Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/6389/23
У Х В А Л А

30.11.2023 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при проведенні відкритого судового засідання в залі судового засідання з розгляду клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2023 року за № 0000528, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Братово Виноградівського району Закарпатської області, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Дяково Виноградівського району Закарпатської області, місце проживання: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 Кримінального кодексу України (надалі - КК України),

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

14.11.2023 року в суд поступило клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 від 06.11.2023 року про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України.

Обвинувачений просить скасувати арешт належного йому автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14.08.2023 року, та зобов`язати слідче відділення відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (надалі СВ відділення поліції № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області) повернути йому транспортний засіб.

Клопотання мотивовано тим, що клопотання про арешт автомобіля було подано слідчим з порушенням вимог частини п`ятої статті 171 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - КПК України), обвинувачений не приймав участь у розгляді клопотання.

Підставою для обмеження права обвинуваченого користуватися та розпоряджатися своїм рухомим майном виступила необхідність збереження транспортного засобу як речового доказу для проведення експертиз з метою встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, при цьому характер експертиз, їх спрямованість органом досудового розслідування не визначено. Експертизи, які б потребували подальшого перебування транспортного засобу в розпорядженні органу досудового розслідування, слідчий не призначав та такі не призначено на даний час. 09.08.2023 року, до накладення арешту на транспортний засіб, за участю свідків - осіб, які мали намір перетнути державний кордон України, складено чотири протоколи пред`явлення транспортного засобу для впізнання за фотознімками.

В рамках кримінального провадження, що розглядається, відсутня потреба в застосуванні арешту майна. Транспортний засіб, вилучений в обвинуваченого, на теперішній час не є носієм будь-якої інформації, яка б свідчила про наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, тобто відповідне майно не має відношення до предмета дослідження у кримінальному провадженні, тому підлягає поверненню обвинуваченому.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_8 від 14.08.2023 року, постановленою у справі № 299/5358/23 за клопотанням слідчого СВ відділення поліції № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2023 року за № 0000528 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, накладено арешт на майно, вилучене заступником начальника СВ відділення поліції № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_10 під час проведення огляду місця події в період часу з 23 години 44 хвилин 08.08.2023 року до 00 годин 30 хвилин 09.08.2023 року за адресою: АДРЕСА_3 , в тому числі на автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Vito 111 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 . Арешт накладено з метою збереження майна як речового доказу.

Наведені обставини підтверджено відомостями, які містяться в таких документах: 1) копії ухвали слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_8 від 14.08.2023 року, постановленої у справі № 299/5358/23 за клопотанням слідчого СВ відділення поліції № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_9 про арешт майна (арк. 78-81); 2) копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 03.02.2021 року, виданого ТСЦ 2144 (арк. 82).

Згідно формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, складеному 26.09.2023 року слідчим СВ відділення поліції № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_9 , затвердженому 26.09.2023 року прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , яким ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, обвинувачений використовував автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Vito 111 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , для транспортування осіб, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У абзаці першому частини першої статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (частина перша статті 98 КПК України).

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно мотивувальної частини ухвали слідчого судді клопотання про арешт автомобіля, який вилучено під час огляду місця події, проведеного у період з 23 години 44 хвилин 08.08.2023 року до 00 годин 30 хвилин 09.08.2023 року, поступило до суду 10.08.2023 року, отже з дотриманням строку, встановленого абзацом першим частини п`ятої статті 171 КПК України.

Як видно з ухвали слідчого судді арешт застосовано з метою збереження автомобіля як речового доказу, в тому числі забезпечення проведення щодо нього експертиз. У відповідності до обвинувального акта автомобіль має значення речового доказу, зокрема є знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Отже, даний речовий доказ може бути використаний як доказ події кримінального правопорушення, що згідно до положень пункту 1 частини першої статті 91 КПК України відноситься до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Відтак, потреба у арешті автомобіля на теперішній час не відпала.

Обставина, наведена в обґрунтування клопотання, з приводу того, що відносно автомобіля не було призначено експертизи, не спростовує викладений вище висновок.

Крім того, обвинуваченому ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, у санкції якої передбачено покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до пункту 1 частини дев`ятої статті 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Із врахуванням того, що автомобіль належить обвинуваченому, то може бути предметом конфіскації або спеціальної конфіскації.

З наведених мотивів у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 174, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 від 06.11.2023 року про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1