Справа № 949/1456/21
Провадження №1-кс/949/324/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання власника арештованого майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2023 року власник майна ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотання в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_4 від 09.11.2021 (справа №949/1456/21) на автомобіль марки "PEUGEOT" моделі "EXPERT", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Крім того, просить зобов`язати заступника начальника СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000200 від 08.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, повернути автомобіль марки "PEUGEOT" моделі "EXPERT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться у складському приміщенні, що за адресою: АДРЕСА_1 його власнику ОСОБА_3 , адреса якого: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування клопотання власник майна зазначає, що ухвалою слідчого судді від 09 листопада 2021 року накладено арешт на автомобіль марки "PEUGEOT" моделі "EXPERT", реєстраційний номер НОМЕР_1 . Він є власником даного автомобіля.

28 червня 2023 року заступником начальника СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, проте питання про скасування арешту автомобіля не вирішено. За таких обставин відпали підстави для подальшого арешту майна.

У судове засідання власник майна ОСОБА_3 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримує.

Заступник начальника СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду клопотання був повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Слідчий суддя, перевіривши клопотання на дотримання вимог КПК України, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст. 131 КПК України, є арешт майна, суть якого полягає у позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Порядок скасування арешту майна встановлюється ст. 174 КПК України.

Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, встановлено, що ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 09 листопада 2021 року в рамках кримінального провадження №0000200 від 08 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, накладено арешт на автомобіль марки "PEUGEOT" моделі "EXPERT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_3 .

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді, вбачається, що метою накладення арешту на майно було збереження речових доказів, яким було визнано автомобіль марки "PEUGEOT" моделі "EXPERT", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Аналіз наведених положень свідчить про те, що із клопотанням про скасування арешту майна, окрім сторони кримінального провадження, а саме підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, може звернутися інший власник або володілець такого майна.

Так, як вбачається із доданого до клопотання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником автомобіля марки "PEUGEOT" моделі "EXPERT", реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_3 .

Оскільки закон захищає право добросовісного власника або законного володільця майна від несприятливих наслідків використання його майна третіми особами, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, ОСОБА_3 як володілець майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Водночас, у справах «Бакланов проти росії», «Фрізен проти росії», ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року р справі № 727/2878/19 (провадження № 14-516цс19), було зроблено висновок про те, що у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Встановлено, що постановою заступника начальника СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 28 червня 2023 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000200 від 08 листопада 2021 року, закрито у зв`язку з встановленням відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Таким чином, оскільки кримінальне провадження №0000200 закрито 28 червня 2023 року, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки арешт накладався з метою забезпечення збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, яке постановою слідчого закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України, потреба у збереженні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на вказане вище майно, відпала.

На переконання суду, подальший арешт майна, за відсутності передбачених для цього підстав, може порушити право власника на вільне використання своєї власності, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, а тому клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

У той же час, слідчий суддя не вирішує питання щодо зобов`язання слідчого та/або прокурора повернути у користування законному володільцю майна, арешт якого скасовано, оскільки вимогами ст. 174 КПК України цього не передбачено.

Втім, варто зазначити, що у відповідності до ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

Таким чином, саме скасування арешту майна і слугує підставою для повернення такого майна особі, у якої воно було вилучено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання власника арештованого майна - ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_4 від 09.11.2021 (справа №949/1456/21), на автомобіль марки "PEUGEOT" моделі "EXPERT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_4