Провадження № 1-кп/686/1211/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників - адвокатів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника потерплих - ОСОБА_10 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000211 від 01.05.2023 на підставі обвинувального акта щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює водієм в ФОП « ОСОБА_11 », зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий

по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

01 травня 2023 року, близько 13 години 00 хвилин, в світлу пору доби, ОСОБА_4 керуючи власним автомобілем марки «Opel» моделі «Astra» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в межах міста Хмельницького по правій смузі руху сухої, прямої, асфальтобетонної проїзної частини, вулиці Тернопільської зі сторони вул. Кам`янецької в напрямку до вул. Інститутської м. Хмельницького, поблизу будинку № 12, в порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту - Правил) не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну .

ОСОБА_4 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.2 «зебра» та дорожніми знаками 5.38.1 і 5.38.2 «Пішохідний перехід», рухаючись в межах своєї смуги руху, маючи об`єктивну спроможність виявити на проїзній частині пішоходів ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які перетинали проїзну частину в межах вищевказаного нерегульованого переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля «Opel» моделі «Astra» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , в порушення вимог п. 18.1 Правил, не вжив заходів для зменшення швидкості та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , чим створив для них небезпеку та продовжуючи свій рух та допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 передньою лівою частиною автомобіля.

Внаслідок наїзду ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми (тотальний субарахноїдальний крововилив обох півкуль головного мозку із затіканням рідкої крові на базальні поверхні, забій базальної поверхні лобної частки лівої півкулі речовини головного мозку) із точками прикладання травмуючої сили у вигляді саден правої лобно-скроневої ділянки голови, забійної рани та крововиливу в м`які тканини правої скроневої ділянки голови, крововиливу верхньої повіки лівого ока, які є тяжкими тілесними ушкодженнями, що в клінічному перебігу викликають загрозливі для життя явища - набряк головного мозку, що небезпечні для життя в момент спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_12 . ОСОБА_12 загинув на місці ДТП внаслідок закритої черепно-мозкової травми (тотальний субарахноїдальний крововилив обох півкуль головного мозку із затіканням рідкої крові на базальні поверхні, забій базальної поверхні лобної частки лівої півкулі речовини головного мозку), як наслідок - набряк головного мозку.

Пішохід ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого внутрішньо-суглобового, повного, косого перелому медіальної кісточки лівої великогомілкової кістки з переходом на передню та задню поверхню епіфіза лівої великогомілкової кістки з незначним зміщенням уламку дещо вниз, внутрішньо-суглобового, повного, багатоуламкового перелому дистального епіфізу латеральної поверхні лівої великогомілкової кістки на рівні малогомілкової вирізки з незначним зміщенням уламків, підшкірної гематоми лівої гомілки, забою і забійної рани м`яких тканин правої гомілки у верхній третині, обширного після травматичного підшкірного крововиливу правої гомілки, забою, підшкірного крововиливу правого ліктьового суглобу, які є тілесними ушкодженнями середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричиняють тривалий розлад здоров`я (більше 21 доби).

Пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого розриву медіальної та латерально-колатеральної зв`язки лівого колінного суглобу ІІ ступеню з тимчасовим порушенням функції, які є тілесними ушкодженнями середнього ступеня тяжкості, як такі, що за звичай спричиняють тривалий розлад здоров`я (більше 21 доби).

Своїми діями ОСОБА_4 , порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 2.3 д), 18.1 Правил дорожнього руху України, зміст яких полягає в наступному:

п. 1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення водієм ОСОБА_4 вищевикладених вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками - спричинення смерті потерпілому ОСОБА_12 , середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

За порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_12 та заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачений ОСОБА_4 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України.

В суді, ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що призвела до вищевказаних наслідків визнав повністю, не оспорював обставини ДТП та порушенням ним вказаних в обвинувальному акті ПДР України та показав, що дійсно він того дня здійснив наїзд на пішоходів, за тих обставин. що вказані в обвинувальному акті, після цього відразу зупинився, здійснив необхідні заходи безпеки, підійшов до пішохода, викликали швидку, поліцію. Про скоєне жалкує, на сьогодні відшкодував потерплим задану шкоду, просив суворо не карати.

