ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/3680/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1295/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.114-2, ч.1 ст.436-2 КК України
УХВАЛА

Іменем України

16 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадженняза апеляційною скаргою захисника на вирок Київського районного суду м. Харкова від 19 липня 2023 року стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Харкова, з середньо-спеціальною освітою, працює слюсарем - збірником на ДК «УкрОборонПром» АТ «ФЕД», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

засуджений за:

- ч. 2 ст. 114-2 КК України до 8 (вісьми) років позбавлення волі.

- ч. 1 ст. 436-2 КК України до 3 (трьох) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, 25.03.2022 (більш точний час не встановлено), громадянин України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території м. Харкова (більш точне місце не встановлено), діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер дій, реалізуючи злочинний умисел, направлений на поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України в умовах воєнного стану, за допомогою особистого мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 8T», з номером телефону НОМЕР_1 здійснював спілкування з невстановленою особою, в ході якого повідомив останньому про місцезнаходження поблизу АТ «Українські енергетичні системи», розташованого за адресою м. Харків, пр. Московський, 199, а також біля інших об`єктів м. Харкова, розташування сил та засобів Збройних Сил України (із зазначенням озброєння, транспортних засобів, методів виконання військовослужбовцями їх завдань), з прив`язкою цих місць до назв вулиць м. Харкова, які існували до моменту їх перейменування на підставі Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», які і відображені на картах, що використовуються військовими ЗС РФ в ході ведення війни проти України.

Крім того, 26.03.2022 о 07 год. 21 хв. та о 8 год. 12 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи на території м. Харкова (більш точне місце не встановлено), діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер дій, реалізуючи злочинний умисел, направлений на виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, за допомогою особистого мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 8T» з номером телефону НОМЕР_1 здійснював спілкування з громадянами України ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в ході якого визнавав правомірною та виправдовував збройну агресію РФ проти України, що призвела до часткової окупації деяких регіонів України, зокрема, міста Токмак Запорізької області військовими формуванням країни-агресора РФ, а також висловлював свою позицію щодо глорифікації осіб, причетних до вищезазначених окупаційних дій.

Згідно висновку експертів Полтавського відділення ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 591/592/780-781/782-783 від 12.05.2022, у наданих на дослідження розмовах наявна інформація щодо виправдовування, визнання правомірною (виправданою, не випадковою), збройної агресії (вторгнення) Російської Федерації проти України, виправдовування, визнання правомірною (виправданою, не випадковою) тимчасової окупації частини території України (зокрема ОСОБА_11 ), а також глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію Російської Федерації проти України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок і закрити кримінальне провадження у зв`язку з невстановленими достатніми доказами для доведення винуватості обвинуваченого у суді у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 436-2 КК України та вичерпані можливості їх отримання, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки сторона захисту вважає, що вони були зроблені внаслідок неповного, однобічного дослідження доказів, наявних в матеріалах кримінального провадження і без залежного з`ясування дійсних аспектів події, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Своїми запереченнями на апеляційну скаргу захисника, спростовуючи апеляційні доводи, прокурор просить відмовити у задоволені апеляційної скарги та залишити вирок без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, вирок районного суду в достатній мірі відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції належним чином встановлено час, місце, форму вини, мотив, мету вчинення кримінальних правопорушень, як того вимагають ст. ст. 91, 374 КПК України.

Обґрунтовуючи встановлені фактичні обставини суд першої інстанції послався на показання свідків та документи, якими у повному обсязі підтверджуються встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_8 дій спрямованих на поширення інформації про переміщення, або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, та визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, виправдування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України.

Так, підтверджено факт спілкування обвинуваченого ОСОБА_8 з невідомими особами, яким останній повідомив про місцезнаходження поблизу AT «Українські енергетичні системи» розташованого за адресою м. Харків, пр. Московський, 199, а також біля інших об`єктів м. Харкова, розташування сил та засобів ЗС України (із зазначенням озброєння, транспортних засобів, методів виконання військовослужбовцями їх завдань), з прив`язкою цих місць до назв вулиць м. Харкова, які і відображені на картах, що використовуються військовими ЗС РФ в ході ведення війни проти України.

Це підтверджується наступними документами:

- протоколом огляду мобільного телефону від 31.03.2022 за участю свідка ОСОБА_12 під час якого свідок підтвердив, що між ним та ОСОБА_8 відбувались розмови про те, що останній спілкувався з особами, яким ОСОБА_8 повідомляв про місцезнаходження ЗС України на території м. Харкова. Також ОСОБА_8 постійно питав у свідка інформацію про місце розташування ЗС України поблизу заводу «Турбоатом»;

- протоколом огляду мобільного телефону від 31.03.2022 за участю ОСОБА_8 та його захисника, під час якого останній підтвердив, що між ним та ОСОБА_13 відбувалась розмова про те, що ОСОБА_8 спілкувався з особами та повідомляв про місцезнаходження ЗС України на території м. Харкова;

- висновками експерта зонального експертного сектору ІСТЕ СБУ в УСБУ у Дніпропетровській області №54 від 18.04.2022 та №57 від 19.04.2022 в ході яких у телефоні ОСОБА_8 виявлено аудіо файли розмов зі свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ;

