Справа № 467/1171/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2023 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000125 від 18.09.2023року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ, Миколаївської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, не зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З 24 лютого 2022 року по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року за № 64/2022 за № 2102-ІХ від 24.02.2022 року та Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та відповідно було продовжено дію воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Крім того, Законом України від 21.04.2022 року № 2212-ІХ відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" затверджено Указ Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 18 квітня 2022 року року № 259/2022 про продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Так, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.05.2022 року № 341/2022 про продовження строку дії воєнного станув Україні з 05 годин 30 хвилин 25.05.2022 року строком на 90 діб.

Також, Указом Президента України від 12.08.2022 року за № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» дію воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 23 вересня 2022 року строком на 90 діб.

Також, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», затверджено Указ Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» дію воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Також, Указом Президента України від 6 лютого 2023 року № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Крім того, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», затверджено Указ Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» дію воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Також, Указом Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

17 вересня 2023 року, в період часу з 17:00 по 18:00 годин, точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх караність, приїхав на автомобілі марки «ВАЗ 2109» білого кольору у с. Новоселівка Первомайського району Миколаївської області, де зупинив автомобіль по вулиці Центральній, 24, біля магазину «Фортуна», та побачив, що біля магазину знаходиться мопед, у якого на панелі є бардачок відкритого типу, в якому він помітив мобільний телефон марки «Самсунг» моделі «Гелексі А32» у корпусі темно сірого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 4899 гривень 30 копійок, який належить ОСОБА_5 , який таємно викрав, після чого місце вчинення злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 4899 гривень 30 копійок.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав показання, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому та зазначив про готовність нести покарання зробивши для себе відповідні висновки. Суду пояснив, що йому відомо про те, що в країні оголошено воєнний стан. У вечірній час 17 вересня 2023 року він приїхав на автомобілі марки «ВАЗ 2109» білого кольору у с. Новоселівка Первомайського району Миколаївської області, де зупинив автомобіль по вулиці Центральній, 24, біля магазину «Фортуна», та побачив, що біля магазину знаходиться мопед, у якого на панелі є відкритий бардачок, в якому помітив мобільний телефон марки «Самсунг» моделі «Гелексі А32» у корпусі темно сірого кольору та який він викрав, після чого місце вчинення злочину покинув. Викраденим розпорядився на власний розсуд. Із сумою викраденого майна в розмірі 4899 гривень 30 копійок, погодився.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність.

Судом було дасліджено докази, надані стороною обвинувачення:

- постанова про призначення товарознавчої експертизи від 18.09.2023 року

- висновок експерта № 5035/23 від 19.09.2023 року згідно якого ринкова вартістьмобільного телефону марки «Самсунг» моделі «Гелексі А32» у корпусі темно кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , станом на 18.09.2023 року становить 4899 гривень 30 копійок,

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 погодився визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з обставинами, що встановлені під час досудового розслідування.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позицій.

За таких обставин, суд переконавшись, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин провадження, відсутні сумніви в добровільності його позиції, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, як обвинуваченого, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого та призначення покарання у відповідності до положень Кримінального кодексу України.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані органом досудового розслідуванняза ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України, при призначенні міри покарання обвинуваченим, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засуджених та запобігав вчиненню інших злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зверталась увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При визначенні покарання обвинуваченомуОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином,особливості й обставини його вчинення у даному конкретному випадку, форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер дій і ступінь тяжкості наслідків, наявність кваліфікуючих ознак, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, одружений, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, на обліку Первомайського РС №3 філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях не перебуває, на військовому обліку призовників в ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває, суд бере до уваги досудову доповідь органу пробації, який прийшов до висновку про наявність середнього ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середнього ризику небезпеки для суспільства, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, шкоду, завдану потерпілій відшкодовано шляхом повернення майна.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_4 , йогосоціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, те, що він офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину.

Враховуючи всі обставини справи, керуючись засадами законності, справедливості, обґрунтованості,суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення покарання відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України в межах санкціїч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням норм ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у світлі принципу індивідуалізації покарання, суд виходив із того, що саме покарання у виді позбавлення волі, з огляду можливості для застосування статті 75 КК України щодо обвинуваченого, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, несвавільним, і пропорційним, тобто, таким, аби не становити надмірного тягаря для особи ("Бакланов проти Росії" від 09.06.2005р.; "Фрізен проти Росії" від 24.03.2005 р.; "Ісмайлова проти Росії" від 29.11.2007р.).

Визначена судом міра покарання ОСОБА_4 перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного ним, його особі, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Цивільний позов по справі не заявлений. Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час розгляду справи не обирався, підстав для його обрання, суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. 1 п.п. 1, 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Згідно з ч. 3 п. 2 ст. 76 КК України суд покладає на ОСОБА_4 додатково обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки «Самсунг» моделі «Гелексі А32» у корпусі темно-сірого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , який передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 , залишити власнику ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1