Справа № 473/1381/22
Номер провадження 1-кп/473/62/2023
У Х В А Л А

"28" грудня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську кримінальне провадження №0000195 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з початковою середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання, раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в:

28.12.2023 до суду від прокурора надійшло клопотання щодо продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, в якому, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість інкримінованих злочинів та суворість покарання, що загрожує обвинуваченому, а також з урахуванням даних про особу обвинуваченого, просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримала в повномуобсязі.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора; просив суд застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора, посилався на те, що обвинувачений не вірить, що суд змінить існуючий запобіжний захід.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думки сторін, суд приходить до такого.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

В силу положень ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

01.04.2022 щодо обвинуваченого ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у виді триманняпід вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє - до 07.01.2024 включно.

Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 було обрано з урахуванням тяжкості інкримінованих злочинів, даних про його особу, а також наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні сукупності особливо тяжких злочинів, за найтяжчий з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі з конфіскацією майна; не має постійного місця проживання та соціальних зв`язків; не працює, тобто не має джерела прибутку.

Вирішуючипитання про доцільністьпродовженнязапобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд бере до уваги ч.2 ст.8 Кримінального процесуального кодексу України, де визначено що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Москаленко проти України», зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Виходячи із вищевикладеного, на думку суду обвинувачений може ухилятися від суду, судовий розгляд не завершено.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою відпала.

З огляду на тяжкість інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_7 злочинів, даних про його особу, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України; на переконання суду, застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів жодним чином не перешкоджатиме останньому здійснити переховування від суду.

З метою запобігання спробам переховування від суду, з урахуванням тяжкості пред`явленого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого, приймаючи до уваги те, що підстави, за яких судом відносно обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, та ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися.

На думку суду, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що обвинуваченого в подальшому слід утримувати під вартою.

Таким чином, у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про застосування відносно нього домашнього арешту слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 350, 369-370, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25 лютого 2024 року включно, з його утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про застосування відносно нього запобіжного заходу у домашнього арешту - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3