Справа № 314/523/23
Провадження № 1-кп/314/214/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2023 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження №0000346 від 11.10.2022 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, який проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони, у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в умовах воєнного стану в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення статутних вимог, без поважних причин, 24.08.2022 не з`явився до розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який дислокується в АДРЕСА_2 , з відпустки та був відсутній в місці несення військової служби до 12.12.2022 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винну у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, подію та обставини встановлені під час досудового розслідування беззаперечно визнав, показав, що 24.08.2022 не з`явився до розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який дислокується в АДРЕСА_2 , з відпустки та був відсутній в місці несення військової служби до 12.12.2022 року. Також зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні, бажає продовжувати військову службу, підтримує контакт з командуванням, відносини з командуванням та іншими військовослужбовцями склалися добрі та зазначив, що жалкує, що не може перебувати у військовому підрозділі разом зі своїми побратимами.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні беззастережно визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні в повному обсязі, ніхто з учасників процесу не оспорював встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини та докази у цьому кримінальному провадженні, суд, керуючись ч.3 ст.349 КПК України, обмежив дослідження доказів, показами обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують обвинуваченого. Судом роз`яснено наслідки визнання обставин, які ніким не оспорюються, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Проаналізувавши в сукупності вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 повністю доведена в судовому засіданні, та кваліфікує його дії

за ч.5 ст. 407 КК України, як: «нез`явлення вчасно на службу з відпустки без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану».

Прокурор в судовому засіданні просив призначити покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді арешту строком 6 місяців з відбуванням покарання на гауптвахті (ч.2 ст.60 КК України).

Обвинувачений в судовому засіданні щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є особою раніше не судимою, психічними захворюваннями не страждає, на обліку в наркодиспансері не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України в якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Реалізуючи дискреційні повноваження, приймаючи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи ОСОБА_3 , суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, його позицію відносно продовження військової служби, суд приходить до висновку, на підставі ст. 58 КК України, покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки замінити на службове обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням 15 (п`ятнадцяти) відсотків суми грошового забезпечення в дохід держави.

На переконання суду зазначене покарання в повному обсязі буде відповідати меті визначеній ч.2 ст.50 КК України.

Цивільний позов відсутній.

Судові витрати відсутні.

Речові докази за кримінальним провадженням відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, клопотань прокурора про обрання запобіжного заходу до суду не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 58 КК України замінити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на службове обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням 15 (п`ятнадцяти) відсотків суми грошового забезпечення в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_5

26.10.2023