Справа № 991/9115/23
Провадження 1-кс/991/9197/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 жовтня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, яка полягає у нездійсненні інших дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2023 до Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, яка на підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді була передана на розгляд слідчого судді ОСОБА_1 .

1.Зміст поданої скарги

У своїй скарзі ОСОБА_3 вказує, що 03.10.2023 на електронну адресу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ним було скеровано клопотання № VYH--01-01 про направлення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено на виконання ухвали 991/4202/21, витягу з ЄРДР та щодо руху ЄРДР; та копій процесуальних документів у такому кримінальному провадженні.

У зв`язку з цим, ОСОБА_3 просить витребувати від уповноважених осіб, бездіяльність яких оскаржує, належним чином завірених копій матеріалів процесуальних документів, допитати таких осіб, надати тимчасовий доступ до матеріалів уповноваженої особи, бездіяльність яких оскаржує, для отримання належним чином завірених копій матеріалів щодо отримання його клопотань і заяви про кримінальні правопорушення, а також визнати бездіяльність та задовольнити його скаргу.

2.Позиція учасників судового засідання

У судове засідання скаржник не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час його проведення.

Прокурор в судове засідання не з`явився, однак до його початку надіслав письмові пояснення, у яких просив відмовити у задоволені поданої скарги та розглянути її за його відсутності. В обґрунтування своїх пояснень вказав, що підслідність кримінальних проваджень, розпочатих за заявами ОСОБА_3 , визначена за органами Національної поліції, а саме - Солом`янським УП ГУНП у м. Києві, а тому на даний час прокурори САП ОГП не здійснюють процесуального керівництва у кримінальних провадженнях за заявами ОСОБА_3 . У зв`язку з цим, клопотання ОСОБА_3 прокурорами САП не розглядалась.

3.Мотиви та оцінка слідчого судді

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Водночас, слідчий суддя відзначає, що правові норми завжди мають мету, для досягнення якої власне і створюються. Норми права мають застосовуватися, у тому числі і тлумачитися, із врахуванням такої мети, тобто із врахуванням того результату, який за задумом законодавця повинен досягатися внаслідок реалізації такої норми.

Відповідно і будь-яке передбачене законом право, в т.ч. на оскарження бездіяльності слідчого, не може використовуватись усупереч його призначенню, тобто реалізація такого права повинна відбуватися з метою, яка за своєю суттю є легітимною.

Як встановлено слідчим суддею, 03.10.2023 ОСОБА_3 звернувся зі своїм клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені на підставі ухвали слідчого судді від 23.06.2021 у справі №991/4202/21 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст.364-1 КК України.

З повідомлених прокурором відомостей та долучених скаржником матеріалів вбачається, що за заявою № VYH--02 від 16.06.2021 на підставі ухвали слідчого судді ВАКС у справі №991/4202/21 дійсно було розпочате кримінальне провадження №0000336. Водночас, постановою прокурора від 22.07.2021 підслідність у даному кримінальному провадженні була визначена за Солом`янським управлінням поліції ГУНП у м. Києві.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що скаржник неодноразово звертається зі скаргами на бездіяльність прокурорів САП ОГП, які за змістом є ідентичними або подібними до цієї скарги. Так, під час розгляду та дослідження вказаної скарги, слідчим суддею було встановлено, що у його провадженні перебувала аналогічна скарга, предметом якої було оскарження нерозгляду клопотання ОСОБА_3 № VYH--01-01 від 03.10.2023 представником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. За результатами розгляду такої скарги було постановлено відповідну ухвалу від 18.10.2023 (справа №991/8941/23, провадження 1-кс/991/9015/23) про відмову у задоволенні скарги.

Оскільки з огляду на предмет розгляду у цій справі, слідчим суддею вже неодноразово постановлялись рішення, що набули статусу остаточних, в яких надано оцінку правовідносинам, які виникли у зв`язку з оскарженням бездіяльності прокурорів САП ОГП щодо нерозгляду клопотання ОСОБА_3 про надання йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, а також витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні, яке було розпочато за його заявою на підставі ухвали ВАКС, постановленої у справі №991/4202/21 від 23.06.2021, слідчий суддя вимушений констатувати, що зазначені дії скаржника свідчать про наявність в них ознак зловживання процесуальними правами.

На думку слідчого судді, неодноразове подання ОСОБА_3 до суду значної кількості аналогічних за змістом скарг містить ознаки зловживання, спрямованого не на захист порушеного права, а на створення підстав для постановлення різних судових рішень в однакових правовідносинах, що очевидно не відповідає завданням кримінального провадження.

Кримінальне процесуальне законодавство України не містить окремого положення, яке визначає випадки та наслідки зловживання процесуальними правами. Водночас, як неодноразово наголошував у своїх рішеннях Верховний Суд, заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства (ухвала від 07.02.2022 у справі № 266/108/22, від 07.11.2022 у справі № 757/9655/22-к, та ін.).

Так, під зловживанням правом, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, слід розуміти випадки, коли заявник неодноразово подає до суду сутяжницькі та явно необґрунтовані заяви, аналогічні заяві, яку він подав раніше і яку вже було визнано неприйнятною (рішення у справах «М. проти Сполученого Королівства» та «Філіс проти Греції»), що є неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такому разі уся процедура судового розгляду є невиправданою та неефективною, адже особа звертається до суду з метою, що відмінна від захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такі зловживання є сутяжницькими, а скарги - завідомо безпідставними (явно необґрунтованими), що мають штучний характер.

Отже, встановлене слідчим суддею у цій справі зловживання заявником ОСОБА_3 своїми процесуальними правами на звернення до суду зі скаргами на бездіяльність щодо нерозгляду клопотань полягає у поданні скарги для вирішення питання, яке вже вирішено слідчим суддею, за відсутності інших підстав або нових обставин, які б виправдовували необхідність повторного звернення.

Оскільки зловживання правом не становить собою правопорушення, його наслідком повинно бути переважно не застосування відповідних санкцій національними судами, а відмова у захисті права, яке спрямоване на зловживання.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя доходить висновку, що у зв`язку із таким зловживання скаргу ОСОБА_3 слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 214, 220, 221, 303, 304, 306, 307, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

1.Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, яка полягає у нездійсненні інших дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк - залишити без розгляду.

2.Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1