Крім зізнавальних показів обвинуваченого його вина також підтверджується показами потерплих.

Допитані в суді потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 показали, що дійсно вони разом із ОСОБА_12 01 травня 2023 року, близько 13 години по вулиці Тернопільської в м. Хмельницькому преходили на нерегульованому пішохідному переходу і пройшовши невелику відстань по ньому на них був здійснений наїзд легковим автомобілем. В результаті ДТП вони отримали тілесні ушкодження, а ОСОБА_12 загинув. Потерпіла ОСОБА_8 підтвердила, що обвинуваченим їй було відшкодовано завдану шкоду здоров`ю, будь-яких претензій та вимог до ОСОБА_4 не має. ОСОБА_9 вказав, що він також не має будь-яких матеріальних претензій до обвинуваченого.

Представником потерпілої ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_10 підтверджено та надано докази, що потерпіла не має будь-яких матеріальних претензій до обвинуваченого.

В ході судового розгляду ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не наполягали на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 реальної міри покарання та просили останнього не позбавляти водійських прав.

У відповідності до частини 3 статті 349 КПК України, за згодою усіх учасників судового провадження, після з`ясування добровільності їх позицій, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вищезазначених обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши наслідки такого рішення. Фактичні обставини кримінального правопорушення ніким не оспорюються і підтверджуються показаннями обвинуваченого та потерпілих.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані суду документи, з`ясувавши правильність розуміння та значення обвинуваченим змісту фактичних обставин, які ніким із учасників процесу не оспорюються, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати винним у вчинені злочину і його дії слід кваліфікувати за частиною 2 статті 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, що спричинило смерть потерпілого та заподіяння потерпілим середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

При обранні виду та міри покарання судом враховуються положення ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчинення ним та іншими особами нових злочинів, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання та роботи ОСОБА_4 характеризується позитивно, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Так, ОСОБА_4 активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся в скоєному, відшкодував задану потерпілим шкоду, має на утримані дружину, яка перебуває у декретній відпустці та малолітню дитину 2022 року народження, дані обставини відповідно до положень статті 66 КК України суд визнає як обставинами, що пом`якшують покарання. Обставинами, що обтяжують покарання судом не встановлені. Потерпілі будь-яких претензій майнового характеру до обвинуваченого не мають, що підтверджується їх заявами поданими до суду.

ОСОБА_4 згідно із статтею 12 КК України, вчинив тяжкий необережний злочин, враховуючи особу винного, його молодий вік, обставин вчинення злочину, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті передбаченої частиною 2 статті 286 КК України (5 років) без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки обвинувачений не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, на сьогодні працює водієм і використовує автомобіль для заробітку, потерпілі не хотіли позбавляти його такого права, а позбавлення права керувати транспортним засобом призведе до позбавлення його роботи та права на працю і поставить у скрутне матеріальне становище сім`ю обвинуваченого.

Крім того, враховуючи наявність декількох пом`якшуючих обставин покарання: активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, відшкодування завданої злочином шкоди, перебування на утриманні дружини та малолітньої дитини, думку потерпілих, які вказали, що можливе звільнення обвинуваченого від покарання на підставі ст. 75 КК України, особу обвинуваченого, який на сьогодні є соціально адаптованою особою, ризики вчинення повторного злочину та ризики небезпеки для суспільства з боку обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і в силу статей 75 КК України він може бути звільнений від відбування покарання із застосуванням іспитового строку і покладенням обов`язків передбачені статтею 76 КК України. Саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України, накладений арешт на майно відповідно до положень частини 4 статті 174 КПК України слід скасувати.

Відповідно до вимог частини 2 статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів - кошти в сумі 9560 грн. за проведення експертиз.

