справа № 619/560/24
провадження № 1-кп/619/171/24
ВИРОК

іменем України

24 січня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, кримінальне провадження № 0000001 від 02.01.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Протопопівка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні встановлено, що 04 грудня 2023 року близько 22 години 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , маючи приямий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, і переслідуючи корисливий мотив, з метою збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив, шляхом зловживання довірою, заволодіти майном свого знайомого - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а сам: мобільним телефоном Redmi 4X imei 1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 , передня панель білого кольору, задня золотистого у чохлі коричневого кольору.

Надалі, ОСОБА_3 реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, переслідуючи при цьому корисливий мотив, з метою збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення, використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_4 , які засновані на знайомстві, повідомив останньому, що візьме телефон, та вийде по своїх справах, після чого поверне мобільний телефон ОСОБА_4 .

Після цього ОСОБА_4 вважаючи, що дії ОСОБА_3 є правомірними, будучи введеним в оману добровільно передав ОСОБА_3 свій мобільний телефон торгової марки Redmi модель 4X. В подальшому, ОСОБА_3 заволодівши майном ОСОБА_4 , 05.12.2023 знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 продав вищезазначений мобільний телефон ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за гроші кошти у сумі 600 гривень, які витратив на власні потреби. В результаті злочинних дій ОСОБА_3 , згідно висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи від 12.01.2024, потерпілому ОСОБА_4 спричинено матеріальну шкоду у розмірі 1 400, 00 грн.

На підставі викладеного, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Крім того, до обвинувального акта додано письмову згоду, яка складена за участі захисника ОСОБА_6 , згідно змісту якої, ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

Захисник ОСОБА_7 , який вступив в справу, після надходження обвинувального акту до суду, також не заперечує проти розгляду справи в спрощеному провадженні.

Потерпілим ОСОБА_4 подано заяву, згідно якої він не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.

Законом №2617-VIII внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції від 1 липня 2020 року) визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч.2 ст.4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, передбаченому ч.2 ст.381, ч.1 ст.382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі №559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18) вказав, що основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України щире каяття обвинуваченого визнається судом обставиною, яка пом`якшує його покарання.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченого, обставиною, яка пом`якшує покарання, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого та вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначити йому покарання в межах санкції статті у виді обмеження волі з застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувались.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів - відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Накладений ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 04 січня 2023 року арешт підлягає скасуванню відповідно до ч. 4 ст.174 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 381-382, 394 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання в виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнити з іспитовим терміном в два роки.

Згідно вимог ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Речовий доказ: мобільним телефоном Redmi 4X золотого кольору, в чохлі коричневого кольору, без пошкоджень, imei 1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 , який поміщено до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами учасників огляду, що знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області - повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1