Справа № 357/9223/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

учасника кримінального провадження:

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біла Церква клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , затверджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002647 від 30.05.2023, за ознаками суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, інваліда ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

У С Т А Н О В И В :

02.08.2023 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , затверджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002647 від 30.05.2023, за ознаками суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, щодо ОСОБА_6 .

Судовим розглядом встановлено, що 29.05.2023 о 19 год. 19 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , де в кімнаті охоронника виявив мобільні телефони, марки «Samsung» моделі «Galaxy M12» та марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9A», які належать ОСОБА_7 та які лежали на столі. В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy M12» вартістю 3450,00 грн та мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9A» вартістю 2287,50 грн.

В подальшому ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 5737 гривень 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з висновком експерта № 336 від 24.07.2023 за результатами проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 страждав під час скоєння інкримінованих йому дій на органічне ураження головного мозку (ВІЛ-інфекція, церебральний токсоплазмоз) із інтелектуально-мнестичним зниженням та вираженими емоційно-вольовими розладами (MKX-10; F 07.80). Під час скоєння інкримінованих йому дій не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 на даний страждає на органічне ураження головного мозку (ВІЛ-інфекція, церебральний токсоплазмоз) із інтелектуально-мнестичним зниженням та вираженими емоційно-вольовими розладами (MKX-10; F 07.80). ОСОБА_6 на даний час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, а також потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Прокурор у судовому засіданні просив суд застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки він вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Особа, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора не заперечував.

Захисник та законний представник особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, просили задовольнити клопотання прокурора.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав думку прокурора та просив задовольнити клопотання, подане слідчим.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, допитавши свідків, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та наявність підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Статтею 93 КК України передбачено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечне діяння.

Згідно з чч.1, 2 ст.513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Допитаний безпосередньо в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надав пояснення, згідно з якими 29.05.023 о 19 годині він знаходився на території церкви Адвентистів сьомого дня, що розташована за адресою: Київська обл., м.Біла Церква, вул.Гетьмана Сагайдачного, буд.11, та залишив охоронне приміщення, щоб зарядити акумулятор ОСОБА_9 . Був відсутній у вказаному приміщенні 5-6 хв., після чого виявив, що відсутні належні йому мобільні телефони «Samsung» та «Xiaomi». На велосипеді об`їхав всю територію з метою розшуку телефонів, не знайшовши їх викликали поліцію і при перегляді записів з відеокамер побачив знайоме обличчя, працівники поліції склали документи. Через місяць після події його викликали до поліції та повернули його мобільні телефони.

Допитаний безпосередньо в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надав пояснення, згідно з якими 29.05.2023 він приїхав до церкви Адвентистів сьомого дня щоб зарядити автомобільний акумулятор. Коли ОСОБА_7 проводив його до виходу, вийшла його дружина ОСОБА_10 та повідомила, що відсутні його мобільні телефони. Вони передивились камери та викликали поліцію. Вся подія сталась за 5 хв.

Допитана безпосередньо в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надала пояснення, згідно з якими 29.05.2023, ближче до вечора, вона була в церкві Адвентистів сьомого дня, грала на фортепіано та помітила, що у комірці немає двох телефонів, один з яких «Samsung» належить їй, другий - «Xiaomi» належить її чоловіку. Після чого покликала чоловіка ОСОБА_7 та повідомила про відсутність телефонів.

Факт вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, підтверджується також сукупністю досліджених письмових доказів у кримінальному провадженні, а саме:

- витягом з ЄРДР за № 0002647 від 30.05.2023;

- рапортом помічника чергового Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 30.05.2023;

- заявою ОСОБА_7 від 29.05.2023 про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом огляду місця події від 29.05.2023 з ілюстративною таблицею, згідно з яким проведено огляд приміщення церкви Адвентистів сьомого дня, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом отримання предметів від 30.05.2023, згідно з яким ОСОБА_6 передав слідчому мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmy 9A», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 чорного кольору та мобільний телефон марки «Samsung» моделі «CM-M127F», IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 синього кольору;