В ході судового розгляду ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_14 заявили цивільний позов до ПАТ Страхова Група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до позовних вимого зазаначено, що 01.05.2023 року внаслідок ДТП, яка сталась із вини ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди. ОСОБА_12 , являється чоловіком - ОСОБА_7 та є батьком ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В результаті ДТП та загибелі дітям завдано непоправимої шкоди - в зв`язку з втратою годувальника, моральна шкода, та шкода пов`язана з витратами понесеними на поховання потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_4 коли керував належним йому транспортним засобом «Opel» моделі «Astra» д.н.з. НОМЕР_1 не був працівником будь-якого підприємства , установи організації, і його цивільно-правова відповідальність була застрахована ПАТ страхова Група «ТАС», згідно полісу № АТ/3600798 (надалі по тексту відповідач/страховик). Розмір страхової суми за шкоду заподіяну життю та здоров`ю одного потерпілого становить 320000, 00 грн.; за шкоду заподіяну майну потерпілого 160000,00 грн.

Оскільки дана дорожньо-транспортна пригода є страховим випадком, завдана внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди шкода підлягає відшкодуванню відповідачем на умовах та в порядку передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників на земних транспортних засобів» позивачі посилаючись на наступні моменти заявлені позовні вимоги обґрунтовують наступним.

Згідно ст. 27.2 Закону N1961-IV, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно ч. 1 ст. 1200 ЦК України встановлено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більщ як до досягнення ним двадцяти трьох років). Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди загинув чоловік - батько. Повнолітня позивачка ОСОБА_14 , яка не досягла 23 роки продовжує навчатись, а неповнолітня ОСОБА_14 проживає з матір`ю і на момент смерті батька діти мають право на отримання від нього утримання.

Враховуючи вищевикладене, позивачі син - ОСОБА_14 та дочка і - ОСОБА_14 вказують, що за даним страховим випадком розмір страхової виплати на відшкодування моральної шкоди, у зв`язку із втратою годувальника на одну дитину складає 120 600 гривень (36 Х 6700=241200/2 = 120600 грн.) тому просять стягнути на їх користь дані кошти.

Також позивачі вказують, що у зв`язку із смертю чоловіка та батька їм було завдано моральну шкоду: ОСОБА_7 , та її сину ОСОБА_14 у зв`язку із смертю чоловіка та батька в 1200000 грн., а моральну шкоду дочці - ОСОБА_14 у 600000 грн.

Згідно ст. 27.3 Закону №1961-IV, страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "г" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Право на отримання страхової виплати на відшкодування моральної шкоди в зв`язку з смертю батька мають дружина та двоє дітей.

Відповідно до Закону України від 03 листопада 2022 року № 2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (далі - Закон № 2710) розмір мінімальної заробітної плати становив 6700,00 грн.

У зв`язку із цим позивачі: дружина ОСОБА_7 та двоє дітей - ОСОБА_14 , ОСОБА_14 мають право на відшкодування частини моральної шкоди , заподіяної смертю фізичної осорби і вона становить 80400 грн. а на кожного із позивачів припадає по 26800 грн. (12/3*6700=26800) тому просять стягнути дані суми із відповідача.

Крім того позивачі зазначають, що мають право на відшкодування витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника.

Згідно пункту 27.4 статті 27 Закону № 1961-IV, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до підтверджуючих документів позивачкою було здійснено витрати на поховання 17973 грн. 90 коп.

Враховуючи те, що відшкодування витрат пов`язаних з похованням потерпілого обмежується 12 мінімальними заробітними платами, що були встановлені законом на день настання страхового випадку, загальний розмір витрат на одного потерпілого не перевищує 80400 грн., тому позивачка ОСОБА_7 просить стягнути із відповідача 17973 грн. 90 коп.,

Також позивачами було понесені судові витрати на кожного із позивачів в сумі по 10000 гривень і загальна суму становить 30000 грн. і тому просить стягнути із позивача дані витрати.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву ,в якій просив у задоволені позову відмовити, оскільки позивачами не додержано передбачений законодавством порядок отримання страхового відшкодування. У відзові на поданий позов відповідач вказав, що потерпілими цивільні позивачами не було дотримано вимого п. 33,1.4.ст. 33, п. 35.1 ст. 35, п. 36.2. ст. 36 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників на земних транспортних засобів» щодо позасудового звернення до страхової компанії і тому вважає, що позовні вимоги слід залишити без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи цивільного відповідача, що потерпілі - цивільні позивачі не звернулись із заявою до страховика відповідно до вимог п. 35.1 ст. 35, п. 36.2. ст. 36 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників на земних транспортних засобів» суд не бере до уваги із наступних мотивів.

Відповідно до вимог статей 61, 62, 127, 128, 129 КПК України потерпілий, особа які кримінальним правопорушенням завдано майнової, моральної шкоди має право під час кримінального провадження пред`явити позов до початку судового розгляду і його подача ніяким чином не пов`язана із дотриманням досудових процедур щодо звернення до відповідача щодо попереднього відшкодування шкоди. Крім того саме законодавець визначив, що при розгляді кримінального провадження суд має встановити винну особу від дій яких настали наслідки та завдана шкода і визначив право потерпілих звертатись в суд із одночасним цивільним позовом щодо відшкодування завданої шкоди, а не чикати позасудову процедуру врегулювання спору. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників на земних транспортних засобів» не передбачено досудовий порядок врегулювання спору.

Таким, чином судом об`єктивно встановлено, що 01 травня 2023 року, близько 13 години 00 хвилин, в світлу пору доби, ОСОБА_4 керуючи власним автомобілем марки «Opel» моделі «Astra» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в межах міста Хмельницького по правій смузі руху проїзної частини, вулиці Тернопільської зі сторони вул. Кам`янецької в напрямку до вул. Інститутської м. Хмельницького, поблизу будинку № 12, в порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.2 «зебра» та дорожніми знаками 5.38.1 і 5.38.2 «Пішохідний перехід», рухаючись в межах своєї смуги руху, в порушення вимог п. 18.1 Правил, не вжив заходів для зменшення швидкості та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , та допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 передньою лівою частиною автомобіля.

Внаслідок наїзду ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження та загинув на місці ДТП., а інші пішоходи - ОСОБА_13 , ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодженнями середнього ступеня тяжкості.

Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу - «Opel» моделі «Astra» д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована згідно полісу № АТ/3600798 у ПАТ страхова Група «ТАС». Розмір страхової суми за шкоду заподіяну життю та здоров`ю одного потерпілого становить 320000, 00 грн.; за шкоду заподіяну майну потерпілого 160000,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Статтею 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом частини першої, пункту 1 частини другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частиною першої статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як передбачено ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

В зв`язку з смертю батька ОСОБА_12 , сину ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочці ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 була завдана шкода в зв`язку з втратою годувальника, а дружині - позивачці ОСОБА_7 також як і дІтям моральна шкода, та шкода пов`язана з витратами понесеними на поховання потерпілих.

Згідно ст. 27.2 Закону N1961-IV, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно ч. 1 ст. 1200 ЦК України встановлено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди загинув батько позивачів - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивачка ОСОБА_14 на момент смерті батьків мала право на отримання від них утримання, оскільки навчалась та не досягла 23 річного віку - дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження та довідкою виданою Черкаькою медичною академією, якою підтверджено її навчання.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» розмір мінімальної заробітної плати становив 6700,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, в зв`язку з даним страховим випадком розмір страхової виплати в зв`язку з втратою годувальника, що підлягає виплаті позивачам ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і складає 241200,00 грн. (6700, 00 х 36), а на кожного із позивачів по 120600 грн.

Згідно ст. 27.3 Закону №1961-IV, страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "г" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Право на отримання страхової виплати на відшкодування моральної шкоди в зв`язку з смертю батька та чоловіка мають всі позивачі.

Враховуючи вищевикладене, в зв`язку з даним страховим випадком розмір страхової виплати на відшкодування моральної шкоди, що підлягає виплаті кожному із позивачів по 26800 грн. (12/3*6700=26800).

