Справа № 577/59/24
Провадження № 1-кс/577/291/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" лютого 2024 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001006 від 05.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

13.02.2024 р. старший слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про накладення арешту на медичні картки № 258 пацієнта ОСОБА_4 на 52 арк. та № 259 пацієнта ОСОБА_5 на 59 арк, вилучені 12.02.2024 р. з медичного центру «ТОПМЕД», заборонивши останнім користування, відчуження та розпорядження вказаним майном з метою збереження речового доказу і визначивши місце збереження його у матеріалах кримінального провадження.

Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 у 20-х числах жовтня 2023 р., з метою незаконного збуту наркотичних засобів, вступила у злочинну змову зі ОСОБА_4 , придбала наркотичний засіб «метадон» вагою 0,0891 г у вигляді 04 пігулок, які ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стали незаконно зберігати за адресою: АДРЕСА_1 . Продовжуючи злочинні дії 28.10.2023 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 незаконно збули ОСОБА_6 за 400 грн. наркотичний засіб «метадон» загальною вагою 0,0891 г у 04 пігулках.

Крім того, ОСОБА_5 на початку листопада 2023 р. з метою незаконного збуту наркотичних засобів, придбала наркотичний засіб «метадон» вагою 0,0667 г у вигляді 03 пігулок, який стала незаконно зберігати за адресою: АДРЕСА_1 . Продовжуючи злочинні дії 10.11.2023 р. ОСОБА_5 повторно незаконно збула ОСОБА_6 за 300 грн. наркотичний засіб «метадон» вагою 0,0667 г у 03 пігулках.

Крім того, у 20-х числах грудня 2023 р. ОСОБА_5 , з метою незаконного збуту наркотичних засобів, вступила у злочинну змову з ОСОБА_7 , придбала наркотичний засіб «метадон» вагою 0,0665 г у вигляді 03 пігулок, який незаконно зберігала за адресою: АДРЕСА_1 . Продовжуючи злочинні дії, 21.12.2023 р. ОСОБА_5 зустрілася із ОСОБА_7 , якому передала наркотичний засіб «метадон» вагою 0,0665 г у 03 пігулках для подальшого збуту ОСОБА_8 . Цього ж дня о 18:36 год. ОСОБА_7 незаконно збув ОСОБА_8 за 500 грн. наркотичний засіб «метадон» вагою 0,0665 г у 03 пігулках, а отримані гроші у подальшому віддав ОСОБА_5 .

Крім того, 09.01.2024 р. у першій половині дня ОСОБА_5 у злочинній змові зі ОСОБА_4 прибули до медичного центру «Українська клініка трансформації» м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 51, де придбали кожен по 60 пігулок наркотичного лікарського засобу «Метадон-ЗН» загальною вагою 2,4 г, що є великим розміром, після чого стали повторно незаконно зберігати вказаний наркотичний засіб при собі з метою подальшого збуту.

Цього ж дня у період з 18:36 год. по 21:32 год. ОСОБА_5 разом зі ОСОБА_4 на потязі сполученням Київ пасажирський Шостка незаконно перевезли до м. Конотоп з метою збуту по 60 пігулок наркотичного засобу, обіг якого обмежено «метадон». Проте, о 21:54 год. були затримані, в порядку ст.208 КПК України, на залізничному вокзалі ст. Конотоп за підозрою у скоєнні злочину.

Під час особистого обшуку у ОСОБА_5 працівниками поліції Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. вилучено 54 пігулки «Метадон ЗН» у заводських блістерах, у ОСОБА_4 50 пігулок.

09.01.2024 р. о 21:54 год. ОСОБА_4 і ОСОБА_5 затримано, в порядку ст. 208 КПК України, та 09.01.2024 р. і 10.01.2023 р. повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307 КК України.

За вказаними фактами СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001006 від 05.10.2023, в якому об`єднано матеріали 4 кримінальних проваджень за ознаками в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Підозрювані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покази по справі не дають, керуючись ст.63 Конституції України, співпрацювати зі слідством відмовляються.

12.02.2024 р. на підставі ухвали Конотопського міськрайсуду від 19.01.2024 р. здійснено тимчасовий доступ до медичної документації медичного центру «ТОПМЕД», а саме медичних карток № 258 пацієнта ОСОБА_4 на 52 арк. та № 259 пацієнта ОСОБА_5 на 59 арк., які визнано та приєднано до кримінального провадження як речові докази.

Таким чином, вилучена документація медичного центру «ТОПМЕД» на пацієнтів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 може бути використана як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки відомості, які в ній містять підтвердження проходження лікування в даному закладі, отримання наркотичного засобу, що в свою чергу давало неконтрольований доступ до них та за воління ними з подальшою метою збуту даних наркотичних засобах, що є основними обставинами при з`ясуванні об`єктивної сторони інкримінованих злочинів підозрюваним ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В той же час, у разі не накладення арешту, є ризик втрати речових доказів, а саме вилучення даної медичної документації іншими правоохоронними органами, або ризик їх знищення в умовах воєнного стану внаслідок постійної ракетної агресії в м.Києві.

В судове засідання слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_3 не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Представник володільця майна медичного центру «ТОПМЕД» в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлені.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другою статті 170 цього Кодексу).

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

В судовому засіданні встановлено, що 05.10.2023 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001006 внесені відомості щодо скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме що з початку літа 2023 р. ОСОБА_5 разом з іншими особами займалася незаконним виготовленням наркотичних засобів з метою збуту.(а.с.3-10).

12.02.2024 р. на підставі ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської обл. від 19.01.2024 р. здійснено тимчасовий доступ до медичної документації Медичний центр «ТОПМЕД» і вилучено медичні картки № 258 пацієнта ОСОБА_4 на 52 арк. та № 259 пацієнта ОСОБА_5 на 59 арк. (а.с.11-13).

Слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна 13.02.2024 р., тобто з дотриманням встановлених КПК України строків.

Встановлено, що володільцем вилучених документів є ТОВ «Медичний центр «ТОПМЕД» .

12.02.2024 р. вилучені документи визнано та приєднано до кримінального провадження як речові докази. (а.с.14).

Оскільки вилучені речі можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, суд дійшов переконання, що воно підлягає арешту.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0001006 від 05.10.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, вилучені 12.02.2024 р. за місцем розташування медичного центру «ТОПМЕД» м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 4, прим. 188, офіс 24, а саме медичні картки № 258 пацієнта ОСОБА_4 на 52 арк. та № 259 пацієнта ОСОБА_5 на 59 арк.

Ухвала про арешт майна виконується негайно і може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня складання.

СуддяОСОБА_1