Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/2353/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2024 р. смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.08.2023 року за №0000101, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Білоусівка, Сокирянського району Чернівецької області, жительки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючої, розлученої, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

встановив:

22 серпня 2023 року близько 14 год. 15 хв., поблизу території домогосподарства розташованого по АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , під час конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вирішила нанести тілесні ушкодження колишньому чоловікові ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій та наслідки, бажаючи їх настання, ОСОБА_6 умисно взяла в руки дерев`яну палицю, яка знаходилася поблизу магазину та нанесла один удар в праву ділянку голови ОСОБА_4 .

Крім того, в ході конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , останній впав на праве коліно.

Таким чином, ОСОБА_6 умисно спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: садна шкіри правої завушної ділянки голови, трьох саден шкіри правої вушної раковини, садна шкіри правої передвушної ділянки обличчя, садна шкіри правого колінного суглобу, що по своєму характеру відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_6 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненому визнала в частині нанесення потерпілому удару палкою по голові та показала, що 22 серпня 2023 року, знаходячись на їхній з чоловіком присадибній земельній ділянці, побачила, що в їхній магазин заходить ОСОБА_8 . У них почався конфлікт. ОСОБА_9 вдарив її рукою по голові і вона зчепилася з ОСОБА_8 . Потім вони вийшли на вулицю,вона взяла палицю, яка стояла біля магазину і вдарила нею ОСОБА_10 по голові в праву сторону. Свідками цих подій були: її дочка ОСОБА_11 , син ОСОБА_8 і ще один чоловік. Вона (обвинувачена) викликала поліцію.

Обвинувачена показала, що вдарила ОСОБА_12 палкою по голові, захищаючись від нього. Крім того, вона не штовхала його в спину, а він упав сам, коли йшов за нею.

Крім показань обвинуваченої, її винуватість та інші обставини вчиненого кримінального правопорушення підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: показаннями потерпілого, свідків, письмовими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що коли він був в магазині, ОСОБА_8 привезла товар. В магазин забігла ОСОБА_13 з їхньою дочкою та внучкою. ОСОБА_13 питала в ОСОБА_8 хто вона така, шарпала її та порвала їй одяг. Вони вийшли, а ОСОБА_8 закрилася в магазині. ОСОБА_13 вийшла на дорогу, кричала, взяла палицю, вдарила його по голові, він впав, але точно не пам`ятає чи від удару ОСОБА_14 чи від того, що вона його штовхнула. Потім вона ще раз вдарила його по голові.

Після цього, у нього крутилася голова, був тиск 180/100. Медичну допомогу йому не надавали. Рани обробляла ОСОБА_8 , вони заживали приблизно тиждень. Вказав, що його здоров`я не змінилося, але погіршився сон.

Свідок ОСОБА_15 суду показала, що потерпілий ОСОБА_4 це її чоловік, з осені 2022 року вони проживають разом. 22 серпня 2023 року близько 14 год. вона приїхала з товаром до магазину, в якому працює чоловік, оскільки сам він не може їздити за товаром, бо є інвалідом. В магазині був чоловік і її син. ОСОБА_14 з дочкою забігли в магазин. ОСОБА_14 почала рвати на ній одяг. Хлопці почали їх розбороняти. ОСОБА_14 била їх і її, тягала її за коси, вдарила пляшкою по голові, тому вона ( ОСОБА_15 ) закрилася в магазині. ЇЇ син почав кричати, вона відкрила двері і побачила, що голова ОСОБА_10 закривавлена з правої сторони над вухом, вухо було синє і над вухом була гуля. Чоловік тримався за голову. Син сказав, що ОСОБА_14 штовхнула чоловіка і била палицею. Свідок показала, що обробляла рану чоловіка і він викликав поліцію. Після цього у чоловіка довго боліла голова, піднімався тиск, він став нервовий, приймає ліки.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що є сусідом потерпілого ОСОБА_4 . Останній попросив його поїхати в місто з його жінкою, щоб купити товар. Вони поїхали, скупилися, приїхали, вивантажували товар в магазин. Через деякий час ОСОБА_13 з дочкою зайшли в магазин. Потім ОСОБА_14 вийшла з магазину, взяла біля магазину палку, вдарила ОСОБА_10 по голові, по правому вусі, потім збила з ніг і ще раз вдарила його палкою. Син ОСОБА_8 вирвав в неї палку і викинув. Потім ОСОБА_17 вийшла з магазину і обробляла чоловікові рани.

Свідок ОСОБА_18 суду показала, що обвинувачена і потерпілий це її батьки. 22.08.2023 вони з матір`ю побачили в магазині ОСОБА_8 . Між її матір`ю та ОСОБА_19 почався конфлікт і батько вдарив маму в голову. Матір взяла ОСОБА_19 за волосся, остання зривала з матері ланцюжок. Вони повиходили на вулицю, а ОСОБА_19 закрилася в магазині. Батько замахувався на її матір і вона вдарила його палкою по голові в праву сторону один раз, потім ще раз замахнувся і впав з порогу. Палка стояла на підмурку. Матір не штовхала батька в спину, так як вони стояли один до одного обличчям і батько не повертався спиною до матері.

Свідок ОСОБА_20 суду показала, що живе біля магазину ОСОБА_4 і не є родичкою сторін по справі. В той день вона почула крик, вийшла і побачила ОСОБА_21 і ОСОБА_10 , між ними був конфлікт. Галя взяла палку, яка була біля магазину, і вдарила його палкою по голові, він зачепився і впав, ніхто його не штовхав.

Згідно висновку експерта №439 від 23.08.2023 р. у ОСОБА_4 мають місце тілесні ушкодження у вигляді «садна шкіри правої завушної ділянки голови, трьох саден шкіри правої вушної раковини, садна шкіри правої передвушної ділянки обличчя», які виникли від дії тупих твердих предметів, якими могли бути дерев`яна палиця та їй подібні предмети, по строку свого виникнення можуть відповідати 22.08.2023 року, що могло мати місце в строк та за обставин, вказаних в постанові про призначення даної судово-медичної експертизи і підекспертним ОСОБА_4 , по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли короткочасного розладу здоров`я, та мають незначні, скороминучі наслідки.

Також у ОСОБА_4 має місце тілесне ушкодження у вигляді «садна шкіри правого колінного суглобу», яке виникло при падінні ОСОБА_4 з висоти власного зросту на правий колінний суглоб, та ударі об тупий твердий предмет, по строку свого виникнення може відповідати 22.08.2023 року, що могло мати місце в строк та за обставин, вказаних в постанові про призначення даної судово-медичної експертизи і підекспертним ОСОБА_4 , по своєму характеру відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження, що не потягло короткочасного розладу здоров`я, та має незначні, скороминучі наслідки (а.к.п.25).

Під час слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_4 від 24.08.2023 р., останній продемонстрував область голови, куди ОСОБА_6 нанесла йому удар дерв`яною палицею (а.к.п.18-22).

Однак, суд не бере до уваги показання потерпілого в судовому засіданні та відповідні дані слідчого експерименту (а.к.п.22) про те, що ОСОБА_6 наносила ще один удар потерпілому палкою по голові після його падіння, оскільки такі дії ОСОБА_6 не інкримінуються стороною обвинувачення, а відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Крім того, суд виключає з обвинувачення твердження про те, що ОСОБА_6 , штовхнула ОСОБА_4 руками в спину, внаслідок чого останній впав на праве коліно та не бере до уваги відповідні дані слідчого експерименту (а.к.п.21-22), огляду на таке.

Під час безпосереднього допиту в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 не зміг ствердно вказати, що він впав саме внаслідок того, що ОСОБА_6 штовхнула його в спину.

При цьому, Свідок ОСОБА_16 показав, що ОСОБА_6 збила з ніг потерпілого.

Свідок ОСОБА_18 показала, що матір не штовхала батька руками в спину, оскільки під час конфлікту вони стояли один до одного обличчям.

Свідок ОСОБА_20 суду показала, що ОСОБА_9 сам впав, ніхто його не штовхав.

Крім того, як вбачається з висновку експерта №439 від 23.08.2023, у потерпілого не виявлено жодних тілесних ушкоджень в області спини, які могли б виникнути внаслідок поштовху руками (а.к.п.25).

Однак, враховуючи те, що конфлікт між обвинуваченою та потерпілим тривав певний проміжок часу, розпочався в магазині, продовжився на вулиці, враховуючи намір і умисел обвинуваченої нанести потерпілому тілесні ушкодження, суд вважає, що усі тілесні ушкодження, зазначені у висновку експерта №439 від 23.08.2023, заподіяні потерпілому саме внаслідок неправомірних дій ОСОБА_6 в ході даного конфлікту.

При призначенні обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, є кримінальним проступком.

Щодо особи винної, то суд враховує те, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, згідно довідок КНП «Ярмолинецька багатопрофільна лікарня» на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

При цьому, суд не вважає обставиною, що пом`якшує покарання, щире каяття, як вказала прокурор, з огляду на таке.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Відповідний правовий висновок висловлений у Постанові ВС у справі № 166/1065/18 від 18.09.2019 р.

При цьому суд враховує, що протягом усього судового розгляду обвинувачена не попросила пробачення у потерпілого, а зробила це лише в останньому слові, після того, як потерпілий вказав, що вона не просила у нього пробачення.

Крім того, потерпілий показав, що обвинувачена не пропонувала йому та не здійснювала жодного відшкодування за вчинене нею діяння.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю та щодо колишнього подружжя.

З врахуванням вищезазначених обставин, враховуючи, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи особу винної, наявність двох обставин, що обтяжують покарання, та відсутність обставин, що його пом`якшують, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в максимальному розмірі.

Щодо вирішення цивільного позову, суд виходить з наступного.

Потерпілий ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення на його користь 50 000 грн. моральної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 йому завдано тілесні ушкодження, фізичний біль, душевні страждання та переживання, що негативно вплинуло на його здоров`я. Крім того, він є особою з інвалідністю 2 групи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншому ушкодженням здоров`я.

Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я,…у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з п.5 вказаної постанови Пленуму ВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до п.9 даної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих

стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану… При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що кримінальним правопорушенням, яке мало місце 22серпня 2023 року, позивачу (потерпілому) заподіяно моральну шкоду і при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що йому заподіяно тілесні ушкодження, у зв`язку з чим він відчував фізичний біль та душевні страждання. Крім того, суд враховує, що потерпілий є особою з інвалідністю 2 групи (а.с.п.36).

Враховуючи викладене, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково в розмірі 7000 грн.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя: АДРЕСА_2 ) 7000 (сім тисяч) гривень моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1