Номер провадження 1-кп/754/1222/23
Вирок

Іменем України

05 жовтня 2023 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0001497 від 11.05.2023 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» №2229-УІІІ з жовтня 2021 року, ОСОБА_3 умисно, систематично протягом тривалого часу вчиняв домашнє насильство психологічною характеру відносно свого сина ОСОБА_5 з яким він проживає в одній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , які мають між собою взаємні права та обов`язки, що призводить до негативних психоемоційних змін у вигляді виникнення періодичних негативних переживань, які погіршують якість його життя (страждання).

Так, ОСОБА_3 04.01.2023 року приблизно о 20 години 00 хвилин, перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого сина ОСОБА_6 , а саме: висловлювався брутальною лайкою, погрожував фізичною розправою, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.02.2023 року у справі №754/1376/23, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян (в сумі 340 грн.).

Крім того, ОСОБА_3 09.01.2023 року, приблизно о 13 години 00 хвилин, перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого сина ОСОБА_6 , а саме: погрожував фізичною розправою, виражався нецензурною лайкою, чим завдав психологічну шкоду та порушив ч.1 п.14, п.1 7 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.03.2023 року у справі №754/1732/23, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАІІ та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян (в сумі 170 грн.). Крім того, ОСОБА_3 направлено на проходження програми для кривдників на строк 3 місяці.

Крім того, ОСОБА_3 10.01.2022 року, приблизно о 09 години 00 хвилин, перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого сина ОСОБА_6 , а саме: кидався в бійку, погрожував фізичною розправою, виражався нецензурною лайкою, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07.04.2023 року у справі №754/2529/23, ОСОБА_7 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян (в сумі 340 грн.).

Крім того, ОСОБА_8 16.01.2023 року приблизно о 15 години 00 хвилин, перебуваючи за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого сина ОСОБА_6 , а саме: висловлювався брутальною лайкою, погрожував фізичною розправою та штовхав, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАІІ. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.02.2023 року у справі №754/1378/23 ОСОБА_7 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян (в сумі 340 грн.).

Таким!чином, ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КпАІ І за вчинення насильства в сім`ї, не зважаючи на вжиті заходи, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті неприязних відносин, продовжив вчиняти відносно свого сина ОСОБА_6 дії психологічного домашнього насильства.

Так, ОСОБА_8 04.05.2023 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, перебуваючи за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дії, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття у сім`ї, вчинив психологічне насильство відносно свого сина ОСОБА_5 , з яким спільно проживає в одній квартирі та перебуває у сімейних відносинах, що виразилось у принижуванні, висловлюванні образ, нецензурної ланки в його сторону та погрозами застосування фізичного насильства. Зазначені умисні, систематичні, протиправні дії ОСОБА_3 призвели до погіршення якості життя потерпілого ОСОБА_6 ..

Сімейна ситуація має для потерпілого ОСОБА_6 психотравмуючий характер, обумовлює у нього неможливість повноцінно відпочивати, викликає періодичні негативні переживання (емоційну лабільність, почуття образи, приниження честі та гідності, безпорадності та причетності, емоційну напругу, певні побоювання та тривожні очікування), що вимагають від потерпілого залучення додаткових ресурсів. Ображаюча поведінка ОСОБА_9 обумовлює у потерпілого ОСОБА_6 періодичні негативні переживання, які погіршують якість його життя (страждання).

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, щиро розкаявся і підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно всіх обставин справи, які ніким не оспорюються, проти цього не заперечують учасники судового розгляду, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, учасникам судового розгляду роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору належності та допустимості, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і його дії вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У відповідності до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, санкцією ст. 126-1 КК України передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста до двохсот сорока годин, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років.

Відповідно до встановлених обставин, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке за класифікацією, визначеною ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до даних про особу обвинуваченого, ОСОБА_3 , раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Враховуючи наведені дані про особу ОСОБА_3 , його матеріальний стан, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів у виді обмеження волі, в межах встановлених у санкціях відповідних статей особливої частини КК України.

Між тим, враховуючи особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, має визначене місце реєстрації та проживання, не працює, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання, обставини скоєного кримінального правопорушення, те, що ОСОБА_3 являється раніше не судимою особою, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою уповноваженим органом з питань пробації за місцем його проживання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання у виді 1 /одного/ року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 /один/ рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1