УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного постановою заступника начальника слідчого відділу - начальника 1-го відділення слідчого відділу ГУ СБУ у місті Києві та Київської області ОСОБА_5 від 20.07.2010 у кримінальному провадженні № 0000031 від 27.11.2012,

установив:

До Шевченківського районного суду міста Києва 04.08.2023 (вх. № 68310) надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного постановою заступника начальника слідчого відділу - начальника 1-го відділення слідчого відділу ГУ СБУ у місті Києві та Київської області ОСОБА_5 від 20.07.2010 у кримінальному провадженні № 0000031 від 27.11.2012.

На обґрунтування клопотання заявник зазначив, що постановою заступника начальника слідчого відділу - начальника 1-го відділення слідчого відділу ГУ СБУ у місті Києві та Київської області ОСОБА_5 від 20.07.2010 накладено арешт на земельні ділянки. Зазначена постанова знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000031 від 27.11.2012, досудове розслідування за якими здійснюється слідчими СУ ГУНП у місті Києві.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 04.08.2023 клопотання розподілено на слідчого суддю ОСОБА_1 .

У судові засідання, заявник не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся, про причини неявки слідчого суддю не повідомив.

Слідчий за викликом в судові засідання також не з`явився, клопотань про відкладення судового засідання не надіслав.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Вказана процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється питання про скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

Отже, саме ця особа має навести необхідне та достатнє обґрунтування своїх доводів, надавши слідчому судді відповідні докази.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

Дослідивши доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що подане клопотання не підлягає задоволенню, враховуючи, що особа, яка подала клопотання, в судові засідання не з`явилася, доводи клопотання не підтримала, не надала належних доказів на підтвердження незаконність накладення арешту, оскільки на нього покладається такий обов`язок за загальними засадами кримінального провадження, зокрема принципом змагальності, визначеним статтею 22 КПК України, та принципом диспозитивності (стаття 26 КПК України), не довела необґрунтованості накладення арешту, а також не довела, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення відпала потреба.

Таким чином, виходячи наведеного, клопотання про скасування арешту майна, накладеного постановою заступника начальника слідчого відділу - начальника 1-го відділення слідчого відділу ГУ СБУ у місті Києві та Київської області ОСОБА_5 від 20.07.2010 у кримінальному провадженні № 0000031 від 27.11.2012, слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного постановою заступника начальника слідчого відділу - начальника 1-го відділення слідчого відділу ГУ СБУ у місті Києві та Київської області ОСОБА_5 від 20.07.2010 у кримінальному провадженні № 0000031 від 27.11.2012 - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1