18.12.2023 Справа № 363/2082/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород обвинувальний акт по кримінальному провадженню за № 0000049 від 31.01.2023 року відносно:

обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Карпинська рф, громадянина України, не працюючого, не інваліда, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якого на розгляді в Шевченківському районному суді міста Києва перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0015341 від 26.12.2017 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 343, ч. 3 ст. 296 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

31.01.2023 року близько 15 години 30 хвилин, більш точний час не встановлений, ОСОБА_4 , перебуваючи в районі зупинки громадського транспорту та кафе «Козацькі забави», розташованого за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Набережна, 3В, на асфальтованій дорозі для пішоходів виявив картонну коробку з написом «Метафін ІС», що містила одну блістерну упаковку з написом «Метафін ІС» з таблетками білого кольору в кількості 10 штук. Усвідомлюючи, що дані таблетки містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону (фенадону), для власного вживання без мети збуту.

Одразу після цього ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи, що метадон (фенадон) є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням ст. 2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», шляхом знахідки, незаконно придбав 10 таблеток у блістерній упаковці, запакованих до картонної короби, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), після чого помістив їх до правової бокової кишені куртки, в яку він був одягнений, тим самим ОСОБА_4 вчинив дії щодо незаконного зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону (фенадону), для власного вживання без мети збуту.

31.01.2023 року близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в районі будинку АДРЕСА_2 , зберігаючи при собі таблетки, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), для власного вживання без мети збуту, які за вищевказаних обставин були ним незаконно придбані, в порядку ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений працівниками поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області. На запитання співробітників поліції, чи зберігає останній при собі предмети, речовини, обіг яких обмежено чи заборонено чинним законодавством, ОСОБА_4 повідомив про факт зберігання ним таблеток, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон).

В подальшому, 31.01.2023 року у період часу з 16 години 45 хвилин до 16 годину 50 хвилин, в ході проведеного огляду місця події працівниками поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області у ОСОБА_4 виявлені та вилучені вищевказані таблетки білого кольору в кількості 10 штук у блістер ній упаковці, запакованих до картонної коробки, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), запакованих у спеціальний пакет з індивідуальним номером WAR 1178326.

Згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, у наданих на дослідження 10 (десяти) таблетках білого кольору масою по 0,50 г виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), масою метадона (фена дону) в одній таблетці 0,02 г, загальною масою метадону (фена дону) в десяти таблетках 0,20 г.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту.

У судовому засіданні 18.12.2023 року прокурором на підставі та в порядку ст. 36, 338, 341 КПК України було змінено обвинувачення шляхом уточнення кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що суть зміненого обвинувачення йому зрозуміла, додаткового часу для підготовки позиції захисту відповідно до ст. 338 КПК України не потребує, вважає за можливе та прохав суд, розглядати змінене обвинувачення без відкладення судового розгляду.

Захисник ОСОБА_5 підтвердив добровільність, безумовність позиції обвинуваченого ОСОБА_4 , а також зазначив, що суть зміненого обвинувачення стороні захисту зрозуміла, додаткового часу відповідно до ст. 338 КПК України для підготовки позиції захисту не потребують, тому заявив клопотання та вважав за можливе розглянути справу без відкладення судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що учасникам судового провадження суть зміненого обвинувачення зрозуміла, ними не заперечуються обставини та факти, викладені в зміненому обвинувальному акті, а також враховуючи, що сторона захисту не потребує додаткового часу для підготовки захисту від зміненого обвинувачення, її позиція є добровільною та безумовною, прокурор не заперечував проти задоволення даного клопотання, суд, не видаляючись до нарадчої кімнати, на місці ухвалив щодо продовження судового розгляду без відкладення судового засідання відповідно до ст. 338 КПК України.

В судовому засіданні під час роз`яснення суті зміненого обвинувачення, обвинувачений ОСОБА_4 повідомив суд, що суть зміненого обвинувачення йому зрозуміла, провину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення безумовно, беззастережно та беззаперечно визнає у повному обсязі, щиро кається, підтверджує обставини та факти, викладені у зміненому обвинувальному акті, будь-якого тиску чи примусу під час досудового розслідування та судового провадження на нього не здійснювалося.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно, безумовно та беззаперечно визнає провину у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро кається та не оспорює обставини та факти, викладені в обвинувальному акті, підтверджує їх достовірність, відповідність об`єктивній дійсності, прокурор під час визначення порядку дослідження доказів по справі, просив суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнати недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись допитом обвинуваченого, дослідити матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У відповідності до вимог процесуального законодавства судом було роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України. Судом було роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити відповідні обставини в апеляційному порядку. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що зміст ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілий, заперечень проти недослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, він не має, про що також надав суду відповідну заяву.

Судом у судовому засіданні було встановлено добровільність позиції обвинуваченого, правильність розуміння ним тих обставин та фактів вчиненого кримінального правопорушення, проти не дослідження яких він не заперечує, а також правильність усвідомлення ним обмеження права на апеляційне оскарження.

Внаслідок цього відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визначив обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , а також дослідити матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що безумовно та беззаперечно погоджується з обставинами та фактами, які викладені в зміненому обвинувальному акті, підтверджує їх достовірність, правильність, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України визнає у повному обсязі, щиро кається у скоєному та просить обмежитись мінімальним покаранням, не пов`язаним з позбавленням волі. ОСОБА_4 повідомив, що не вважає себе залежним від наркотичних засобів чи інших заборонених законом речовин, намагається стати на шлях виправлення, працевлаштуватися, але працює поки що неофіційно. Від надавання показів суду відмовився.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Суд доходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України. Вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, суд вважає доведеною.

Відповідно до положень ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону і зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, має виходити з того, що ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення передбачає не тільки вираховування самої категорії тяжкості, визначеної ст. 12 КК України, але і індивідуальних особливостей та обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 1 ст. 309 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку, а також конкретні обставини та факти вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 уродженець міста Карпинська рф, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий, відносно якого на розгляді в Шевченківському районному суді міста Києва перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0015341 від 26.12.2017 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 343, ч. 3 ст. 296 КК України; за місцем проживання характеризується посередньо, активної участі у громадському житті територіальної громади не приймає; на обліку у лікаря-нарколога не перебуває; неодноразово звертався за медичною допомогою до лікаря-психіатра; має правовий статус учасника бойових дій з 21.07.2016 року.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи ступінь тяжкості та характер вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не становить небезпеки для суспільства, готовий стати на шлях виправлення, наявність пом`якшуючої покарання обставини та ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, та разом тим, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та застосування до нього положень 75, 76 КК України.

Суд вважає, що саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

В межах даного кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався. Учасники судового провадження не заявляли клопотання про обрання запобіжного заходу.

Кримінальним правопорушенням шкоди не завдано. Цивільний позов в межах кримінального провадження не подавався.

Процесуальні витрати складаються з витрат на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, що відповідно до довідки № СЕ-19/111-23/5804-НЗПРАП від 15.02.2023 року становлять 1510 (одну тисячу п`ятсот десять) гривень 24 (двадцять чотири) копійки та підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Правову долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 368-370, 373-374, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж 2 (двох) років іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення, та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази, а саме:

- 10 таблеток білого кольору масою 0,50 г., що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), масою метадону в 1 таблетці 0,02 г., загальною масою метадону в 10 таблетках 0,20 г., в поліетиленовому пакеті білого кольору з рукописним пояснювальним написом, підписом експерта знищити;

- оптичний диск «Verbatim 700 mb, 52 x speed vitesse, 80 min» , на якому міститься відеозапис огляду місця події від 31.01.2023 року із зафіксованим фактом вилучення у ОСОБА_4 10 таблеток білого кольору, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) залишити у матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів від 15.02.2023 № СЕ-19/111-23/5804-НЗПРАП в сумі 1 510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1