Справа № 487/8578/23
Провадження № 1-кс/487/4737/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Пильна Харківського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого, що проходить військову службу за контрактом на посаді начальника складу взводу матеріального забезпечення роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні головний сержант

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 404 КК України

встановив:

22.11.2023 слідчий Першого СВ (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

У клопотанні слідчий зазначає, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001471 від 20.11.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 404 КК України.

21.11.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 404 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив про його задоволення.

Захисник у судовому засідання заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на не доведення прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того вказав, що хоча стаття, за якою підозрюється його підзахисний, не передбачає можливості застосувати до нього альтернативний вид запобіжного заходу відмінний від тримання під вартою, проте Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що не буде законним застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без дослідження можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів. У зв`язку з чим просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя доходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001471 від 20.11.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 404 КК України.

21.11.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 404 КК України, а саме за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.12.2018 громадянина ОСОБА_4 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) та був прийнятий на військову службу за контрактом наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 27 грудня 2018 року № 48-РС на посаду командира відділення пожежного взводу військової частини НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 27 грудня 2018 року № 75 (по стройовій частині) головного сержанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

31.10.2022 головного сержанта ОСОБА_4 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23 жовтня 2023 року № 256-РС (по особовому складу) на посаду начальника складу взводу матеріального забезпечення роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 та на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2023 № 308 (по стройовій частині) визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Головний сержант ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив злочин проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

Так 20.11.2023 головний сержант ОСОБА_4 у невстановлені під час розслідування час та місці вжив алкогольні напої, після чого, близько о 11.35 год. перебував у місці тимчасового розташування складу РАО військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_3 .

У цей час до вказаного складу РАО військової частини НОМЕР_1 , на автомобілі «Шевроле Лачеті», прибули командир роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_7 та заступник командира роти з МПЗ роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_8 , які під час спілкування з головним сержантом ОСОБА_4 виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, та повідомили останньому про те, що збирається доставити його до відділення військової служби правопорядку у АДРЕСА_4 для проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Проте головний сержант ОСОБА_4 почав поводити себе зухвало та був невдоволений законними вимогами своїх командирів, різко відреагувавши на це пішов в склад та повернувшись зі зброєю автоматом АК-74, що перебувала на зберіганні в складі РАО та здійснив кілька пострілів в повітря, потім висловлював погрози, відкрив стрілянину в бік командира роти та заступника командира роти з МПЗ. капітан ОСОБА_7 та старший лейтенант ОСОБА_9 були вимушені сховатися за будівлею складу РАО, та в подальшому залишити місце події.

Далі головний сержант ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, не задовольнявшись вчиненим, обстріляв, припаркований біля будівлі вказаного складу РАО, цивільний легковий автомобіль CHEVROLET LACETTI (д/н НОМЕР_2 ), який належить заступнику командира роти з МПЗ старшому лейтенанту ОСОБА_9 , пошкодивши його. В подальшому головний сержант ОСОБА_4 обстріляв цивільний автомобіль MERCEDES VITO (д/н НОМЕР_3 ), на якому на шум стрілянини прибули на склад РАО лейтенант ОСОБА_10 та матрос ОСОБА_11 , пошкодив автомобіль та поранив лейтенанта ОСОБА_10 в праву руку.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 404 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події - території тимчасового розташування складу РАО військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_3 20.11.2023, під час якого вилучено: вогнепальну зброю - автомат АК-74 № НОМЕР_4 , з якої ОСОБА_4 здійснював постріли та 4 магазини до автомату АК-74; металеві уламки (важель, чеку з кільцем та металеві уламки); предмет схожий на гранату іноземного виробництва типу DM-51; предмет схожий на гранату іноземного виробництва типу GHO-1; патрони вилучені з магазинів, калібру 5,45 у кількості 71 шт; патрони вилучені у приміщенні будівельного вагончику, калібру 5,45 у кількості 198 шт.; гільзи калібру 5,45 у кількості 29 шт. та 2 патрони калібру 5,45 вилучені біля складу РАО військової частини НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки REALMI;, та виявлені пошкоджені автомобілі CHEVROLET LACETTI (д/н НОМЕР_2 ) та MERCEDES VITO (д/н НОМЕР_3 ); протоколом допиту свідка командира роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_7 , який у свої показах підтвердив опір ОСОБА_4 начальникові, із застосуванням вогнепальної зброї; протоколом допиту свідка заступника командира роти з МПЗ роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_8 , який у свої показах підтвердив опір ОСОБА_4 начальникові, із застосуванням вогнепальної зброї; протоколом допиту свідка командира 3 взводу зв`язку ЦЗ ПВЗ КП військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_10 , який у свої показах підтвердив опір ОСОБА_4 начальникові, із застосуванням вогнепальної зброї.

Так у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».

З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих у судовому засіданні, слідчий суддя доходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що свідчить таке: ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 12 років, у зв`язку з чим, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може здійснити виїзд на тимчасово окуповані території України. Крім того підозрюваний ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом тривалий час, перебував на керівних посадах, а тому здобуті знання під час проходження служби може використати з метою власного переховування від органу досудового розслідування, та як наслідок, уникнути настання кримінальної відповідальності за скоєний злочин; ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не встановлене місцезнаходження всіх речових доказів у кримінальному провадженні; ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені, оскільки не маючи обмежень у пересуванні буде мати можливість особисто впливати на свідків, яким відомі обставини зазначеного кримінального правопорушення, про яких слідству на цьому етапі не відомо, до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляти до відмови давати свідчення, а також інших свідків, які дотепер не допитані, але підлягають допиту за обставинами кримінального провадження; ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не проведено всіх необхідних і можливих слідчих дій з метою отримання доказів вини останнього, та знаходячись на свободі, дізнавшись від органу досудового розслідування про здобуті в ході слідства докази на обґрунтованість його підозри та виявлені під час слідства обставини кримінального правопорушення, наявні у наданих йому додатках до клопотання про обрання запобіжного заходу, може вживати заходи до перешкоджання об`єктивності досудового розслідування; ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки перебуваючи на свободі останній вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, яке припинено не з його власної волі, а припинено співробітниками правоохоронних органів. Разом з цим вимоги визначені Конституцією України, Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують ОСОБА_4 дотримуватися зазначених законодавчих актів та присяги, однак на даній стадії досудового розслідування встановлено порушення ОСОБА_4 як раніше покладених на нього обов`язків військовослужбовця, так і складеної ним Присяги на вірність Українському народові, що свідчить про існуючий факт недодержання ним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Згідно із ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, вчинив кримінальне правопорушення, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом під час дії воєнного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Враховуючи викладене, строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 слід рахувати з 20.11.2023.

Крім того відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Згідно із положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, зважаючи на початкову стадію досудового розслідування, враховуючи обставини справи, а також те, що підозрюваним ОСОБА_4 вчинено злочин із застосуванням вогнепальної зброї, тобто із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 404 КК України, запобіжний захід тримання під вартою з утриманням в СІЗО м. Миколаєва до 18.01.2024 року.

Ухвала слідчого судді діє до 18.01.2024 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Заводського

районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1