Провадження №1-кс/592/8470/23

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004859 від 17.12.2023 р. за ч. 4 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 17.12.2023 р. близько 07:00 год., ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 здійснив незаконну порубку деревини породи «сосна» на території парку-гіам`ятці садового-паркового мистецтва місцевого значення «Басівський», що розташований поблизу вул. Санаторна в місті Суми та який та відповідно до ст. ст. 43, 44 Земельного Кодексу України має особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду до яких відносяться (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).

16.12.2023 р. об 18:00 ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, який виник у нього напередодні, перебуваючи на території парку «Басівський», що розташований поблизу вул. Санаторна, м. Суми, який є об`єктом садово-паркового мистецтва місцевого значення, діючи незаконно, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відновлення лісу та лісових насаджень, без спеціального дозволу, у порушення сг. ст. 67, 69 Лісового Кодексу України та інших нормативних актів, якими регулюється порядок відпуску деревини, а саме ст. 7 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України», відповідно до якої на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико - культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням, здійснив незаконну порубку дерев шляхом підпилу чотирнадцяти сироростучих дерев породи «сосна», які знаходились на пні (не відділені від коріння) з метою їх подальшого видалення.

17.12.2023 р. ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел за попередньою змовою з ОСОБА_4 , перебуваючи на території парку «Басівський», що розташований поблизу вул. Санаторна, м. Суми, який є об`єктом садово-паркового мистецтва місцевого значення, діючи незаконно, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відновлення лісу та лісових насаджень, без спеціального дозволу, у порушення ст. ст. 67, 69 Лісового Кодексу України та інших нормативних актів, якими регулюється порядок відпуску деревини, а саме ст. 7 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України», відповідно до якої на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико- культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням, здійснили незаконну порубку 15 шт. сироростучих дерев породи «сосна», які знаходились на пні (не відділені від коріння).

Надалі ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , узявши із собою 15 одиниць дерев породи «сосна», помістили їх у мішки, рушили у бік вул. Санаторна. Під час руху у вказаному напрямку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 втратили одну із сосен. У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були виявлені працівниками патрульної поліції по вул. Санаторна в м. Суми із 14 одиницями дерев породи «сосна».

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 р. за № 665 розмір шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок пошкодження 15 дерев породи «сосна» до ступеня припинення росту на території об`єкта природно-заповідного фонду України, а саме парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Басівський» та землях Сумської міської ради становить 172429, 20 грн.

Таким чином, внаслідок вчинення умисних дій, які виразилися в незаконній порубці п`ятнадцяти дерев породи «сосна» на території парку «Басівський», який є об`єктом садово-паркового мистецтва місцевого значення та має особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно- заповідного фонду, що спричинила шкоду на суму 172 429, 20 грн., ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 сг. 246 КК України, тобто у незаконній порубці лісу, кваліфікуючою ознакою якої є «вчинене у заповідниках або на територіях чи об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охорошованих лісах» «що спричинили тяжкі наслідки».

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , є власником 1/3 частки кімнати за адресою: АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину, за законом, серія та номер: 2- 146, виданий 03.02.2015 видавником: державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та 1/4 частки приватного спільного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою його забезпечення.

На вказаній стадії кримінального провадження на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних зібрано достатньо матеріалів для застосування в рамках цього кримінального провадження заходів його забезпечення, одним із яких і є накладання арешту на майно.

З метою недопущення відчуження об`єкту речових прав, з метою уникнення від відповідальності та унеможливлення стягнення збитків за матеріалами кримінального провадження, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на 1/3 частки кімнати за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/4 частки приватного спільного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта є ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Таким чином, суд має всі законні підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на зазначене вище майно з метою його збереження для забезпечення цивільного позову.

У судовому засіданні слідчий Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Заслухавши думку слідчого, дослідивши матеріали клопотання, перевіривши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 17.12.2023 р. у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0004859 зареєстровано кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, досудове розслідування у якому здійснює Сумський РУП ГУНП в Сумській області.

26.12.2023 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, тобто з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий у судовому засіданні зазначив, що метою накладення арешту на нерухоме майно, що належить підозрюваному ОСОБА_4 , є його збереження для забезпечення цивільного позову.

Слідчий суддя розглядаючи клопотання про арешт майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), не встановлює остаточний розмір шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів врахувати заявлений стороною обвинувачення можливий розмір шкоди та перевірити співмірність ціни позову розміру шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

Проте, матеріали клопотання не містять та слідчим не підтверджено, що прокурором подано цивільний позов про відшкодування на користь держави збитків у сумі 172429 грн. 20 коп. завданих внаслідок кримінального правопорушення.

Тобто, відомості про ціну позову, а саме вартість нерухомого майна, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , для визначення співмірності заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, у матеріалах клопотання відсутні.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що потреби у такому заході забезпечення кримінального провадження як арешт майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, на даному етапі досудового розслідування відсутні, а також на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення для запобігання можливості його відчуження чи передання на користь третіх осіб з метою приховування.

З урахуванням вищевикладеного, слідчим не доведено необхідність накладення арешту на майно ОСОБА_4 , а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004859 від 17.12.2023 р. за ч. 4 ст. 246 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1