Справа № 595/1326/22
Провадження № 1-кп/595/21/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач кримінальне провадження №0000200 від 31 жовтня 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Соколів Бучацького району Тернопільської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, працюючої начальником КП «Бучацьке бюро технічної інвентаризації», раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Бучацького районного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000200 від 31 жовтня 2022 року про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, 25 вересня 2018 року рішенням Бучацької районної ради №626 ОСОБА_4 призначено начальником юридичної особи - комунального підприємства «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» шляхом укладення з нею строкового трудового договору терміном на 5 років, трудовий договір (контракт) укладено головою Бучацької районної ради з ОСОБА_4 26 вересня 2018 року.

Відповідно до посадової інструкції начальника комунального підприємства «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» (далі - КП «Бучацьке РБТІ» з якою ОСОБА_4 була ознайомлена 25 вересня 2018 року, начальник КП «Бучацького РБТІ» є підзвітним Бучацькій міській раді, визначає, формує, планує, контролює, здійснює і координує діяльність Бучацького РБТІ згідно статуту КП «Бучацьке РБТІ».

Відповідно до розділу II даної посадової інструкції начальник РБТІ організовує роботу і ефективну взаємодію виробничих та інших структурних підрозділів, направляє їх діяльність на досягнення високих темпів розвитку і удосконалення виробництва та продукції; організовує виробничо-господарську діяльність БТІ на основі застосування методів обґрунтованого планування, нормативних документів, фінансових та трудових витрат, широкого розповсюдження передового досвіду а також максимальної мобілізації резервів виробництва шляхом досягнення високих техніко-економічних показників, підвищення технічного рівня і якості продукції, раціонального і економічного витрачання всіх видів ресурсів; вирішує всі питання в межах надання йому прав, доручає виконання окремих організаційно-господарських функцій іншим посадовим особам; забезпечує додержання законності, активне використання правових засобів удосконалення управління, зміцнення договірної дисципліни й обліку господарського розрахунку.

Відповідно до розділу III посадової інструкції начальника КП «Бучацьке РБТІ», начальник РБТІ має право розпоряджатися майном підприємства з дотриманням вимог, визначених законодавством, статутом, іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді начальника КП «Бучацьке РБТІ» була наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, а тому відповідно до п.1 примітки ст. 364 КК України, являється службовою особою.

У жовтні 2020 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) у начальника КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» у ОСОБА_4 виник умисел на підроблення офіційних документів, а саме технічного паспорта на будівлю АДРЕСА_2 та технічного паспорта на будівлю АДРЕСА_2 .

19 жовтня 2020 року, будучи начальником КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації», та відповідно до посадової інструкції, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, в силу чого, відповідно до примітки 1 до ст.364 КК України, будучи службовою особою, діючи умисно, використовуючи свої службові повноваження всупереч інтересам служби, перебуваючи у приміщенні КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації», що за адресою Тернопільська обл., Бучацький (на даний час Чортківський) район, місто Бучач, вул. Галицька, 105, використавши складений інженером КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» проект технічного паспорта на будівлю 2 Б, по вул. Нагірянка, с. Велеснів, Монастириського (на даний час Чортківського) району, Тернопільської області, форма якого затверджена Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2018 року № 186) "Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна), зазначила в ньому завідомо неправдиві відомості в частині перевірки та підписання технічного паспорта виконавцем робіт ОСОБА_6 на титульній сторінці технічного паспорта, а також складових цього технічного паспорта «Схеми розташування будівель і споруд» АДРЕСА_2 в частині підпису його ОСОБА_6 , Плану поверхів будівлі літери «А» по АДРЕСА_2 в частині підпису його техніком ОСОБА_7 та інженером ОСОБА_6 , а також використавши складений інженером КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» проект технічного паспорта на будівлю АДРЕСА_2 , форма якого затверджена Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2018 року № 186) "Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна), зазначила в ньому неправдиві відомості в частині перевірки та підписання технічного паспорта виконавцем робіт ОСОБА_6 на титульній сторінці технічного паспорта, а також складових цього технічного паспорта «Схеми розташування будівель і споруд» АДРЕСА_2 в частині підпису його ОСОБА_6 , Плану поверхів будівлі літери «А» по АДРЕСА_2 в частині підпису його техніком ОСОБА_7 та інженером ОСОБА_6 , Плану поверхів будівлі літери «Б» по АДРЕСА_2 в частині підпису його техніком ОСОБА_7 та інженером ОСОБА_6 .

Так, маючи в паперовому вигляді схеми будівлі та поверхів будівлі, виготовлені інженером ОСОБА_6 під час огляду будівлі, що, нібито, знаходилась за адресою АДРЕСА_2 , однак не перевірені та не підписані ним, та не підписані техніком ОСОБА_7 , остання, перебуваючи у приміщенні КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації», за відсутності техніка ОСОБА_8 та інженера ОСОБА_6 , діючи умисно, порушуючи Інструкцію про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджену наказом Державного комітету України з питань житлового комунального господарства № 127 від 24 травня 2001 року, а саме те, що технічний паспорт має бути прошнурований, пронумерований та скріплений підписом виконавця робіт і контролера із зазначенням серії та номера кваліфікаційного сертифіката на право виконання робіт з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, власноручно, за допомогою кулькової ручки, виконала підписи за інженера ОСОБА_6 у графі «виконав» та «перевірив» на титульній сторінці технічного паспорта на будівлю АДРЕСА_2 , та підпис інженера ОСОБА_6 на сторінці «Схеми розташування будівель і споруд» АДРЕСА_2 , підпис інженера ОСОБА_6 на сторінці «План поверхів будівлі літери «А»» у графі «перевірив інженер» та підпис ОСОБА_9 у графі «склав технік», без їхнього відома, та затвердила дані сторінки своїм підписом та відтиском печатки підприємства.

Після складання та прошиття вказаного технічного паспорту, шляхом проставлення особистого підпису та відтиску печатки КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» на титульній сторінці та на місці прошиття технічного паспорта його погодила, крім того, скориставшись вільним доступом до печатки, взяла печатку експерта ОСОБА_6 , без його відома та проставила на титульній сторінці паспорта відтиск печатки «Експерт реєстраційний №4776 ОСОБА_6 », після чого видала зазначений завідомо підроблений технічний паспорт жительці с. Велеснів Монастириського району Тернопільської області ОСОБА_10 .

Вищевказаний технічний паспорт на будівлю в АДРЕСА_2 став підставою реєстрації 16.10.2020 права власності на дану будівлю (склад А) площею 981 кв.м за ОСОБА_10 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, хоча фактично вищевказаної будівлі на момент проведення технічної інвентаризації працівниками КП «Бучацьке РБТІ» у жовтні 2020 року не існувало.

Також, маючи в паперовому вигляді схеми будівлі та поверхів будівлі, виготовлені інженером ОСОБА_6 , під час огляду будівлі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , однак не перевірені та не підписані ним, та не підписані техніком ОСОБА_7 , остання, перебуваючи у приміщенні КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації», за відсутності техніка ОСОБА_8 та інженера ОСОБА_6 , діючи умисно, порушуючи Інструкцію про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджену наказом Державного комітету України з питань житлового комунального господарства № 127 від 24 травня 2001 року, а саме те, що технічний паспорт має бути прошнурований, пронумерований та скріплений підписом виконавця робіт і контролера із зазначенням серії та номера кваліфікаційного сертифіката на право виконання робіт з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, власноручно, за допомогою кулькової ручки, виконала підписи за інженера ОСОБА_6 у графі «виконав» та «перевірив» на титульній сторінці технічного паспорта на будівлю АДРЕСА_2 , та підпис інженера ОСОБА_6 на сторінці «Схеми розташування будівель і споруд» АДРЕСА_2 , підпис інженера ОСОБА_6 на сторінці «План поверхів будівлі літери «А»» у графі «перевірив інженер» та підпис ОСОБА_11 у графі «склав технік», підпис інженера ОСОБА_6 на сторінці «Плану поверхів будівлі літери «Б» по АДРЕСА_2 , та підпис ОСОБА_9 у графі «склав технік», без їхнього відома, та затвердила дані сторінки своїм підписом та відтиском печатки підприємства.

Після складання та прошиття вказаного технічного паспорту, шляхом проставлення особистого підпису та відтиску печатки КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» на титульній сторінці та на місці прошиття технічного паспорта його погодила, крім того, скориставшись вільним доступом до печатки, взяла печатку експерта ОСОБА_6 без його відома, та проставила на титульній сторінці паспорта відтиск печатки «Експерт реєстраційний №4776 ОСОБА_6 », після чого видала зазначений завідомо підроблений технічний паспорт жителю м. Монастириська Монастириського району Тернопільської області ОСОБА_12 .

Вищевказаний технічний паспорт на будівлю в АДРЕСА_2 став підставою реєстрації 16.10.2020 права власності на дві будівлі (склад А та склад Б загальною площею 1410,8 кв. м) за адресою АДРЕСА_2 за ОСОБА_12 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, хоча фактично вищевказаної будівлі на момент проведення технічної інвентаризації працівниками КП «Бучацьке РБТІ» у жовтні 2020 року не існувало.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України, а саме, складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 до початку судового розгляду подав до суду письмове клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтримала заявлене клопотання.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченої, вважає, що кримінальне провадження слід закрити в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності. Окрім того, просила стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судових почеркознавчих експертиз.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, її захисника, вважає, що заявлене клопотання підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.2 ст. 284, ч.3 ст.288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 ст.286 КПК України встановлено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

За приписами ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 ст.49 КК); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості (ч. 3 ст. 49 КК України).

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому КПК України. Звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснює виключно суд у порядку, встановленому КПК України. Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, за який передбачено найбільш суворе покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю..

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_4 у жовтня 2020 року, тобто з моменту вчинення останнього діяння минуло більше трьох років.

Згідно матеріалів кримінального провадження та пояснень прокурора в даному випадку відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності, ОСОБА_4 від органу досудового розслідування чи суду не ухилялася та нового злочину не вчинила.

Суд зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 не заперечує проти звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Судом також встановлено, що обвинуваченій ОСОБА_4 суть пред`явленого обвинувачення зрозуміла, розуміє свої права, визначені ч. ч. 2-3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажає бути звільненою від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України з нереабілітуючих підстав.

Слід зазначити, що в матеріалах кримінального провадження відсутні жодні відомості, які б свідчили про визнання обвинуваченою своєї вини в інкримінованому їй правопорушенні, у ході судового провадження свою вину у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 заперечувала.

Так, відповідно до постанови Верховного Суду № 552/5595/18 від 29.07.2021 невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Виходячи з положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ним своєї вини у вчиненні злочину.

Враховуючи наведені вище обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст. 49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд дійшов висновку, що клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 слід задовольнити.

Відповідно до постанови об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12.09.2022 у справі № 203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, то процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Таким чином, процесуальні витрати по матеріалах кримінального провадження необхідно віднести на рахунок держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст. ст. 284 - 288, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, на підставі ч. 1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 жовтня 2022 року за №0000200 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України - закрити.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз віднести на рахунок держави.

Речові докази: інвентаризаційну справу №509/20 на будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_10 ; інвентаризаційну справу №511/20 на будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_12 , повернути Комунальному підприємству «Бучацьке бюро технічної інвентаризації».

Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали суду проголошено 19 лютого 2024 року о 15.00 год.

Суддя ОСОБА_1