ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ДФ Спеціальний заклад

з надання психіатричної допомоги ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

особи, щодо якої подано заяву про

продовження застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2023 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

продовжено застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 .

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в порушення вимог ч.1 ст.95 КК України, ч.2 ст.19 Закону України Про психіатричну допомогу заяву про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 до суду подав представник ДФ СЗНПД ДУ ІПСПЕМН МОЗ України ОСОБА_7 , який не надавав та не надає психіатричну допомогу ОСОБА_9 , тобто невстановлена законом спеціальна особа.

Крім того, попередня ухвала суду про застосування до ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру була постановлена 20.04.2023 року, а тому відповідно до ч.2 ст.95 КК України, ч.3 ст.19 Закону України Про психіатричну допомогу строк її дії закінчився 17.10.2023 року.

Заява представника ДФ Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги ОСОБА_7 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 з висновком комісії лікарів-психіатрів № 917 від 29.09.2023 року була надана до суду 31.10.2023 року, тобто після закінчення строку дії попередньої ухвали.

Зазначає, що посилання суду на те, що огляд ОСОБА_9 комісією лікарів-психіатрів проведено до спливу шестимісячного строку є безпідставним, оскільки своєчасно проведений огляд комісією лікарів-психіатрів не може бути підставою для продовження застосування примусових заходів медичного характеру.

Представником Дніпровської філії Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги лікарем-психіатром ОСОБА_7 подано заперечення на апеляційну скаргу захисника, в якому просить вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2023 року продовжено застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_9 в умовах закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, з висновку комісії лікарів-психіатрів вбачається, що ОСОБА_9 за своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, оскільки при порушенні режиму лікування, існує помірна ймовірність вчинення насильства із зростання ступеню насильства та зміною сценарію ризику вчинення насильства (за сценарієм зі зміною вибору жертви чи типу примусу), також за поясненнями представника закладу ОСОБА_7 та лікуючого лікаря ОСОБА_10 психічний стан ОСОБА_9 нестабільний.

Заслухавши суддю-доповідача, особу, щодо якої подано заяву про зміну примусових заходів медичного характеру, його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги захисника, прокурора та представника медичного закладу, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 404 КПК України, ухвала суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу від 22.02.2000 року перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.

Згідно із ч.2 ст.95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. Після проведення огляду представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі психіатричну допомогу, направляє до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що містить обґрунтування необхідності продовження зміни або припинення застосування примусового заходу медичного характеру відповідно. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) особа не може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо не дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання.

Перед тим як визначати, чи було достовірно доведено, що особа страждає на психічний розлад, вид і ступінь якого можуть бути підставою для примусового тримання цієї особи у психіатричній лікарні, суди повинні встановити, чи було таке тримання законним у розумінні підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції, зокрема, чи була дотримана процедура, передбачена чинним законодавством України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_9 , вказаних вимог закону не дотримався.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02.08.2016 року до ОСОБА_9 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, які неодноразово продовжувались.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 20.05.2021 року ОСОБА_9 змінено застосування примусових заходів медичного характеру та переведено у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 20.04.2023 року ОСОБА_9 змінено застосування примусових заходів медичного характеру та переведено у заклад з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.95 КК України, ч. 4 ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", ОСОБА_9 повинен був оглянутий комісією лікарів-психіатрів до 19.10.2023 року та до вказаного строку заява про припинення застосування примусового заходу медичного характеру повинна була бути направлена до суду.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_9 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів 29.09.2023 року, тобто в межах, визначених ч.2 ст.95 КК України, ч. 4 ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу" строку.

Разом з цим, заява представника медичного закладу про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_9 була направлена до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 27.10.2023 року (а.п.1) та отримана судом 31.10.2023 року, що підтверджується штампом суду (а.п.1), тобто з пропуском шестимісячного строку для звернення до суду з відповідною заявою, оскільки останній день звернення до суду з такою заявою є 19.10.2023 року, тому заява представника медичного закладу в цьому випадку задоволенню не підлягала, у зв`язку з чим доводи захисника в цій частині є обгрунтованими.

Зазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 04.04.2019 року у справі № 592/13856/17, відповідно до якої колегія суддів погодилась з рішенням суду про відмову у задоволенні подання представника психіатричного закладу про продовження застосування примусового заходу медичного характеру у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для звернення до суду з відповідним поданням.

Також в правовій позиції, викладеній у рішенні ЄСПЛ від 11 січня 2024 року у справі «Цеге фон Мантейфель проти України» зазначено, що 19.08.2016 року місцевий суд постановив ухвалу про продовження строку примусового лікування заявниці. Строк дії цієї ухвали закінчився 19.02.2017 року, оскільки відповідно до Закону України Про психіатричну допомогу ухвали про продовження строку примусового лікування особи мали переглядатися щонайменше раз на шість місяців, однак заявниця продовжувала триматись в психіатричній лікарні за відсутності судового рішення, тому Європейський суд дійшов висновку, що її тримання в психіатричній лікарні після 19.02.2017 року було незаконним та констатував порушення п.1 ст.5 Конвенції.

Разом з цим, посилання захисника на те, що в порушення вимог ч.1 ст.95 КК України, ч.2 ст.19 Закону України Про психіатричну допомогу заяву про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 до суду подав представник ДФ СЗНПД ДУ ІПСПЕМН МОЗ України ОСОБА_7 , який не надавав та не надає психіатричну допомогу ОСОБА_9 , тобто невстановлена законом спеціальна особа є безпідставним, оскільки вирішення питання судом щодо продовження, зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру відбувається в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа.

З матеріалів провадження вбачається, що заяву про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 було подано представником ДФ СЗНПД ДУ ІПСПЕМН МОЗ України ОСОБА_7 , що підтверджується довіреністю № 16 (а.п.11), яка наявна в матеріалах провадження, що не свідчить про подання заяви неналежною особою, тому заперечення представника медичного закладу в цій частині є слушними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що заява представника медичного закладу про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_9 в умовах закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом задоволенню не підлягає, оскільки заявником пропущено шестимісячний строк для звернення до суду з відповідною заявою про продовження застосування примусового заходу медичного характеру щодо ОСОБА_9 .

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з постановленням нової ухвали судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 94, 95 КК України, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2023 року задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2023 року щодо ОСОБА_9 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви представника Дніпровської філії Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги ДУ Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4