Провадження №11-кп/801/167/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судового засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора у провадженні ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, не працюючого,проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.04.2000 Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 141 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- 31.10.2002 Ленінським районним судом м. Вінниці за ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 70, 71 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;

- 01.04.2009 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- 04.08.2009 Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі, згідно постанови Крижопільського районного суду Вінницької області від 23.12.2011 року умовно-достроково звільненого з невідбутим строком покарання 1 рік 3 місяці 22 дні;

- 25.02.2015 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі,

визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України та засуджено до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, але не довше ніж на 60 днів, з 17.11.2023 по 15.01.2024 включно, взявши його під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з дня проголошення вироку.

Стягнуто з ОСОБА_8 витрати на користь держави за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 1911,84 грн.

Вирішено долю речових доказів.

встановив:

Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочинів проти власності (востаннє за вироком Вінницького міського суду від 25.02.2015 за ч. 2 ст. 186 КК України), будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєн

ний стан, дія якого неодноразово продовжувалася, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 03.02.2023, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи біля території домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_10 , помітив на території подвір`я вироби із металу, після чого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, умисно, таємно, діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в період дії воєнного стану, близько 12 год. 10 хв. 03.02.2023, зайшов на неогороджену територію домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , після чого, поряд із житловим будинком, на землі взяв належну ОСОБА_10 арматуру сталеву мірну в кількості 20 штук, довжиною по 6 метрів кожна, діаметром 10 мм, вартість якої у відповідності до висновку експерта №1532/1533/23-21 від 17.03.2023 складає 2892,20 грн., а також трубу 1 шт., довжиною 3 метри, діаметром 150мм, товщина металу 10мм, металевий диск від автомобіля ГАЗ-53 радіус 20, паркан-сітку типу рабиця, 1,5x0,2 метри, які для ОСОБА_10 матеріальної цінності не становлять.

У подальшому, ОСОБА_8 разом з викраденим майном, а саме арматурою, попрямував до власного домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де перед парканом на землі залишив викрадене майно, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 завдав матеріальної шкоди ОСОБА_10 на суму 2892,20 гривень.

Крім того, ОСОБА_8 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочинів проти власності (востаннє за вироком Вінницького міського суду від 25.02.2015 за ч. 2 ст. 186 КК України), а також попередньо 03.02.2023 вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, при цьому, будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 03.02.2023 близько 11 год. 45 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи на території домогосподарства, де він проживає, що за адресою: АДРЕСА_1 , поряд із житловим будинком помітив листи профнастилу в кількості 6 штук, які належать ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка являється особою похилого віку, після чого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, умисно, діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в період дії воєнного стану, шляхом вільного доступу, розуміючи, що він діє щодо особи похилого віку, близько 12 год. 32 хв. 03.02.2023, виніс із території домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживає, та в подальшому здав на металобрухт 6 листів профнастилу ПР-15А торгової марки «PSM-profile», розміром 1155x1500 мм, товщиною металу 0,5 мм, коричневого кольору, вартість яких у відповідності до висновку експерта №1534/23-21 від 17.03.2023 складає 3995,70 грн., таким чином розпорядившись чужим майном на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 завдав матеріальної шкоди ОСОБА_11 на суму 3995,70 гривень.

В апеляційній скарзі прокурора у провадженні ОСОБА_9 ставиться питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2023 року в частині зарахування терміну попереднього ув`язнення та визначення початку строку відбування покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Просить доповнити резолютивну частину вироку вказівкою про зарахування ОСОБА_8 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строку попереднього ув`язнення з 17.11.2023 р. по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день позбавлення волі відповідає одному дню попереднього ув`язнення. Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня набрання вироком законної сили. Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про рахування початку строку відбу4вання покарання ОСОБА_8 з дня проголошення вироку.

Вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції ОСОБА_8 визначено покарання у виді позбавлення волі. Ураховуючи, що ОСОБА_8 у вказаному кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 17.11.2023 та вирок суду ще не набрав законної сили, строк попереднього ув`язнення підлягав зарахуванню на підставі ст. 72 КК України. Водночас, цим же вироком суду ОСОБА_8 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, не зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 17.11.2023 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Крім того, як вбачається з резолютивної частини вироку Вінницького міського суду від 17.11.2023 початок строку відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з дня проголошення вироку. У той же час, цим же вироком суду обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і взято під варту в залі суду.

За таких обставин, призначивши ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі та взявши його під варту за проголошеним вироком у залі суду, Вінницький міський суд мав би ухвалити рішення про початок строку відбування покарання з дня набрання вироком законної сили, а не з дня проголошення вироку, як то зроблено судом, оскільки, період з 17.11.2023 по день набрання вироком законної сили є попереднім ув`язненням та підлягав зарахуванню на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу державного обвинувача, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на наступні обставини.

До початку апеляційного розгляду прокурор надав суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , посилаючись на те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція, якого передбачає покарання у виді тривалого терміну позбавлення волі, строк тримання під вартою закінчується 15.01.2024, обставини, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не змінились.

Проте, враховуючи, що розгляд апеляційних скарг проводиться по суті, тому судом не розглядається клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу

Так відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 404 ч.1, 2 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 409 КПК України, підставою для зміни вироку суду першої інстанції може бути неправильне застування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст. 413 КПК України, неправильне застування закону України про кримінальну відповідальність вважається, незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України встановлена судом першої інстанції на підставі показань обвинуваченого, який послідовно, в повному обсязі визнавав обвинувачення, пояснень потерпілої та інших доказів, досліджених судом.

Як зазначалось, в апеляційній скарзі прокурор не оскаржує кваліфікацію дій обвинуваченого, доведеність його вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував характер та ступень тяжкості вчинених злочинів, особу винного, а також обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття, обставину, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Також суд врахував думку потерпілих, які претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_8 не мають, потерпіла ОСОБА_11 просила не позбавляти ОСОБА_8 волі, а також суд врахував, що останній перебуває на обліку у лікаря-нарколога; на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, негативно характеризується за місцем проживання, позитивно характеризується за місцем проходження реабілітації, є раніше судимим.

Таким чином, з урахуванням вимог ст. ст. 65-67 КК України, суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання, передбачене санкціями ч. 3 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, та застосував реальну міру покарання у виді позбавлення волі, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, а також даних щодо особи обвинуваченого.

Разом з тим, доводи прокурора про зарахування попереднього ув`язнення обвинуваченим у строк відбування покарання є слушними.

Згідно ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовуються щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Проте, наведені вимоги залишились поза увагою Вінницького міського суду, оскільки в резолютивній частині оскаржуваного вироку не зазначив про зарахування відповідно до ст. 72 КК України у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою з 17.11.2023 року по день набрання законної сили.

При винесенні вироку, суд першої інстанції, призначивши обвинуваченому покарання, не застосував вимоги ч.5 ст.72 КК України та не зарахував обвинуваченому строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Крім того, як вбачається з резолютивної частини оскаржуваного вироку, при призначенні обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі та обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із взяттям його під варту в залі суду, останній мав би ухвалити рішення про початок строку відбування покарання з дня набрання вироком законної сили, а не з дня проголошення вироку, враховуючи, що період з 17.11.2023 по день набрання вироком законної сили є попереднім ув`язненням, який підлягав зарахуванню на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора у провадженні ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2023 року відносно ОСОБА_8 , - змінити в частині зарахування строку попереднього ув`язнення та визначення початку строку відбування покарання.

Зарахувати ОСОБА_8 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 17.11.2023 р. по день набрання вироком законної сили, тобто до 15.01.2024 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня набрання вироком законної сили - 15.01.2024 р.

В решті вирок залишити без змін.

На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду, а засудженими - в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4