- висновком комплексної судово психолого-лінгвістичної експертизи мовлення та експертизи відео-, звукозапису № 591/592/780-781/783-783 від 12.05.2022 в ході якого досліджено звукозаписи розмов ОСОБА_8 зі свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і встановлено ознаки злочину передбаченого ч. 1 ст. 436- 2 КК України у діях ОСОБА_8 ;

- висновком експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/117- 22 4020-ВЗ від 22.04.2022 під час якої підтверджено, що мовлення та голос ОСОБА_8 є на звукових файлах із розмовами зі свідками ОСОБА_14 та ОСОБА_13 ;

- протоколом огляду речей і документів від 06.04.2022 та 17.04.2022 в ході його оглянуто телефон ОСОБА_8 та зроблено стенограму розмови зі свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Крім того, вказані обставини повністю підтверджені показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які допитані в ході судового розгляду.

Сторона захисту в апеляційній скарзі зазначає про відсутність добровільності ОСОБА_8 , а долучені документи з цього приводу є недопустимими через здійснення впливу на останнього з боку правоохоронних органів.

Однак, ці твердження не відповідають матеріалам кримінального провадження. Так, судом першої інстанції досліджено протокол огляду речей і документів від 31.03.2022, де за участю захисника - адвоката ОСОБА_15 , ОСОБА_8 видав мобільний телефон слідчому для огляду. Крім того, обвинувачений надав відповідну заяву про відсутність заперечень на огляд особистого спілкування і долучення мобільного телефону до матеріалів провадження.

Питання здійснення впливу на ОСОБА_8 з боку правоохоронних органів розглядалось судом першої інстанції та не знайшло свого підтвердження.

Таким чином, доводи сторони захисту про відсутність добровільності обвинуваченого у наданні мобільного телефону не відповідають матеріалам провадження.

В апеляційних доводах зазначається також, що ОСОБА_8 не було роз`яснено його права, як підозрюваного, та не забезпечено право на захист. Однак вказане твердження не ґрунтується на матеріалах провадження, оскільки відповідно до протоколу затримання від 31.03.2022 ОСОБА_8 під його особистий підпис повідомлені його права, передбачені ст. 42 КПК України. Процесуальна дія проведена за участю захисника ОСОБА_15 . Окремо вручена пам`ятка про процесуальні права і обов`язки, передбачені ст. 42 КПК України із повідомленням про вимоги ст. ст. 258, 468, 469, 472, 473 КПК України, ст. ст. 28, 29, 55, 56, 59, 62, 63 Конституції України, а також ст. ст. 9, 10 ЗУ «Про попереднє ув`язнення», ст. ст. 13, 14 ЗУ «Про безоплатну правову допомогу». Додатково вимоги КПК України роз`яснені ОСОБА_8 після повідомлення його про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Захисник також вказує про порушення органом досудового розслідування вимог КПК України під час відібрання порівняльних зразків голосу ОСОБА_8 . Проте, вказані обставини не відповідають матеріалам кримінального провадження, оскільки органом досудового розслідування не проводилась така слідча дія, як відібрання порівняльних зразків у обвинуваченого. Однак згідно ст. 245 КПК України отримання зразків передбачено у разі необхідності, а вказаної необхідності, як свідчать матеріали кримінального провадження, у слідчого не було.

Так, відповідно до постанови про призначення судової експертизи звукозапису, слідчим до експертної установи надано зразки голосу ОСОБА_8 , що зафіксовані на в відеофонограмах з назвою «00002» та «00003», які містяться на диску DVD-R з відеофіксації проведення 16.04.2022 допиту ОСОБА_8 . Під час проведення вказаного допиту встановлена особа ОСОБА_8 , яка і перевірена слідчим. Крім того, у разі необхідності, або недостатності зразків голосу для дослідження, експерт не позбавлений можливості заявити перед слідчим відповідне клопотання. Такого клопотання експертом заявлено не було, отже зразків було достатньо для проведення експертного дослідження.

Під час судового розгляду допитані в якості свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 повністю підтвердили обставини розмов з ОСОБА_8 . Вказані показання повністю узгоджуються та відповідають іншим доказам у провадженні тож підтверджують інкриміноване обвинувачення. Стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено обставин і підстав для виключення цих показань з числа належних та допустимих доказів.

Також матеріалами провадження не підтвердились доводи сторони захисту щодо порушення органом розслідування вимог ст. 214 КПК України. Так, відповідно до витягу з ЄРДР у графі «Дата надходження заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення зазначено 29.03.2022», також у графі «Дата та час внесення до ЄРДР відомостей про заяву, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення зазначено 29.03.2022». Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Таким чином, відомості про кримінальне правопорушення внесені своєчасно.

Усі слідчі і процесуальні дії органом досудового розслідування проводились після внесення відомостей до ЄРДР, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, які досліджені судом у повному обсязі.

Отже, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дотримався вимог процесуального і матеріального права, ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Підстав для скасування судового рішення у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам, виходячи з положення ст. ст. 410, 411 КПК України, колегію суддів, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не вбачає законних та обґрунтованих підстав для задоволення апеляційних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а оскільки апеляційною інстанцією не встановлені підстави для зміни чи скасування судового рішення, то вирок суду залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 19 липня 2023 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді