У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання Слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні №0000246 заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчої групи у кримінальному провадженні №0000246 заступник начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000246, внесеного в ЄРДР 23.08.2023 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна, у якому просить накласти арешт шляхом накладення заборони володіння, користування та розпорядження, на виявлені і вилучені 30.08.2023 в ході огляду автомобіля марки Toyota Corolla сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , наступні речі та предмети, а саме: грошові кошти в сумі 100 доларів США, 20 румунських леї, 3270 гривень; мобільний телефон марки Samsung Duos, чорно-сірого кольору, належний громадянину ОСОБА_4 ; мобільний телефон марки Samsung, чорного кольору; 7 банківських карток; транспортний засіб марки Toyota Corolla сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію до нього.

Клопотання надійшло на адресу суду 12.09.2023 року через канцелярію суду.

28.09.2023 року слідчий в судове засідання не з`явився.

Підозрюваний ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився.

Адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що на початку серпня 2023 року ОСОБА_4 , проживаючи в межах Тячівського району Закарпатської області, який є прикордонним районом та межує із кордоном Республіки Румунія, маючи умисел на протиправне збагачення шляхом організації незаконного переправлення громадян України, які підлягають мобілізації під час дії воєнного стану, через державний кордон України до країн Європейського Союзу, за грошову винагороду, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та часі, усвідомлюючи, що для успішної реалізації злочинного умислу щодо здійснення незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України необхідна спільні дії кількох осіб, вступив у злочинну змову із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та іншими невстановленими особами, із якими узгодив план спільних дій, участь на кожному етапі незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон.

При цьому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , для пошуку осіб, які мали намір покинути територію України, з метою організації незаконного переправлення таких осіб через державний кордон поза межами пунктів пропуску, використовуючи в якості каналу спілкування із такими особами, телеграм-канал та засоби мобільного зв`язку, у середині серпня 2023 року підшукали кількох громадян для їх незаконного переправлення через державний кордон, зокрема ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця м. Дніпро, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця м. Запоріжжя.

В подальшому, ОСОБА_4 , використовуючи засоби мобільного зв`язку та месенджери, 23 серпня 2023 року, у ході телефонної розмови із ОСОБА_8 , залученому до конфіденційного співробітництва працівниками правоохоронних органів, повідомив останньому, що зможе організувати його незаконне переправлення через державний кордон з України за грошову винагороду в сумі 5500 доларів США, які потрібно буде передати перед переправленням через державний кордон, після чого за допомогою засобів мобільного зв`язку 27.08.2023 повідомив про необхідність його прибуття потягом до смт. Солотвино Тячівського району Закарпатської області на 30.08.2023, надавши вказівки про вжиття ним заходів конспірації при прибутті до вказаного населеного пункту задля запобігання викриття їх злочинних дій. Після того, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , при прибутті 30.08.2023 близько 11:40 години ОСОБА_8 потягом до залізничної станції «Солотвино» Тячівського району Закарпатської області, за допомогою телефонного зв`язку дали вказівку підійти до магазину «Тиса» у вказаному населеному пункті.

Крім того, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 24.08.2023, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою незаконного переправлення через державний кордон з України ОСОБА_9 за грошову винагороду в сумі 3000 доларів США, засобами мобільного зв`язку повідомили останнього про необхідність його прибуття до смт. Солотвино Тячівського району Закарпатської області на 30.08.2023 року, після чого, при прибутті потягом маршрутом слідування «м.Київ смт.Солотвино», надали вказівки слідувати до визначеного ними місця у вказаному населеному пункті для подальшого переховування і організації незаконного переправлення через державний кордон України.

Разом із тим, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше середини серпня 2023 року, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_10 за грошову винагороду в сумі 5000 доларів США, через невстановлених осіб засобами мобільного зв`язку повідомили останнього про необхідність його прибуття до м. Мукачева Закарпатської області на 30.08.2023, а в послідуючому до смт. Буштино Тячівського району Закарпатської області, після чого, при прибутті маршрутним автобусом до вказаного населеного пункту 30.08.2023 близько 16:20 години, надали вказівку очікувати у вказаному населеному пункті для подальшого переховування і організації незаконного переправлення через державний кордон.

Після того, 30 серпня 2023 року, ОСОБА_4 , діючи узгоджено за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розподіливши наперед між собою функції для спільного вчинення організації незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон, координуючи свої дії, при прибутті ОСОБА_8 близько 11:40 години, знаходячись в смт. Солотвино Тячівського району Закарпатської області, знаходячись неподалік залізничної станції «Солотивоно», зустрів та підібрав останнього до свого автомобіля «Тойота Королла», сірого кольору, д.нз. НОМЕР_1 , який використовували як засіб прихованого переміщення осіб до місця подальшого переховування. При цьому ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, щодо організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, під час руху в автомобілі надав ОСОБА_8 поради та вказівки щодо його незаконного переправлення через державний кордон, пояснивши та показавши на карті маршрут та спосіб перетину кордону через річку, а також повідомивши про те, що переправлення його через державний кордон буде відбуватися у визначений ними час та разом із іншими особами, після чого завіз ОСОБА_8 до будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та наказав очікувати.

