Справа № 538/1907/23
Провадження № 1-кп/538/313/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурораОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000559 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Гаївщина, Лохвицького району Полтавської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має середню освіту, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, працює різноробочим в КП «Добробут-Сервіс», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в:

03.09.2023 близько о 18:00 ОСОБА_4 , знаходився, на території домогосподарства дружини, з якою перебуває у процесі розлучення ОСОБА_6 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де перебував також і його батько ОСОБА_5 . В ході сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, із своїм батьком ОСОБА_5 , в ході якої усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, реалізуючи свій протиправний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 не менш ніж одного удару, своєю правою рукою зігнутою в кулак в ліву частину обличчя ОСОБА_5 від якого останній впав на землю, на правий бік тулуба. Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, направленні на заподіяння тілеених ушкоджень своєму батькові ОСОБА_5 , наніс один удар правою ногою по лівій руці ОСОБА_5 , якою останній прикривав обличчя від ударів, лежачи на землі. Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичного експерта № 161 від 08.09.2023, спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження, у вигляді закритого перелому лівої ліктьової кістки на рівні середньої - нижньої третини, та кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 3 вересня 2023 р. ввечері за місцем проживання дужини по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані сп`яніння, двічі вдарив свого батька, бо був у вкрай негативному емоційному стані через сварку з дружиною та її подругою, а батько за неї заступився. Пояснив, що брав участь в бойових діях, проте відповідний статус ще не отримав.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 3 вересня 2023 р. ввечері до нього подзвонила невістка, повідомила, що його син, а її чоловік ОСОБА_4 вчинив сварку, вдарив її. Він через короткий проміжок часу приїхав до неї, сина не було, а коли син повернувся, став йому робити зауваження, син накинувся, вдарив по обличчю, а потім ногою попав по руці. В результаті удару він майже втратив свідомість, потім приїхали працівники поліції, направили його в лікарню, де виявили перелом руки. Просив сина суворо не карати.

Обвинувачений не заперечує правильність кваліфікації дій органами досудового розслідування.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті в межах висунутого звинувачення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин в межах висунутого звинувачення із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, потерпілого, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК Кодексу, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Так, суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, та наступні дані про особу винного.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, характеризується за місцем проживання позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся.

На підставі ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, висловлене під час судового розгляду.

Відповідно до п.6, 6-1 ч.1 ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи щире каяття обвинуваченого, позитивну характеристику та те, що на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога він не перебуває, тобто враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченого, враховуючи думку потерпілого, який просив суворо не карати, незважаючи на обтяжуючі покарання обставини, та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому вищевказані обставини та наявна досудова доповідь, відповідно до якої виправлення особи можливе без ізоляції від суспільства, дають суду підстави для висновку, що його виправлення можливо без відбування покарання і тому відповідно до ст. 75 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 394 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лохвицького

районного суду ОСОБА_1