ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1609/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000628, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває вказане кримінальне провадження.

Захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_4 заявлено клопотання, підтримане обвинуваченим ОСОБА_5 , про зупинення судового провадження, у зв`язку із тим, що останній, починаючи з лютого 2022 року, проходить військову службу за призовом під час мобілізації.

Прокурор категорично заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину під час проходження військової служби.

Вислухавши думку учасників судового провадження, перевіривши наявні матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Так, дійсно положеннями ст. 335 КПК України передбачено, зокрема, що у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Разом з тим, як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, в умовах воєнного стану, будучи призваним ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 4 березня 2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 3 від 4 березня 2022 року (по стройовій частині), прийнятий та призначений на посаду командира ІНФОРМАЦІЯ_4 цієї ж військової частини та зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення, в подальшому 25 листопада 2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 269 від 25 листопада 2022 року (по стройовій частині), командира ІНФОРМАЦІЯ_4 цієї ж військової частини призначений на посаду командира кулеметного взводу 1 стрілецької роти цієї ж військової частини, 12 березня 2023 року під час проходження військової служби о 13:00, самовільно залишив місце служби під час несення служби в наряді в якості чергового парку автомобільної техніки військової частини НОМЕР_1 за місцем тимчасового розташування цієї військової частини ІНФОРМАЦІЯ_5, та до 10 травня 2023 року, без поважних причин, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Таким чином ще до набуття статусу обвинуваченого у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 був мобілізований, при цьому об`єктом інкримінованого злочину є установлений порядок несення військової служби, а суб`єктом вказаного злочину може бути тільки військовослужбовець.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що зупинення судових проваджень у категорії військових злочинів, у зв`язку із проходженням військової служби за призовом під час мобілізації, може змоделювати негативну поведінку серед військовослужбовців та знівелювати принцип невідворотності справедливого покарання за скоєння правопорушень, пов`язаних з самовільним залишенням військової частини, під час виконання обов`язків військової служби, про що було вказано в пояснювальній записці до проекту Закону України № 2839-IX від 13.12.2022 року, що був ухвалений та яким внесено зміни у тому числі до положень Кримінального кодексу України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Посилання сторони захисту на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 21.09.2022 року у справі № 192/1576/19 та від 05.01.2023 року у справі № 459/2250/21, є безпідставними, оскільки правові позиції Верховного Суду, викладені у названих постановах, не є релевантними до обставин цієї справи та відповідні судові рішення приймалися за іншої фактичної бази.

Посилання Позивача на позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 21.09.2022 року у справі № 192/1576/19 та від 05.01.2023 року у справі № 459/2250/21, є безпідставними, оскільки правові позиції Верховного Суду, викладені у названих постановах, не є релевантними до обставин цієї справи та відповідні судові рішення приймалися за іншої фактичної бази.

При цьому кримінальний процесуальний закон не містить вказівок про те, що рішення місцевого суду по аналогічних кримінальних провадженнях, на які вказала сторона захисту, мають силу джерела права.

З огляду на викладене підстав для задоволення клопотання сторони захисту та зупинення даного судового провадження - немає.

Керуючись ст. 314 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання сторони захисту про зупинення кримінального провадження до звільнення обвинуваченого з військової служби - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя