Справа № 308/7513/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29.11.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження : прокурорки ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-кп/4806/582/22, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 жовтня 2022 року, задоволено клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 , - адвоката ОСОБА_8 й кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгород, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, закрито у зв`язку з дійовим каяттям, зі звільненням її на підставі ст. 45 КК України від кримінальної відповідальності.

Ухвалено речові докази: два згортки фольги в середині яких наявна речовина кристалічного походження білого кольору, ззовні схожа на наркотичну, яка упакована до спецпакету експертної служби МВС України №3666224 та зберігається в камері зберігання речових доказів Ужгородського РУП знищити.

Відповідно до обвинувального акту та ухвали суду, 10.05.2022, о 16 год 58 хв, працівниками ДОП СДОП ВП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області під час патрулювання за адресою: м. Ужгород, вул. Стефаника, біля будинку 14А, було зупинено ОСОБА_9 , де під час поверхневої перевірки виявлено два згортки паперу типу фольга із кристалічною речовиною білого кольору, ззовні схожою на наркотичну.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Судом першої інстанції констатовано, що відповідно до обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлені обставини, які згідно зі ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Приймаючи рішення суд взяв до уваги те, що обвинувачена ОСОБА_9 вчинила злочин вперше, на обліку у лікаря - нарколога не перебуває, шкоди та збитків кримінальним правопорушенням не завдано, і як встановлено на досудовому розслідуванні, так і в суді під час підготовчого судового провадження, обвинувачена активно сприяла розкриттю злочину, що виразилося в таких діях як надання показів із зазначенням всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, видачі забороненої психотропної речовини. Тому, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість задоволення клопотання сторони захисту та звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям із закриттям кримінального провадження на підставі ст. 45 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 , вказує на те, що ухвала суду є незаконною у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосуванням закону, який не підлягає застосуванню. Звертає увагу на те, що для звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим за наявності всіх умов, передбачених ст. 45 КК України (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення і відшкодування завданих особою збитків, або усунення заподіяної шкоди). Апелянт вважає, що будь-яких доказів на підтвердження того, що обвинувачена ОСОБА_9 активно сприяла розкриттю інкримінованого їй кримінального проступку судом не було встановлено. Стверджує, що саме по собі надання показів та добровільна видача обвинуваченою ОСОБА_9 працівникам поліції метамфетаміну, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, не можна розглядати як активне сприяння розкриттю кримінального проступку. Вважає, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме застосовано ст. 45 КК України, тобто застосовано закон, який не підлягає застосуванню. Апелянт просить ухвалу суду скасувати, а матеріали кримінального провадження направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, думку прокурорки ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності обвинуваченої ОСОБА_9 та її захисника адвоката ОСОБА_8 , неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності обвинуваченої та захисника береться до уваги те, що: повідомлення про час та місце апеляційного розгляду направлено обвинуваченій та захиснику відповідно до вимог законодавства і вони вважаються такими, що належним чином повідомлені про час та місце судового засідання; обвинувачена жодного разу не з`являлася на розгляд справи; клопотань чи заяв про відкладення розгляду кримінального провадження на інший термін від обвинуваченої не надходило; апеляційний суд не визнавав обов`язковість явки обвинуваченої у судове засідання; відповідно до ст. 28 КПК України кримінальне провадження повинно бути розглянуте і процесуальні рішення повинні бути прийняті у розумні строки.

Із урахуванням наведеного вище, апеляційний суд не бере до уваги заяву адвоката ОСОБА_8 про відкладення апеляційного розгляду. При оцінці доводів цієї заяви апеляційний суд звертає увагу і на те, що заява адвоката ОСОБА_8 надійшла до апеляційного суду після розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_9 .

Доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції колегія суддів визнає обґрунтованими з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. ст. 370, 372 КПК України судове рішення (ухвала) повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. У мотивувальній частині ухвали зазначаються:суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлені судом обставини з посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 45 КК України, особа яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до приписів цієї норми матеріального права для застосування ст. 45 КК України необхідно встановити, як правило, сукупність всіх перелічених елементів.

Відповідно до приписів ст. 349 КПК України, після виконання дій, передбачених статтею 348 цього Кодексу, головуючий надає стороні обвинувачення та стороні захисту право проголосити вступні промови.

У вступній промові зазначається, якими доказами сторона підтверджуватиме наведені нею обставини, порядок дослідження доказів, а також може бути зазначена позиція сторони.

Сторона обвинувачення, сторона захисту має право відмовитися від проголошення вступної промови.

Право проголосити вступну промову першою надається стороні обвинувачення, після чого вступну промову проголошує сторона захисту.

Вступні промови проголошуються з дотриманням розумних строків залежно від обсягу обвинувачення. Якщо проголошення вступної промови має ознаки зловживання правом з метою затягування судового розгляду, суд після усного попередження зупиняє проголошення промови.

Інші учасники судового провадження можуть висловити свою думку про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження після вступної промови сторони захисту.

Докази зі сторони обвинувачення досліджуються в першу чергу, зі сторони захисту - у другу.

Обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.

Під час здійснення спеціального судового провадження досліджуються всі надані докази.

Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадків, передбачених частиною третьою статті 323 та статтею 381 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що вказані вище вимоги кримінального процесуального, а також кримінального законів судом першої інстанції не були дотримані.

Так, як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції не вмотивував свій висновок про те, що обвинувачена ОСОБА_9 активно сприяла розкриттю кримінального проступку, не послався на докази, що підтверджують цей висновок, що є обов`язковою умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 45 КК України.

При цьому, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що визнання обвинуваченою ОСОБА_10 вини та видача нею пакетів з наркотичним засобом, виявленим під час проведення поверхневого огляду, ще не може свідчити про наявність активного сприяння розкриттю злочину цією особою.

Також апеляційний суд вважає, що доводи прокурора про те, що щире каяття у цьому конкретному випадку можуть бути визнані судом лише обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої у контексті ст. 66 КК України та не свідчать про наявність дійового каяття як підстави для звільнення від кримінальної відповідальності у контексті ст. 45 КК України підлягають до ретельної перевірки та відповідної оцінки.

Тому, колегія суддів висновки суду першої інстанції вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Разом із тим, апеляційним судом встановлено, що в ухвалі не відображені час, місце та інші обставини інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_9 діяння, а також всіх відомостей про особу обвинуваченої, зокрема місця народження та проживання, що свідчить про те, що судове рішення не відповідає вимогам ст. 372 КПК України.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що в обвинувальному акті містяться суперечності щодо вилученої у ОСОБА_9 речовини, а саме дії ОСОБА_9 кваліфіковані як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, однак з фактичних обставин кримінального правопорушення убачається, що мова йде про наркотичний засіб.

Отже, судом першої інстанції було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосовано закон, який не підлягав застосуванню, що призвело до передчасного звільнення обвинуваченої ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити остаточне рішення за результатами розгляду даного кримінального провадження, оскільки судом першої інстанції не було здійснено розгляд обвинувального акту по суті, і при цьому в апеляційній скарзі ставиться питання про направлення кримінального провадження до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Враховуючи те, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду кримінального провадження після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його закриття з підстав істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати дію ст. ст. 7, 9 КПК України.

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції, яка прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі.

Під час нового судового розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_9 суду першої інстанції необхідно дотриматись вимог кримінального та кримінального процесуального законів, взяти до уваги наведене вище, повно й всебічно розглянути кримінальне провадження, дослідити приєднані до обвинувального акту докази, дати їм належну оцінку, і прийняти законне та обґрунтоване рішення, з урахуванням положень ст. ст. 370-374 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 жовтня 2022 року, якою обвинувачену за ч. 1 ст. 309 КК України ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження щодо неї закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, - скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :