В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання № 6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0005329 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, зі слів працюючого токарем ТОВ «Хіміко», не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого

-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України - об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом.

Відповідно до «Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», громадяни набувають права власності на такі види майна, придбаного ними з відповідного дозволу, що надається: на холодну зброю та пневматичну зброю калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду - органами внутрішніх справ за місцем проживання особам, які досягли 18-річного віку; (Пункт "а" доповнено абзацом четвертим згідно з Постановою ВР № 19/95-ВР від 24.01.95).

Відповідно до Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 з наступними змінами) до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, серед іншого належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі, кастети тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 мм і швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини.

Згідно з Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. № 293) завданнями органів поліції є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду (далі - пневматична зброя) і холодної зброї (арбалети, луки з зусиллям натягу тятиви більше ніж 20 кг, мисливські ножі тощо (далі - холодна зброя), пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої), та патрони до них, основних частин зброї бойових припасів до зброї і охолощеної зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.

Однак, ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час місці та спосіб придбав контактну неклинкову холодну зброю ударно-дробильної дії - «кастет» у кількості дві одиниці. Достовірно знаючи, що не має передбаченого законом дозволу на носіння холодної зброї, а саме кастетів, вирішив зберігати їх при собі та носив без передбаченого законом дозволу у бічних кишенях куртки, в яку був одягнений.

11 листопада 2023 року, близько 01 год. 50 хв., ОСОБА_3 , рухаючись по просп. Князя Володимира, на мосту в м. Біла Церква був зупинений працівниками поліції. Під час поверхневого огляду у ОСОБА_3 виявлено два кастети, які є контактною не клинковою зброєю ударно- дробильної дії, та які ОСОБА_3 носив при собі.

Між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 , з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_6 22 грудня 2023 року, укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією за ч. 2 ст. 263 КК України як незаконне носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання:

- за ч. 2 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України буде звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України віднесений до нетяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що цілком розуміє положення ч. 4 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, зокрема, вимогам ст. 52, 53КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд погоджується з наведеними в обвинувальному акті обставинами, які пом`якшують покарання та визнає відповідно до п.1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Суд визнає як обтяжуючу покарання обставину відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави в розмірі 1912 грн. 00 коп.

Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 22 грудня 2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 , з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене в угоді покарання:

- за ч. 2 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн. 00 коп.

Речові докази у справі:

-DVD-R диск з відеозаписами з портативних відеореєстраторів патрульних поліцейських від 11.11.2023 зберігати при матеріалах досудового розслідування кримінального провадження.

-два кастети, які знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області (квитанція №1399 від 19.11.2023) - знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1