ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000072 від 07 січня 2020 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Краматорськ Донецької області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, працюючого в ФОП ОСОБА_6 робітником з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2020 року помічник дільничного офіцера поліції Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 разом з інспектором взводу №1 роти №4 БПП в м.Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП ОСОБА_7 перебували в складі мобільної групи реагування для протедії домашнього насильства. 06.01.2020 приблизно о 22 годині 20 хвилин працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_7 отримали на службовий планшет виклик за усним повідомленням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 за фактом домашнього насильства, яке відбулось за адресою: АДРЕСА_1 .

Працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на службовому автомобілі прибули до п.№2 буд. АДРЕСА_3 де їх вже чекав заявник ОСОБА_5 якому працівники поліції, пред`явили свої посвідчення. В усній бесіді працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з`ясували у ОСОБА_5 , що в нього стався конфлікт з його матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , і що остання перебуває за вказаною адресою. ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння, у збудженому стані, вів себе зухвало та агресивно по відношенню до працівників поліції, та в нього до них виникли неприязні відносини. Далі ОСОБА_5 запропонував працівникам поліції піднятись до нього в квартиру за вказаною адресою, з метою встановлення обставин конфлікту з ОСОБА_8 . Працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які знаходились при виконанні службових обов`язків та на яких, згідно з п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII, покладені обов`язки щодо забезпечення безпеки громадян та громадського порядку, а також припинення кримінальних правопорушень, разом з ОСОБА_5 піднялись на ліфті на 9 поверх п.№2, буд. АДРЕСА_4 .

Перебуваючи на площадці 9 поверху ОСОБА_5 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи виконання працівниками ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , службових обов`язків, діючи умисно з метою нанесення тілесних ушкоджень працівникові поліції наніс один удар правою рукою ОСОБА_4 в область обличчя.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 поліцейському Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 заподіяно наступні тілесні ушкодження: перелом кісток носу, крововиливи носа, крововиливи вік очей, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я, яке вимагає для свого загоєння термін лікування понад 6-ти, але менше 21-го дня (з-х тижнів).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову щодо речових доказів та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легкої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.345 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, міцних соціальних зв`язків не має, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Підстав для застосування ст.69 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.345 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням обов`язків, передбаченими ст.76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349,370,373,374,376,394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1