- протоколом огляду предметів від 09.06.2023 з фототаблицею, згідно з якими об`єктами огляду були: мобільний телефон синього кольору марки «Samsung Galaxy M12» моделі «CM-M127F», IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , «S/N: RF8RB29F0HF» з двома сім-картами та мобільний телефон чорного кольору марки «Redmy 9A», «Model: M2006C3LG», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , «S/N: НОМЕР_5 » з однією сім-картою;

- протоколом отримання речей та документів від 16.06.2023, згідно з яким ОСОБА_7 передав слідчому коробку від мобільного телефона «Samsung M12», коробку від мобільного телефона «Redmy Xiaomi 9A», чек про придбання мобільного телефона «Samsung M12», DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження за 29.05.2023 з приміщення по вул.Сагайдачного, буд.11;

- протоколом огляду предметів від 16.06.2023 з фототаблицею, відповідно до якого об`єктами огляду були коробка від мобільного телефона «Samsung Galaxy M12», коробка від мобільного телефона «Redmy 9A», копія фіскального чеку ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» про придбання мобільного телефона «Samsung M12» на суму 4 697,00 грн;

- протоколом огляду речей від 20.06.2023, додатком до якого є DVD-R диск, відповідно до якого слідчим оглянуто відеозапис з камер відеоспостереження від 29.05.2023 з приміщення за адресою: АДРЕСА_2 ;

- висновком експерта № 336 від 24.07.2023 за результатами проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій ОСОБА_6 .

Належність, допустимість та достовірність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, у зв`язку з чим суд їх прийняв, та вважає такими, що є достатніми для належної правової оцінки дій ОСОБА_6 .

Дослідивши, оцінивши та перевіривши вищенаведені зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що відповідні час, місце, спосіб та інші обставини вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_6 є доведеними.

Отже, ОСОБА_6 скоєно суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

При цьому, згідно з висновком експерта № 336 від 24.07.2023 за результатами проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 страждав під час скоєння інкримінованих йому дій на органічне ураження головного мозку (ВІЛ-інфекція, церебральний токсоплазмоз) із інтелектуально-мнестичним зниженням та вираженими емоційно-вольовими розладами (MKX-10; F 07.80). Під час скоєння інкримінованих йому дій не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 на даний страждає на органічне ураження головного мозку (ВІЛ-інфекція, церебральний токсоплазмоз) із інтелектуально-мнестичним зниженням та вираженими емоційно-вольовими розладами (MKX-10; F 07.80). ОСОБА_6 на даний час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, а також потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За змістом ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, що виключає застосування до нього покарання, а тому відносно нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру.

Види примусових заходів медичного характеру визначені ст. 94 КК України.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру, зокрема, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом. Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Визначаючи відповідно до частин 3-5 ст. 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування»).

Вирішуючи питання про визначення виду примусових заходів медичного характеру, суд виходить з тих обставин, що згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 336 від 24.07.2023, 23.06.2010 ОСОБА_6 проходив амбулаторну судово-психіатричну експертизу і був визнаний комісією таким, що страждає та страждав під час, коли були скоєні інкриміновані йому дії, на органічне ураження, головного мозку інфекційного генезу (ВІЛ-інфекція, церебральний токсоплазмоз) з церебрастенічним синдромом та неврологічною симптоматикою, ступінь виразності психічних порушень нього був такий, який не позбавляв його критичних здібностей, висновок - він міг, коли були скоєні інкриміновані йому дії та на той час, усвідомлювати свої дії і керувати ними, примусових заходів медичного характеру він не потребував. 08.06.2011 пройшов чергову амбулаторну судово-психіатричну експертизу та був визнаний комісією таким, що страждає та страждав під час скоєння інкримінованих йому дій на органічне ураження головного мозку інфекційного генезу (ВІЛ-інфекція, церебральний токсоплазмоз) з помірно-вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням, ступінь виразності психічних порушень у нього супроводжувалася зниженням його критичних здібностей; висновок - він міг під час скоєння інкримінованих йому дій та міг на той час усвідомлювати свої дії і керувати ними, але не повною мірою; за своїм психічним станом потребував примусового амбулаторного лікування у психіатра за місцем перебування. Був звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково 13.01.2012. В листопаді 2013 року підекспертний здійснив крадіжку тримера в магазині. Під час досудового слідства проходив АСППЕ. Тоді комісія дійшла попереднього висновку (акт №16 від 15.01.2014). Згідно з актом № 265, 16 липня 2014 року підекспертному знов проводилась амбулаторна комплексна судова психолого-психіатрична експертиза (притягувався до кримінальної відповідальності за крадіжку з магазину пляшки із спиртним напоєм), він був визнаний страждаючим на органічне ураження головного мозку інфекційного генезу (ВІЛ-інфекція, церебральний токсоплазмоз) з помірним інтелектуально-мнестичним зниженням та здатним, але не у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Взагалі в період з 2002 до 2014 року 9 разів притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз був засуджений у 2014 році до 2-х років 3-х місяців позбавлення волі, зазначено, що застосувати примусові заході на лікування до психіатра за місцем відбування покарання. Чергова СПЕ в 2017 році, Акт СПЕ 553 від 25.10.2017 - « ОСОБА_6 страждав у період інкримінованих йому дій 22.07.2017 та 27.08.2017 і страждає по теперішній час на органічні розлади особистості (МКХ-10; F07), обтяжені психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю (МКХ-10; F10). Психічні розлади виражені у нього в такому ступеню, що він може усвідомлювати свої дії та керувати ними, але не в повній мірі. ОСОБА_6 потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру, передбачених ч. 2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку». Перебуває під наглядом психіатра «Виражені зміни особистості та поведінки внаслідок органічного ураження ЦНС» з 2010 року. До лікаря-нарколога за місцем проживання не звертався.

Згідно з довідкою КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» ОСОБА_6 отримує медичну допомогу у лікаря-психіатра з приводу виражених змін особистості та поведінки внаслідок органічного ураження ЦНС з 2010 року, медичну допомогу у лікаря-нарколога не отримує.

Отже, з урахуванням висновку судово-психіатричного експерта, психічного стану та тяжкості захворювання ОСОБА_6 , характеру скоєного ним суспільно небезпечного діяння, суд дійшов висновку, що його лікування та запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь неможливе шляхом застосування іншого (більш м`якого) виду примусових заходів медичного характеру, ніж госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, що забезпечить відповідний баланс між правами ОСОБА_6 та інтересами суспільства.

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_6 не застосовувались.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експертів відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-372, 376, 503, 505, 512, 513, 516 КПК України, ст. 185 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , затверджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002647 від 30.05.2023, за ознаками суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, щодо ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід до набрання ухвалою законної сили не обирати.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmy 9A» та мобільний телефон марки «Samsung» моделі «CM-M127F», які відповідно до постанови про визнання та передачу на зберігання речових доказів від 09.06.2023, розписки ОСОБА_7 від 16.06.2023 передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити власнику ОСОБА_7 ;

- коробку від мобільного телефона «Samsung Galaxy M12», коробку від мобільного телефона «Redmy 9A», копію фіскального чеку про придбання мобільного телефона «Samsung M12», які відповідно до постанови про визнання предметів (документів) речовими доказами та їх приєднання до матеріалів кримінального провадження від 16.06.2023, розписки ОСОБА_7 від 16.06.2023 передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити власнику ОСОБА_7 ;

- оптичний диск DVD-R об`ємом 4,7 gb, на якому міститься відеозапис «IMG_7261», тип файлу «mp4» (.mp4), розмір файлу 6 717 КБ, який відповідно до постанови про залучення до матеріалів кримінального провадження матеріальних об`єктів та визнання їх речовими доказами від 20.06.2023 зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде оголошено 18.12.2023 о 8:45.

Суддя: ОСОБА_1