ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4020/23 Номер провадження 11-сс/814/974/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора- ОСОБА_6

підозрюваного- ОСОБА_7

захисника- ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтава апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 23 серпня 2023 року,

встановила:

Цією ухвалою клопотання слідчого задоволено та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 21.10.2023 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, розлученого, раніше судимого:

1) 09 вересня 1994 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений від покарання на підставі Указу Президента України від 18 серпня 1994 року «Про амністію»;

2) 13 лютого 1995 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років виправних робіт з відрахуванням 20 % заробітку;

3) 20 вересня 1995 року Сумським обласним судом за ч. 3 ст. 141, ч. 2 ст. 206, ч. 1 ст. 101, ст. ст. 42 і 43 КК України (в редакції 1960 року) до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

4) 03 липня 2002 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 350, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до 5 років і 6 місяців позбавлення волі;

5) 17 липня 2008 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ст. ст. 71 і 81 КК України до 2 років позбавлення волі;

6) 30 березня 2011 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

7) 23 листопада 2012 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 69 КК України до 6 місяців арешту;

8) 20 квітня 2015 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

9) 03 лютого 2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. 128, ст. 71, ч. 5 ст. 72 КК України до 3 років і 1 місяця позбавлення волі;

10) 13 лютого 2019 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

11) 27 січня 2021 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 153, ч. 1 ст. 153, ч. 1 ст. 122 КК України застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, учинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення і передбаченого за його вчинення покарання, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

При цьому також суд враховував і те, що ухвалою Сумського апеляційного суду від 05 січня 2023 року оголошений розшук підозрюваного ОСОБА_7 , а в судові засідання до Ковпаківського районного суду м. Суми для розгляду кримінального провадження щодо нього, систематично не з`являється, в зв`язку з чим відповідними ухвалами суду для забезпечення його явки застосовано примусовий привід.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 23 серпня 2023 року та постановити нову ухвалу, кою відмовити слідчому у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання: АДРЕСА_2 ; визначити заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначає про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та про необгрунтованість та безпідставність підозри, пред`явленої ОСОБА_7 .

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_6 , вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001425 від 08 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 08 травня 2023 року, близько 14 години, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували в за адресою: АДРЕСА_2 , де разом вживали алкогольні напої.

Під час цього між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виникла сварка через відмову останньої вступити з ним в статеві стосунки, після чого ОСОБА_7 почав виганяти її, хапаючи за одяг та виштовхуючи з квартири, штовхнув останню, від чого вона впала на підлогу в коридорі квартири.

В подальшому, ОСОБА_7 , ногами наніс ОСОБА_10 , не менше чотирьох ударів в ділянку тулубу справа та зліва, а також невстановленим в ході розслідування гострим чи затонченим предметом поріз в ділянку шиї. Після чого, взяв потерпілу, яка лежала на підлозі, за ноги та стягнув її по сходах з 4 до 1 поверху під`їзду.

Внаслідок вищевказаного фізичного насильства ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_10 тяжке та легкі тілесні ушкодження.

23 серпня 2023 року ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

21 серпня 2023 року старший слідчий СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, ризиків, визначених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливати на свідків та потерпілу; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам .

Так, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, застосував ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Як видно з матеріалів провадження, необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 у апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з цим, розглядаючи клопотання про застосування підозрюваному виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3,4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу,перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим до 8 років позбавлення волі, особу ОСОБА_7 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не працює та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема даними: протоколу огляду від 08 травня 2023 року; протоколу обшуку від 08 травня 2023 року; протоколу допиту потерпілої ОСОБА_10 від 13 травня 2023 року та протоколу додаткового допиту останньої від 15 червня 2023 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 08 травня 2023 року ;протоколу огляду від 13 травня 2023;протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 15 травня 2023 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 08 серпня 2023 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 15 травня 2023 року;протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 15 травня 2023 року;висновку судово-медичної експертизи № 675.

При цьому, колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження в даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Окрім того, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в досліджуваній ситуації.

У свою чергу, із урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності у даному кримінальному провадженні встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Так, наявні в матеріалах провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення,перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що в свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому тяжкого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею.

Також слідчий суддя, враховуючи п.1 ч.4 ст.183 КПК України, не визначив розмір застави у кримінальному провадженні і колегія суддів з цим погоджується, оскільки слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід як тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, як просить апелянт.

Доводи захисника про наявність у підозрюваного сина та постійного місця проживання не можуть слугувати достатнім стримуючим фактором для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Тому, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376,405,407,422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 23 серпня 2023 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4