справа № 208/4843/22
№ провадження 1-кп/208/227/23
УХВАЛА

06 листопада 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні по справі кримінального провадження № 0000544, розглянувши клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 121, ч.4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться зазначена справа, обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

По справі допитані потерпілий, свідки, обвинувачений, досліджені матеріали справи, переглянуто відео, допитано судово-медичного експерта.

Сторона захисту просила надати час для підготовки клопотання. Прокурор просив час для узгодження та зміни пред`явленого обвинувачення.

Також, прокурором заявлено клопотання про продовження застосування відносно ОСОБА_8 заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою, яке аргументовано тим, що ОСОБА_8 може переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні двох умисних тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі. Обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, роботи. Перебуваючи на свободі ОСОБА_8 будучі раніше судимою особою, яка не має сталого доходу, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Перебуваючи на менш суворому запобіжному заході, обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни ними своїх показань.

Адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, так як нові ризики у ньому не зазначені, а наведені раніше втратили свою актуальність. Потерпілі та свідки по справі допитані, і перебуваючи на домашньому арешті, ОСОБА_8 не може на них незаконно впливати. Ніяких даних про намагання обвинуваченого переховуватись від суду не надавалось. Враховуючи клопотання прокурора про зміну обвинувачення, сама обґрунтованість підозри ОСОБА_8 знаходиться під сумнівом. ОСОБА_8 має досить міцні соціальні зв`язки, місце реєстрації та мешкання. Матеріали справи всі досліджено. Враховуючи, що ОСОБА_8 тривалий час знаходиться під вартою, адвокат вважає, що ризик обумовлений тільки тяжкістю пред`явленого обвинувачення, можливо забезпечити шляхом застосування до останнього домашнього арешту.

Адвокат ОСОБА_6 підтримав думку колеги. Враховуючи досліджені матеріали справи, клопотання прокурора про зміну обвинувачення, вважав сумнівним та недоведеним пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення за ст. 121 КК України.

Обвинувачений підтримав думку захисників.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження.

ЄСПЛ в рішеннях у справах «Лабіта проти Італії» та інших, неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано, в достатній мірі для вирішення клопотання прокурора, обвинувачуються у вчиненні двох тяжких, умисних злочинів, за один з яких чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Суд враховує клопотання прокурора про можливу зміну обвинувачення, але ж відмічає, що останній не ставив під сумнів зміну самої кваліфікації дій обвинуваченого за ст. ст. 296 ч.4, 121 ч.1 КК України. На теперішній час ОСОБА_8 як і раніше є обвинуваченим саме за наведеними статтями КК України, а стандарт «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

У випадку вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження причетність особи до вчинення кримінального правопорушення не повинна мати категоричного висновку, а свідчити лише про її можливість.

ОСОБА_8 є раніше судимим за умисні, тяжкі корисливі злочини та звільнився з місць позбавлення волі 15.06.2022 року. На теперішній час ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні низки умисних тяжких злочинів 31.07.2022 року, тобто через півтори місяці після звільнення. Даних про міцні соціальні зв`язки ОСОБА_8 , наявність сталого заробітку, суду не надавалось.

На думку суду, ризики переховування від суду з огляду на міру покарання яка об`єктивно загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винним, вчинення іншого кримінального правопорушення як раніше неодноразово судимої особи, яка не має сталого прибутку, об`єктивно існують.

Потерпілий та свідки надали пояснення в судовому засіданні, і ризик незаконного впливу обвинуваченого на цих осіб, зазначений в клопотанні прокурора, суд вважає не підтвердженим.

Суд вважає, що при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкриміновано ОСОБА_8 , і саме такий його вид позбавляє можливості обвинуваченого перешкодити інтересам правосуддя.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу поза всяким сумнівом порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Суд вважає необґрунтованими твердження сторони захисту про можливість забезпечення належної поведінки обвинуваченого шляхом обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, та вони не можуть бути прийняті судом до уваги, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та особи обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183-184, 350 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком до 03.01.2024 року.

В задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на домашній арешт, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захисникам, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1