При цьому, суд враховує, що нарахована сума страхового відшкодування (241200,00 грн. + 80400 грн.) становить 321600 гривень перевищує ліміт відповідальності відповідача за одного потерпілих згідно полісу № АТ/3600798 становить 320000,00 грн. тому позивачам за рахунок страхової виплати підлягає відшкодуванню шкода завданої втратою годувальника та моральна шкода в розмірі 320000,00 грн.

Згідно пункту 27.4 статті 27 Закону № 1961-IV, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Позивачкою ОСОБА_7 , було здійснено витрати на поховання ОСОБА_12 на загальну суму відповідача 17973 грн. 90 коп., що підтверджується відповідними документами.

Враховуючи те, що відшкодування витрат пов`язаних з похованням потерпілого обмежується 12 мінімальними заробітними платами, що були встановлені законом на день настання страхового випадку, позивачці за рахунок страхової виплати підлягає відшкодуванню витрати пов`язаних з похованням заявленому розмірі.

Відповідно до ст. 129 КПК Україниухвалюючи обвинувальний виролок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Оскільки суд задовольян/ заявлені позовні вимоги то згідно статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Також статею 141 ЦПК України визначено розподіл судових витрат між сторонами цивільного позову. Оскільки судом задвоволено цивільний позов тому, вимого позивачів про стягення витрат на проваову допомогу суд задовольняє виходячи із наступного. Так, стороною позивача виконано вимоги частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо подання доказів на підтвердження розміру витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді. На підтвердження оплати послуг адвоката ОСОБА_10 , суду надано оригінали квітанцій на суму 30 000,00 грн, вказаний платіж отриманий та підтверджено відповідним актом. Розмір витрат обумовлений відповідним договором, який укладено між позивачами та адвокатським об`єднанням, в ньому визначено обсяг правової допомоги та її вартість.

На підставі викладеного та керуючись статями 100, 124, 174, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні за частиною 2 статті 286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, без позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробовуванням зі встановленням іспитового строку 1 рік та 6 місяців.

В силу вимог статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 01.05.2023 року по 03.05.2023 року зарахувати у строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Накладений арешт на автомобіль автомобіль марки «Opel» моделі «Astra» д.н.з. НОМЕР_1 за ухвалою слідчого судді від 03 травня 2023 року відповідно ч. 4 ст. 174 КПК України скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта - кошти в сумі 9560 (дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят ) гривень.

Долю речових доказів після вступу вироку в законну силу вирішити наступним чином: автомобіль марки «Opel» моделі «Astra» д.н.з. НОМЕР_1 ,, що поміщений на майданчик тимчасового тримання транспортних засоівб ГУНП в Хмельницький області (м. Хмельницький вул.. Шухевича, 120 Д) повернути ОСОБА_4 .

Цивільний позов ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_14 до ПАТ Страхова Група «ТАС» задовольнити частково.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (код ЄДРПОУ 3015243) на користь ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в інтересах якого діє матір ОСОБА_7 страхове відшкодування пов`язане із втратою годувальника в розмірі 120600 гривень.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (код ЄДРПОУ 3015243) на користь ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_2 ), страхове відшкодування пов`язане із втратою годувальника в розмірі 120600 гривень.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (код ЄДРПОУ 3015243) на користь ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в інтересах якого діє матір ОСОБА_7 страхове відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю батька ОСОБА_12 в розмірі 26800 гривень.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (код ЄДРПОУ 3015243) на користь ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_3 , страхове відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю чоловіка та на користь ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_2 ),у зв`язку із смертю батька ОСОБА_12 на кожну в розмірі 26000 гривень.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (код ЄДРПОУ 3015243) на користь ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 17973 грн.90 коп. в якості відшкодування витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (код ЄДРПОУ 3015243) на користь ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в інтересах якого діє матір ОСОБА_7 на кожного по 10000 гривень відшкодування витрат на надання правової допомоги

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий