Номер провадження 1-кс/333/158/24
У Х В А Л А

01 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , секретар судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001409 від 14.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, Чернігівської області, громадянина України, розлученого, маючого середню освіту, військовослужбовця, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично з його слів мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 30.06.2009 Деснянським районним судом м. Чернігів за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187, 69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна, звільнений 19.02.2014 з Полтавської виправної колонії №64 по відбуттю строку покарання;

2) 08.12.2015 Деснянським районним судом м. Чернігів за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

3) 14.03.2016 Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

4) 09.08.2016 Деснянським районним судом м. Чернігів за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавленні волі строком на 6 років 6 місяців, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю правопорушень шляхом часткового складеного покарання приєднано не відбуте покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 14.03.2016 та остаточно визначено до відбуття 7 років позбавлення волі;

5) 22.03.2017 Деснянським районним судом м. Чернігів за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 4 місяців;

6) 08.10.2019 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складеного не відбутого покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігів від 22.03.2017 та остаточно до відбуття визначено 1 рік 6 місяців позбавлення волі, звільнений 08.04.2021 з Шепетивської виправної колонії Хмельницької області №98 по відбуттю строку покарання;

7) 06.06.2022 Святошинським районним судом м. Київ за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік,

за участі:

слідчого - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 -

встановила:

13.12.2023 до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло одночасно подане клопотання у кримінальному провадженні №0001409 від 14.09.2023 старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2023 року клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було задоволено. Дозволено затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Розгляд клопотання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відкладено до виконання ухвали слідчого судді про дозвіл на його затримання з метою приводу, або до спливу строку її виконання - 6 (шести) місяців.

31.01.2024 року ОСОБА_5 було затримано.

Розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 призначено на 01.02.2024 року на 10 годину 00 хвилин.

Клопотання обґрунтовано тим, що 14.09.2023 приблизно о 08 годині 05 хвилин, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у інше приміщення, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX із подальшими змінами, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні волонтерського центру «Солдатський привал», який розташований за адресою: пр. Соборний, 6к, м. Запоріжжя, через незачинені двері, проник до приміщення кімнати №4, де з поверхні ліжка, викрав належний потерпілому ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», моделі «Note 8T», об`ємом пам`яті на 4/64 ГБ, у корпусі блакитного кольору, IMEI (1): НОМЕР_1 , IMEI (2): НОМЕР_2 , вартістю 5 000 гривень 00 копійок, в якому знаходились дві сім-карти операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «Водафон» з абонентськими номерами - ( НОМЕР_3 ) та ( НОМЕР_4 ), які матеріальної цінності для потерпілого не представляють.

Після чого, ОСОБА_5 разом з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на зазначену суму.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, суду пояснив, що вину у вчиненні злочину він не визнає, так, того дня він дійсно знаходився на території волонтерського центру, однак телефон він не крав. Зазначив, що перебуває на військовій службі з першого дня війни, весь цей час перебував на фронті, щодо перебування його у розшуку він навіть не знав. Його привезли до м. Запоріжжя, в той час, коли він проходив військову службу у АДРЕСА_3 .

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію свого підзахисного, зазначив, що достатніх підстав для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає. Просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали заявлене клопотання. Вказали на наявність обґрунтованої підозри відносно підозрюваного та ризиків, визначених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тому просили застосувати міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження вважає, що клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні та долученими до клопотання підтверджується на даній стадії слідства, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; існують ризики, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не гарантують запобіганню їх без застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, суд враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який має на утриманні малолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тобто має міцні соціальні зв`язки, перебуває на військовій службі з вересня 2023 року, як вбачається з військового квитка.

Також ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та /або суду , на переконання суду, є припущенням сторони обвинувачення, оскільки підозрюваний , як встановлено в судовому засіданні, проходив військову службу, в той час як орган досудового розслідування не спромігся видобути таку інформацію, зазначаючи суду про переховування підозрюваного..

Згідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Між тим, на думку суду, прокурором в судовому засіданні не доведено, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно вимог діючого законодавства тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України (ст.183 КПК України).

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011, зокрема в пункті 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Також суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, суд приймає до уваги, що Комітет міністрів Ради Європи та Європейський комітет з питань запобігання катуванням чи нелюдському, або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню зазначають: відповідальним за велику кількість осіб, яких держава тримає під вартою, є загальний світогляд працівників правоохоронних і судових органів (Рішення ЄСПЧ «Сукачов проти України»). Європейські комітети рекомендують: зменшувати до мінімуму застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового слідства; якнайширше застосовувати альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи.

З наведених підстав, суд переконаний, що запобігти ризику вчинення іншого кримінального правопорушення можливо шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку суду, вказаний запобіжний захід, за умови належного контролю з боку органів поліції, буде достатньою гарантією для виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 179, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалила:

У клопотанні старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001409 від 14.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_5 :

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, та місця роботи (несення військової служби);

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

- прибувати до слідчого, прокурора або суд за першою вимогою.

Зазначені обов`язки діють до 01 квітня 2024 року.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1