Справа № 152/1123/23
У Х В А Л А

про вирішення клопотання про продовження строку застосування

запобіжного заходу

01 лютого 2024 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Шаргородського районного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000141 від 24 червня 2023 року відносно ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, -

у с т а н о в и в:

Прокурор в судовому засіданні, посилаючись на неможливість закінчення судового розгляду до спливу чинного строку запобіжного заходу обвинуваченому, просить продовжити на 60 днів строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 з підстав того, що попередньо визначені ризики, пов`язані із можливістю обвинуваченого здійснювати незаконний вплив на свідків в даному кримінальному провадженні та продовжити свою злочинну діяльність, дотепер не зменшились та не зникли.

Обвинувачений заперечив щодо продовження йому строку тримання під вартою, просив змінити визначений йому запобіжний захід на більш м`який, а саме на домашній арешт у нічний час за адресою АДРЕСА_1 . Пояснив, що це домоволодіння належить його матері та наразі там проживає його сестра. Вказані особи не заперечуватимуть щодо перебування ОСОБА_5 на умовах домашнього арешту за цією адресою. Крім цього ОСОБА_5 , пояснив, що потребує спеціального лікування дерматолога, яке неможливе в умовах перебування під вартою.

Захисник ОСОБА_4 вказала, що ризики, на які посилається прокурор в своєму клопотанні на даний час не існують, клопотання прокурора взагалі не обґрунтоване та не підтверджується жодним доказом. У зв`язку з необхідністю проходження обвинуваченим лікування у спеціаліста, яким не забезпечена установа, де ОСОБА_5 утримується під вартою, захисник просила змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт в нічний час.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. 31 січня 2024 року подав до суду заяву, в якій просив судове засідання проводити без його участі.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 26 червня 2023 року до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 23 серпня 2023 року та визначено розмір застави в межах п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 134200 грн. Ухвалами суду від 17 серпня, від 13 жовтня та від 7 грудня 2023 року запобіжний захід, обраний обвинуваченому, продовжено строком на 60 днів. Строк дії ухвали від 7 грудня 2023 року закінчується 4 лютого 2024 року.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із частиною першою статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

В даному випадку суд враховує, що судове слідство (з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами) на теперішній час не закінчено, зокрема не допитаний один свідок. Тому ризик можливого незаконного впливу обвинуваченого на цього свідка, на думку суду, наразі продовжує існувати. Суд погоджується з думкою прокурора, що ризик продовження вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень також існує, оскільки він раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення проти власності.

Що стосується клопотання сторони захисту про необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу для надання можливості лікуватися, то суд звертає увагу на те, що в Україні діє Порядок взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затверджений наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року №212/20525. Пунктами 2.3, 2.6, 2.8 вказаного Порядку передбачено, що медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, узятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця. Відшкодування витрат, пов`язаних із залученням обраного лікаря-фахівця, здійснюється за рахунок особи, узятої під варту, якій надавалась медична допомога, або її родичів. Якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.

З огляду на викладене, а також з огляду на те, що суду не було надано доказів неможливості лікування обвинуваченого в умовах перебування в СІЗО, суд вважає, що клопотання сторони захисту про необхідність зміни запобіжного заходу з вказаних мотивів є необґрунтованим. Крім цього, стороною захисту не надано суду документів, які б підтверджували можливість перебування обвинуваченого під домашнім арештом за конкретною адресою (документи, які посвідчують право власності на домоволодіння, згода власника на перебування обвинуваченого під домашнім арештом у домоволодінні, тощо).

Тому з огляду на викладене, з метою забезпечення кримінального провадження суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 176-178, 183 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, продовжити строком на 60 (шістдесят) днів.

Одночасно залишити обвинуваченому ОСОБА_5 раніше визначений розмір застави в межах п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 134200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) гривень, які можуть бути внесені як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Визначити строк дії ухвали в частині продовження строку застосування запобіжного заходу - до 31 березня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА