Справа № 953/6093/22
н/п 1-кс/953/1406/24
"15" лютого 2024 р.Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вовчанськ, Вовчанського району, Харківської області, громадянина України, відповідно до ст. 89 КК України не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України,-
14.02.2024р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 за відсутності підозрюваного, у зв`язку з перебуванням останнього у міжнародному розшуку та переховування на території РФ .
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, яка підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами.
Зазначав, що існує достатньо підстав вважати про наявність існування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим стосовно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам.
В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання.
Захисник проти задоволення клопотання заперечував, зазначаючи, що відсутні дані про достеменну обізнаність ОСОБА_6 про наявність у відношенні ного кримінального провадження.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали, встановив наступне.
Під час досудового розслідування встановлено , що ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , військовослужбовці збройних сил Російської Федерації ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші, невстановлені під час досудового розслідування військовослужбовці ЗС РФ, порушуючи вимоги ст. 33 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року, здійснили розграбування майна цивільного населення в особі громадянина України - ОСОБА_13 , тобто інше порушення законів та звичаїв війни, спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 535 671 грн. 87 коп.
Своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у незаконному позбавленні волі цивільних осіб, тобто за відсутності процедурних вимог, передбачених ст. 42, 43, 68, 78 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , військовослужбовці збройних сил Російської Федерації ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та інші, невстановлені під час досудового розслідування військовослужбовці ЗС РФ, утримуючи ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в умовах, несумісними з повагою до людської гідності, порушуючи вимоги ст. ст. 3, 27, 31, 32, 41, 42, 43 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року (далі Конвенція), ст. ст. 11, 51, 75 Додаткового протоколу I до неї, здійснили порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме жорстке поводження з цивільними особами у формі нелюдського поводження із ними.
Своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у відкритому викраденні майна, що не викликане військовою необхідністю, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , військовослужбовці збройних сил Російської Федерації ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та інші, невстановлені під час досудового розслідування військовослужбовці ЗС РФ, порушуючи вимоги ст. 33 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року, здійснили розграбування майна цивільного населення в особі громадянки України ОСОБА_16 , тобто інше порушення законів та звичаїв війни, спричинивши останній матеріальну шкоду на загальну суму 2 940 809 грн. 22 коп.
Своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у відкритому викраденні майна, що не викликане військовою необхідністю, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , військовослужбовці збройних сил Російської Федерації ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та інші, невстановлені під час досудового розслідування військовослужбовці ЗС РФ, порушуючи вимоги ст. 33 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року, здійснили розграбування майна цивільного населення в особі громадян України ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , тобто інше порушення законів та звичаїв війни, спричинивши останнім матеріальну шкоду.
Своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у незаконному позбавленні волі цивільних осіб, тобто за відсутності процедурних вимог, передбачених ст. 42, 43, 68, 78 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , військовослужбовці збройних сил Російської Федерації ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та інші, невстановлені під час досудового розслідування військовослужбовці ЗС РФ, позбавили можливості ОСОБА_19 та чоловіка на ім`я ОСОБА_20 (інші анкетні дані під час досудового розслідування не встановлені) самостійно обирати місце свого перебування через вжиття заходів представників сторони конфлікту з метою їх насильного утримання, порушуючи вимоги ст. 3, 27, 31, 32, 33, 41, 42, 43 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року (далі Конвенція), ст. ст. 11, 51, 75 Додаткового протоколу I до неї, здійснили порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме жорстке поводження з цивільними особами у формі нелюдського поводження із ними.
Своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у незаконному позбавленні волі цивільних осіб, тобто за відсутності процедурних вимог, передбачених ст. 42, 43, 68, 78 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , військовослужбовці збройних сил Російської Федерації ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та інші, невстановлені під час досудового розслідування військовослужбовці ЗС РФ, через незаконне затримання, примусове поміщення ОСОБА_21 та ОСОБА_22 до приміщення, яке вони самостійно не могли залишити через заходи, вжиті представниками сторони конфлікту з метою їх насильного утримання, порушуючи вимоги ст. 3, 27, 31, 32, 41, 42, 43 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року (далі Конвенція), ст. ст. 11, 51, 75 Додаткового протоколу I до неї, здійснили порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме жорстке поводження з цивільним особами у формі нелюдського поводження із ними.
Своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у незаконному позбавленні волі цивільної особи, тобто за відсутності процедурних вимог, передбачених ст. 42, 43, 68, 78 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , військовослужбовці збройних сил Російської Федерації ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та інші, невстановлені під час досудового розслідування військовослужбовці ЗС РФ, через незаконне затримання, примусове поміщення ОСОБА_22 до приміщення, яке він самостійно не міг залишити через заходи, вжиті представниками сторони конфлікту з метою його насильного утримання, порушуючи вимоги ст. 3, 27, 31, 32, 33, 41, 42, 43 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 року (далі Конвенція), ст. ст. 11, 51, 75 Додаткового протоколу I до неї, здійснили порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме жорстке поводження з цивільною особою у формі нелюдського поводження із нею.
31.01.2024 у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.
В обґрунтування підозри надані наступні докази: протокол допиту ОСОБА_23 від 12.03.2023; висновок судово транспортно- товарознавчої експертизи від 20.03.2023 № СЕ-19/121-23/1677-АВ; висновок судово транспортно- товарознавчої експертизи від 17.04.2023 № СЕ-19/121-23/6326-АВ; висновок судово транспортно- товарознавчої експертизи від 03.05.2023 № СЕ-19/121-23/6340-АВ; висновок судово товарознавчої експертизи від 31.03.2023 № СЕ-19/121-23/6341-ТВ; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 18.10.2022; протокол проведеного слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_15 від 10.11.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 18.10.2022; протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 від 10.11.2022; протокол проведеного впізнання зі свідком ОСОБА_14 за фотознімками особу ОСОБА_6 від 18.10.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_24 від 27.10.2022; протокол проведеного впізнання зі свідком ОСОБА_15 за фотознімками особу ОСОБА_6 від 18.10.2022; протокол допиту потерпілого ОСОБА_14 від 02.05.2023; протокол допиту потерпілого ОСОБА_15 ; висновок судової товарознавчої експертизи від 01.03.2023 № СЕ-19/121-23/1675-АВ; протокол допиту свідка ОСОБА_25 від 19.10.2022; протокол проведеного слідчого експерименту від 10.10.2022 за участю свідка ОСОБА_25 ; протокол допиту свідка ОСОБА_25 від 16.10.2022; протокол проведеного впізнання зі свідком ОСОБА_14 за фотознімками особу ОСОБА_6 від 18.10.2022; протокол допиту потерпілого ОСОБА_19 від 19.04.2023; протокол проведеного слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_19 від 19.04.2023; протокол проведеного впізнання з потерпілим ОСОБА_19 за фотознімками особу ОСОБА_6 від 19.04.2023; протокол допиту потерпілого ОСОБА_18 від 12.11.2022; протокол допиту потерпілого ОСОБА_17 від 06.01.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_19 від 02.11.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_26 від 23.03.2023; протокол огляду місця події від 05.11.2022; протокол огляду місця події від 09.11.2022; протокол огляду місця події від 10.11.2022; протокол огляду місця події від 16.11.2022; протокол допиту потерпілого ОСОБА_21 від 21.03.2023; протокол допиту потерпілого ОСОБА_22 від 21.03.2023; протокол проведеного слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_22 від 27.04.2023; протокол проведеного слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_21 від 27.04.2023; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_22 від 28.04.2023; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_21 від 28.04.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_27 від 22.09.2023; протокол проведеного впізнання з потерпілим ОСОБА_21 за фотознімками особу ОСОБА_6 від 22.09.2023; протокол проведеного слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_27 від 22.09.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_28 від 22.09.2023; протокол проведеного слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_28 від 22.09.2023; протокол проведеного впізнання за участю потерпілого ОСОБА_22 за фотознімками особу ОСОБА_6 від 22.09.2023; протокол проведеного впізнання за участю потерпілого ОСОБА_28 за фотознімками особу ОСОБА_6 від 22.09.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_29 від 19.10.2022; протоколу проведеного слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_29 від 11.11.2022; протоколу допиту свідка ОСОБА_30 від 18.10.2022.
Враховуючи такий обсяг відомостей кримінального провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень , згідно пред`явленої підозри .
Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.
Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
На даний час, підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду, внаслідок чого оголошений у міжнародний розшук та виїхав на територію Російської Федерації, тобто державі, визнаної Верховною Радою України державою-агресором з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що підтверджено показаннями свідка.
З дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України повідомлення про підозру ОСОБА_11 та повістки про його виклик опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1425-р «Про друкований засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому у 2024 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості» є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в якому у 2024 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості.
У призначений час громадянин ОСОБА_6 у визначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.
Враховуючи наданий обсяг відомостей судового провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, згідно зі ст. 178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.
Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.
Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного доведеністю факту перебування такої особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено слідчим шляхом винесення постанови про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 в міжнародний розшук .
Винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук на переконання суду є достатнім для підтвердження факту оголошення особи у міжнародний розшук в розумінні вимог ст. 281 КПК України та ч. 6 ст. 193 КПК України.
Законом України від 22.05.2022 № 2265-ІХ «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» Російська Федерація визнана державою-терористом (державою-агресором).
Враховуючи, що дії ОСОБА_6 за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер особливо тяжкого злочину, обставини інкримінованого злочину, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного, його переховування, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.1 ч..1 ст. 177 КПК України.
Ризик передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК на теперішній час не доведений.
Таким чином, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочинів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватою у вчинені інкримінованих злочинів, даних про його особу, з урахуванням встановленого ризику, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого - задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Після затримання і не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки ОСОБА_6 до місця кримінального провадження розглянути за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід у встановленому законом порядку.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1