Провадження №1-в/127/559/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Вінницька ВК (№ 86)» ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження, режимі відеоконференції в залі суду м. Вінниці клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

Встановив:

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, яке мотивоване тим, що за період відбування покарання він характеризується позитивно, режим утримання не порушує, став на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання засудженого та зазначив, що підстав для застосування відносно ОСОБА_4 ст. 82 КК України немає.

Представник Вінницької виправної колонії (№ 86) також заперечив проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення засудженого, врахувавши думки представника Вінницької виправної колонії (№ 86) та прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до наступного.

Вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 16.04.2020, ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком..

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі; 2) він став на шлях виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 частину призначеного судом покарання.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Встановлюючи підстави застосування ст. 82 КК України, суд, зокрема, з`ясував наступні обставини:

- засуджений ОСОБА_4 прибув у ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» 28.09.2020 із державної установи «Вінницька УВП (№ 1)», де за час перебування режим утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався;

- був працевлаштований у виробничій майстерні установи різноробочим дільниці рубки дров. За власним бажанням, тривалий термін не працює у виробничій майстерні та на роботах з господарського обслуговування установи. Залучався до робіт з благоустрою території установи;

- за період відбування покарання в ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» характеризується посередньо. За порушення вимог режиму відбування покарання 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності (за відмову працевлаштуватись у виробничій майстерні установи, відповідно до ч. 2 ст. 118 КВК України). Адміністрацією установи заохочувався 3 рази, що вбачається з останньої характеристики на засудженого від 14.04.2023;

- у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, легко піддається чужому впливу. У відношенні з представниками адміністрації поводиться ввічливо, з метою поблажливого до себе ставлення;

- заходи виховного та режимно-профілактичного характеру відвідує, але не завжди робить для себе належні висновки;

- приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», однак активної участі в її реалізації не приймає;

- підвищив наявний загальноосвітній рівень та вдосконалив професійно-технічні навички шляхом навчання у «Вінницькому навчальному центрі (№ 86)» за професією столяр;

- має заборгованість за виконавчими листами. Соціально-корисні зв`язки не підтримує.

Крім того, з матеріалів особової справи ОСОБА_4 вбачається, що під дію ст. 101 КВК України підпадав по відбуттю 1/2 частини строку покарання 22.02.2022. Рішенням комісії установи (протокол від 01.03.2022) засудженому відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, за його власним бажанням. Під дію ст. 82 КК України підпадав по відбуттю 2/3 частини строку призначеного покарання 07.12.2022. Рішенням комісії установи (протокол № 24 від 20.12.2022) засудженому відмовлено в заміні не відбутої частини покарання більш м`яким, як особі, що не стала на шлях виправлення. Під дію ст. 81 КК України підпадає по відбуттю 3/4 частини строку призначеного покарання 30.04.2023.

Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення з використанням підсистеми «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, у засудженого ОСОБА_4 встановлено середній рівень ризику.

Щодо оціночних підстав заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, які передбачені ч. 3 ст. 82 КК України, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 не довів того, що став на шлях виправлення.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність в повному обсязі формально-юридичних та оціночних підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_4 .

Крім того, при вирішенні даного питання судом враховані положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_4 положення ст. 82 КК України, - заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду не виконається мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової.

Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу довели своє виправлення та стали на шлях виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності, в тому числі дані про його попередні судимості.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово (шість разів) судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів, до нього застосовувались різні види покарань як у виді позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України так і позбавлення волі, однак ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчиняв умисні злочини.

Також, з матеріалів особової справи ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_4 неодноразово звільнявся умовно-достроково, однак в подальшому, в період умовно-дострокового звільнення, повторно вчиняв умисні злочини.

В зв`язку з наведеним, суд робить висновок, що засуджений ОСОБА_4 своєю ситуативною поведінкою всіляко намагався отримати пільгу на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням і що фактично він не став на шлях виправлення, тому враховуючи тяжкість вчинених ним злочинів та враховуючи особу засудженого, його попередні судимості та відношення до вчинених злочинів, а також наявність непогашених заборгованостей по виконавчим листам, суд вважає, що на даний час ОСОБА_4 не можна замінити невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 395, 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд -

Ухвалив

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: