОСОБА_5 перейшов до умовляння малолітньої ОСОБА_6 задовольнити його статеву пристрасть неприроднім способом.

Продовжуючи свій злочинний намір, в один із днів серпня 2013 року, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , продовжив здійснювати відносно малолітньої ОСОБА_6 інтелектуальне та фізичне розбещення з метою подальшого задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом за участі малолітньої, а саме демонстрував ОСОБА_6 відеозаписи порнографічного характеру, оголював свій статевий орган, вчиняв акти онанізму та пропонував їй задовольнити його статеву пристрасть неприродним способом.

Не зупиняючись на досягнутому, у вересні 2013 року, ОСОБА_5 приблизно один-два рази здійснив інтелектуальне та фізичне розбещення щодо малолітньої ОСОБА_6 з метою подальшого задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом за участі малолітньої, а саме демонстрував відеопродукцію порнографічного характеру, оголював свій статевий орган, вчиняв акти онанізму та шляхом умовляння змушував малолітню мацати та здійснювати непристойні доторкання його статевого органу, які викликали у ОСОБА_5 статеве збудження, після чого переходив до орального сексу з малолітньою ОСОБА_6 , тим самим задовольняючи статеву пристрасть неприроднім способом при цьому використавши безпорадний стан малолітньої потерпілої.

Як наслідок триваючих дій, направлених на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, ОСОБА_5 принизив честь і гідність малолітньої потерпілої ОСОБА_6 та порушив її соціальний розвиток.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 153 КК України, а саме задоволення статевої пристрасті неприродним способом із використанням безпородного стану потерпілої особи, вчинене щодо малолітньої особи.

Продовжуючи свій злочинний намір, у період з жовтня 2013 року по червень 2014 року, приблизно один-два рази в місяць, ОСОБА_5 продовжував відносно малолітньої ОСОБА_6 здійснювати інтелектуальне та фізичне розбещення з метою подальшого задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом за участі малолітньої, а саме демонстрував відеопродукцію порнографічного характеру, оголював свій статевий орган, вчиняв акти онанізму та шляхом умовляння змушував малолітню мацати та здійснювати непристойні доторкання його статевого органу, які викликали у ОСОБА_5 статеве збудження, після чого переходив до орального сексу з малолітньою ОСОБА_6 , тим самим задовольняючи статеву пристрасть неприроднім способом.

Внаслідок триваючих дій, направлених на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, ОСОБА_5 принизив честь і гідність малолітньої потерпілої ОСОБА_6 та порушив її соціальний розвиток.

Також, у період з вересня 2014 року по червень 2015 року, приблизно один-два рази на місяць, знаходячись за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 діючи повторно, з прямим умислом на задоволення своєї статевої пристрасті неприроднім способом за участі малолітньої ОСОБА_6 , використовуючи безпорадній стан останньої, який виразився у її малолітньому віці та у тому, що остання за віком могла формально, не повною мірою усвідомлювати значення вчинених з нею дій та була обмежена у здатності чинити опір значущому дорослому, здійснював відносно малолітньої ОСОБА_6 інтелектуальне та фізичне розбещення та задовольняв свою статеву пристрасть неприродним способом за участі малолітньої шляхом демонстрування відео записи порнографічного характеру, оголювання статевого органу, вчинення акту онанізму, після чого під психологічним тиском, шляхом умовляння змушував малолітню мацати та здійснювати непристойні доторкання його статевого органу, які викликали у ОСОБА_5 статеве збудження після чого переходив до орального сексу з малолітньою ОСОБА_6 , тим самим задовольняючи статеву пристрасть неприроднім способом.

Вказані дії ОСОБА_5 інколи здійснював у присутності малолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно яких ОСОБА_5 також здійснював інтелектуальне та фізичне розбещення та за участі останніх задовольняв свою статеву пристрасть неприродним способом.

Внаслідок триваючих дій, направлених на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, ОСОБА_5 порушив соціальний розвиток малолітньої потерпілої ОСОБА_6 та принизив її честь і гідність.

Крім того, з вересня 2015 року по лютий 2016 рік, приблизно один-два рази в місяць, знаходячись за адресою свого місця мешкання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , діючи повторно, з прямим умислом на задоволення своєї статевої пристрасті неприроднім способом за участі малолітньої ОСОБА_6 , використовуючи безпорадній стан останньої, який виразився у її малолітньому віці та у тому, що остання за віком могла формально, не повною мірою усвідомлювати значення вчинених з нею дій та була обмежена у здатності чинити опір значущому дорослому, здійснював відносно малолітньої ОСОБА_6 інтелектуальне та фізичне розбещення та задовольняв свою статеву пристрасть неприродним способом за участі малолітньої, шляхом демонстрування відео записи порнографічного характеру, оголювання статевого органу, вчинення акту онанізму, після чого під психологічним тиском шляхом умовляння змушував малолітню мацати та здійснювати непристойні дотики його статевого органу, які викликали у ОСОБА_5 статеве збудження після чого переходив до орального сексу з малолітньою ОСОБА_6 , тим самим задовольняючи статеву пристрасть неприроднім способом.

Вказані дії ОСОБА_5 інколи здійснював у присутності малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відносно яких ОСОБА_5 також здійснював інтелектуальне та фізичне розбещення та за участі останніх задовольняв свою статеву пристрасть неприродним способом.

Внаслідок триваючих дій, направлених на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, ОСОБА_5 принизив честь і гідність малолітньої потерпілої ОСОБА_6 та порушив її соціальний розвиток.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 153 КК України, а саме задоволення статевої пристрасті неприродним способом із використанням безпородного стану потерпілої особи, вчинене повторно, щодо малолітньої особи.

Також встановлено, що ОСОБА_5 , діючи повторно, з прямим умислом на задоволення своєї статевої пристрасті неприроднім способом, перебуваючи за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в один із днів вересня 2013 року здійснив інтелектуальне розбещення малолітньої ОСОБА_8 , встановивши з нею психологічний контакт шляхом проведення цинічних розмов на сексуальні теми, демонстрування відеопродукції порнографічного характеру та перейшовши до пропозиції задовольнити його статеву пристрасть не природнім шляхом.

При цьому, ОСОБА_5 скористався безпорадним станом потерпілої ОСОБА_8 , який виразився у її малолітньому віці та у тому, що остання за віком могла формально, не повною мірою усвідомлювати значення вчинених з нею дій та була обмежена у здатності чинити опір значущому дорослому.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення своєї статевої пристрасті неприроднім способом, ОСОБА_5 у період з вересня 2013 року по жовтень 2016 року, приблизно один раз на тиждень, знаходячись за вище вказаною адресою, продовжував здійснювати відносно ОСОБА_8 здійснювати інтелектуальне та фізичне розбещення, а саме демонстрував відео записи порнографічного характеру, оголював свій статевий орган, вчиняв акти онанізму та шляхом умовляння змушував малолітню мацати та здійснювати непристойні дотики його статевого органу, які викликали у ОСОБА_5 статеве збудження, після чого переходив до орального сексу з малолітньою ОСОБА_8 , тим самим задовольняючи статеву пристрасть не природнім способом.

Вказані дії ОСОБА_5 інколи здійснював у присутності малолітньої ОСОБА_7 та малолітньої ОСОБА_6 , відносно яких ОСОБА_5 також здійснював інтелектуальне та фізичне розбещення та за участі останніх задовольняв свою статеву пристрасть неприродним способом.

Внаслідок триваючих дій, направлених на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, ОСОБА_5 порушив соціальний розвиток малолітньої потерпілої ОСОБА_8 .

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 153 КК України, а саме задоволення статевої пристрасті неприродним способом із використанням безпородного стану потерпілої особи, вчинене повторно, щодо малолітньої особи.

Також, у вересні 2013 року ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом на вчинення розпусних дій сексуального характеру відносно малолітньої ОСОБА_7 , достовірно знаючи про вік потерпілої, знаходячись з нею в салоні автомобіля, здійснив відносно неї інтелектуальне розбещення, яке виразилось у цинічних розмовах на сексуальні теми та демонстрації їй відеопродукції порнографічного характеру, внаслідок чого ОСОБА_5 честь і гідність малолітньої потерпілої та порушив її соціальний розвиток.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 156 КК України, тобто вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, у період з вересня 2014 року по листопад 2016 року, приблизно один-два рази в місяць, ОСОБА_5 , діючи повторно, з прямим умислом на вчинення розпусних дій сексуального характеру відносно малолітньої ОСОБА_7 , достовірно знаючи про вік потерпілої, знаходячись з нею в салоні автомобіля, а також за адресою свого місця мешкання: АДРЕСА_1 , вчиняв відносно малолітньої ОСОБА_7 інтелектуальне та фізичне розбещення, а саме оголював свій статевий орган вчиняв акти онанізму та задовольняв свою статеву пристрасть неприроднім способом за участі малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , у присутності малолітньої ОСОБА_7 , внаслідок чого ОСОБА_5 порушив соціальний розвиток малолітньої потерпілої, а також її честь і гідність.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 156 КК України, тобто вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Крім того встановлено, що 05.09.2016, приблизно з 15 год. до 17 год., ОСОБА_5 , діючи повторно, з прямим умислом на вчинення розпусних дій сексуального характеру відносно малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , достовірно знаючи про вік потерпілої, оскільки його син ходив у одну групу у дошкільному закладі з потерпілою ОСОБА_9 , приїхав на автомобілі «Mercedes Vito», д.р.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Михайлова, буд. 15, до Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 89 Запорізької міської ради, де навчалась потерпіла, та з метою задоволення своєї статевої пристрасті шляхом фізичного розбещення, перебуваючи у салоні зазначеного автомобіля, покликав малолітню ОСОБА_9 та в її присутності оголив свій статевий орган та непристойно доторкався до нього, після чого вчинив акт онанізму.

Після цього ОСОБА_5 , діючи з метою приховування своїх злочинних дій, дав малолітній ОСОБА_9 грошові кошти та прохав про вказані події не розповідати батькам.

В подальшому, 08.09.2016 приблизно з 15 год. до 17 год., ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо малолітньої особи, діючи повторно, приїхав на автомобілі «Mercedes Vito», д.р.з. НОМЕР_1 до Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 89 Запорізької міської ради за адресою: м. Запоріжжя, вул. Михайлова, буд. 15, де вчинив аналогічні розпусні дії з метою задоволення своєї статевої пристрасті, шляхом фізичного розбещення малолітньої ОСОБА_9 . Так, ОСОБА_5 , перебуваючи у салоні зазначеного автомобіля, покликав малолітню ОСОБА_9 та в її присутності оголив свій статевий орган та непристойно доторкався до нього, після чого вчинив акт онанізму.

Надалі ОСОБА_5 , побоюючись викриття вчинених ним злочинів, дав малолітній ОСОБА_9 грошові кошти та прохав про вказані події не розповідати батькам.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_5 , діючи повторно, 14.09.2016, приблизно з 15 год. до 17 год., приїхав на автомобілі «Mercedes Vito», д.р.з. НОМЕР_1 до Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 89 Запорізької міської ради за адресою: м. Запоріжжя, вул. Михайлова, буд. 15, де знову вчинив розпусні дії з метою задоволення своєї статевої пристрасті шляхом фізичного розбещення малолітньої ОСОБА_9 . Так, перебуваючи у салоні зазначеного автомобіля, ОСОБА_5 покликав малолітню ОСОБА_9 та в її присутності оголив свій статевий орган та непристойно доторкався до нього, після чого вчинив акт онанізму.

Після цього ОСОБА_5 дав малолітній ОСОБА_9 грошові кошти та прохав про вказані події не розповідати батькам.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 156 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, українець, який має середню освіту, не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину, який зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

14.02.2017 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

14.02.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

15.02.2017 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозру за ч. 2 ст. 156 КК України.

15.02.2017 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 128 000,00 (ста двадцяти восьми тисячі) гривень.

Відповідно до наданих відомостей територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області встановлено, що 24.03.2017 за ОСОБА_5 внесена застава та зараховано кошти на депозитний рахунок суду в сумі 128 000,00 гривень. На останнього були покладені обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Окрім цього ОСОБА_5 були роз`яснені наслідки невиконання вказаних обов`язків.

З 24.03.2017 ОСОБА_5 знаходився на волі, останньому було вручено повістки про виклик на 27.03.2017, 28.03.2017, 29.03.2017, 30.03.2017, 31.03.2017.

30.03.2017 ОСОБА_5 звертається до медичного закладу, а саме у міську багатопрофільну клінічну лікарню № 9 м. Запоріжжя, де його залишають для проведення стаціонарного лікування.

04.04.2017 кримінальне провадження було призупинено через хворобу підозрюваного.

14.04.2017 ОСОБА_5 виписано з міської багатопрофільної клінічної лікарні № 9 м. Запоріжжя, про що останній не повідомив орган досудового розслідування та перестав виходити на зв`язок.

21.04.2017 досудове слідство поновлене для вручення підозрюваному ОСОБА_5 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, однак встановити місце знаходження останнього не виявилось можливим.

21.04.2017 за місцем реєстрації ОСОБА_5 надіслано повідомлено про зміну раніше повідомленої підозру за ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 153 КК України, окрім цього вказана зміна раніше повідомленої підозри була вручена захиснику ОСОБА_5 та його законній дружині (тобто дорослому члену сім`ї).

21.04.2017 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук, оскільки на виклики слідчого підозрюваний не з`являється, за місцем проживання відсутній, його місцезнаходження на даний час невідоме.

З огляду на викладене встановлено, що ОСОБА_5 порушив обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

15.10.2019 до СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт від оперуповноваженого ВКП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_10 , згідно якого встановити місцезнаходження ОСОБА_5 до теперішнього часу не вдалось можливим.

Зібраними під час досудового розслідування доказами встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 153 КК України.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними в ході проведення досудового слідства доказами.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкі злочини, передбачені ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 153 КК України, та, згідно ст. 12 КК України, за ці злочини передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років. Усвідомивши ступінь тяжкості вчиненого злочину та невідворотності покарання за його вчинення, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, почав переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінального покарання, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також встановлені ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків, малолітніх потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні та намагатися тиснути погрозами на них.

Окрім цього, на теперішній час досудове слідство триває, ОСОБА_5 перевіряється на причетність до інших злочинів відносно малолітніх/неповнолітніх осіб, тому, перебуваючи на свободі, підозрюваний може перешкоджати встановленню обставин кримінального правопорушення, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які, згідно ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу свідчить тяжкість кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_5 , а також особистість підозрюваного.

У клопотанні слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримала і просила його задовольнити.

Підозрюваний до суду не з`явився, місцезнаходження його невідомо.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора, дослідивши надані матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого.

Відповідно до ст.. 186 КПК України клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядається судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання.

У ст. 187 КПК України визначений порядок забезпечення прибуття особи для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, де ч.2 передбачає , що якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Прокурор у судовому засіданні пояснив, що слідчим до суду подано клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що розгляд клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у його відсутність є неприпустимим, тому у задоволенні клопотання повинно бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 184, 188,189,190 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , внесене у кримінальному провадженні № 0005803 від 20.19.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153, ч.2 ст.156 КК України застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1