Надалі, 30.08.2023 близько 15.00 години у будинку за вказаною адресою прибув ОСОБА_6 , який у свою чергу, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , виконуючи свої функції у вчинення даного кримінального правопорушення, діючи з прямим умислом з корисливих мотивів усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, при зустрічі і розмові із ОСОБА_8 , надав поради та вказівки останньому щодо його незаконного переправлення через державний кордон разом із іншими особами, показавши маршрут та спосіб їх переправлення через державний кордон через річку, а також отримавши від ОСОБА_8 в якості грошової винагороди за незаконне переправлення його через державний кордон наперед обумовлені в сумі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) доларів США.

Після того, 30.08.2023 близько 18.15 години ОСОБА_4 повернувся до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де забрав ОСОБА_8 до свого автомобіля «Тойота Королла», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому поїхав до місця зустрічі із ОСОБА_7 .

Тим часом, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою узгоджено із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , виконуючи свої функції у вчиненні злочину, діючи з прямим умислом з корисливих мотивів усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання 30.08.2023 близько 16.00 години, керуючи автомобілем «Фольксваген Пассат», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , використовуючи його як засіб прихованого переміщення осіб, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон, підібрав ОСОБА_9 на залізничному вокзалі смт. Солотвино Закарпатської області, після прибуття його до вказаного місця, яке було завчасно обумовлено, в ході руху транспортного засобу, під час розмови ОСОБА_7 надав поради ОСОБА_9 та вказівки щодо його незаконного переправлення через державний кордон разом із іншими особами, показавши маршрут та пояснивши спосіб переправлення через державний кордон через річку, а також отримав від ОСОБА_9 в якості грошової винагороди за незаконне переправлення його через державний кордон частину наперед обумовленої грошової винагороди в сумі 1000 (одну тисячу) доларів США. ОСОБА_7 завіз ОСОБА_9 до кафе готелю «Червона Рута» в смт. Солотвино, де дав вказівку очікувати.

Після того, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом з корисливих мотивів усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на своєму автомобілі «Фольксваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_2 , приїхав близько 18.00 години 30.08.2023 до наперед обумовленого невстановленого місця на околиці смт. Солотвино Тячівського району Закарпатської області, де підібрав ОСОБА_10 , якому під час руху пояснив про спосіб його незаконного переправлення через державний кордон за грошову винагороду, отримавши від нього 100 (сто) доларів США, після чого перевіз до іншого невстановленого місця, де на них очікував ОСОБА_4 за кермом автомобіля «Тойота Королла», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ., до якого пересів ОСОБА_10 .

Тим часом, ОСОБА_7 близько 19.00 години 30.08.2023 на своєму автомобілі «Фольксваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_2 , забрав та перевіз ОСОБА_9 до наперед обумовленого місця в смт. Солотвино, де вже на нього очікував ОСОБА_4 за кермом автомобіля «Тойота Королла», д.н.з. НОМЕР_1 , та у якому вже знаходилися ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а ОСОБА_6 на них очікував у наперед обумовленому місці підготовки до незаконного переправлення їх через кордон у недобудованій будівлі.

Після того, ОСОБА_4 , на автомобілі «Тойота Королла», д.н.з. НОМЕР_1 , перевіз ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 до недобудованого цегляного будинку, розташованого у с. Нижня Апша Тячівського району по вул. Закарпатській, за місцем розташування координат 47.9843343 на 23.8234479, на відстані близько 250 м від українсько-румунського кордону.

У вказаному місці, ОСОБА_4 надав вказівку ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 зайти до будинку, очікувати подальших вказівок, сам поїхав у невідомому напрямку, а ОСОБА_6 , знаходячись у будівлі недобудови за вказаним місцем розташування, виконуючи свої функції для вчинення даного злочину, діючи з прямим умислом з корисливих мотивів усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання став готувати осіб до незаконного їх переправлення через державний кордон, надавши вказівки щодо їх переміщення через державний кордон, та надавши засоби для їх полегшеного переміщення через річку.

Після вчинення таких дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 30.08.2023 було затримано працівниками правоохоронних органів, в результаті чого було припинено їх протиправну діяльність, спрямовану на організацію незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України.

Так, 30.08.2023, в рамках розслідування даного кримінального провадження, було проведено огляд автомобіля, в ході огляду автомобіля марки Toyota Corolla сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , наступні речі та предмети, а саме: грошові кошти в сумі 100 доларів США, 20 румунських леї, 3270 гривень; мобільний телефон марки Samsung Duos, чорно-сірого кольору, належний громадянину ОСОБА_4 ; мобільний телефон марки Samsung, чорного кольору; 7 банківських карток; транспортний засіб марки Toyota Corolla сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію до нього.

Вищеперераховані речі, що вилучені в ході огляду 30.08.2023 автомобіля марки Toyota Corolla сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , підпадають під ознаки, перераховані в ч. 1 ст. 98 КПК України, а тому є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Так в даних речах може міститися інформація про вчинення даного кримінального правопорушення, а тому дані речі необхідно оглянути та вирішити питання про призначення по них, зокрема по мобільному телефону судових комп`ютерно-технічних експертиз.

Вказані вище матеріальні об`єкти, відповідно до ст. 167 та ч.1 ст. 168 КПК України, є тимчасово вилученим майном у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Грошові кошти, в сумі 100 доларів США, 20 румунських леї, 3270 гривень; які вилучені в ході огляду місця події 30.08.2023, а саме автомобіля марки Toyota Corolla сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , - є речовими доказами у кримінальному провадженні, позаяк є об`єктом кримінально протиправних дій (предметом вчиненого злочину) та засобами, за допомогою яких здійснювалася протиправна діяльність, а також містять у собі відомості, а саме серійні номери, що можуть бути використані як докази факту злочинних дій.

Накладення арешту на вказане майно викликано необхідністю збереження його як речового доказу з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, а також може призвести до їх втрати, пошкодження чи їх приховування від органу досудового розслідування, що сприятиме та уникнення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, клопотання про накладення арешту на майно вилучене в ході проведення вищезазначеного огляду, направлено до Ужгородського міськрайонного суду, після чого слідчим суддею ОСОБА_11 вищезазначене клопотання було направлено на доопрацювання, з визначенням строку 72 години.

Надалі 11.09.2023 року, ухвалу про повернення клопотання на доопрацювання було отримано стороною обвинувачення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів у відповідності до п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

В ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України, якою встановлено відповідальність за незаконне переправлення осіб через державний кордон.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, а саме шляхом накладення заборони володіння, користування та розпорядження, на виявлені і вилучені 30.08.2023 в ході огляду автомобіля марки Toyota Corolla сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , наступні речі та предмети, а саме: грошові кошти в сумі 100 доларів США, 20 румунських леї, 3270 гривень; мобільний телефон марки Samsung Duos, чорно-сірого кольору, належний громадянину ОСОБА_4 ; мобільний телефон марки Samsung, чорного кольору; 7 банківських карток; транспортний засіб марки Toyota Corolla сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію до нього, відповідає критеріям речового доказу, таке є предметом кримінального правопорушення, на такому майні збереглися сліди злочину, та прокурор довів можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики. Крім цього слідчий суддя враховує, що в даному кримінальному провадженні залучення вказаного транспортного засобу необхідне для проведення судових експертиз, що виправдовує мету збереження речового доказу. Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження використання, перетворення, передачі, відчуження майна, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вказане майно на даному етапі кримінального провадження є виправданим і необхідним, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а відсутність такого арешту може сприяти втраті доказів.

При цьому, слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ч. 2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, після проведення певних процесуальних та слідчих дій, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, що не позбавляє права зацікавлених осіб ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, щодо задоволення вимог клопотання, а саме накладення арешту шляхом накладення заборони володіння, користування та розпорядження, на виявлені і вилучені 30.08.2023 в ході огляду автомобіля марки Toyota Corolla сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , наступні речі та предмети, а саме: грошові кошти в сумі 100 доларів США, 20 румунських леї, 3270 гривень; мобільний телефон марки Samsung Duos, чорно-сірого кольору, належний громадянину ОСОБА_4 ; мобільний телефон марки Samsung, чорного кольору; 7 банківських карток; транспортний засіб марки Toyota Corolla сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію до нього.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні №0000246 заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , розглянувши матеріали кримінального провадження №0000246, внесеного в ЄРДР 23.08.2023 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на: шляхом накладення заборони володіння, користування та розпорядження, на виявлені і вилучені 30.08.2023 в ході огляду автомобіля марки Toyota Corolla сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , наступні речі та предмети, а саме: грошові кошти в сумі 100 доларів США, 20 румунських леї, 3270 гривень; мобільний телефон марки Samsung Duos, чорно-сірого кольору, належний громадянину ОСОБА_4 ; мобільний телефон марки Samsung, чорного кольору; 7 банківських карток; транспортний засіб марки Toyota Corolla сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію до нього.».

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1