У Х В А Л А Справа № 932/11221/23

Іменем України Провадження № 1-кс/932/35/24

10 січня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання слідчої СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000498 від 04.03.2017 року, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2024 року слідча СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про арешт майна, підтриманим прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , відповідно до якого слідча прохає накласти арешт на транспортний засіб марки «ЗАЗ Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 2013 року випуску, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядженні та користування.

В обґрунтування клопотання слідча зазначила, що в провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження за № 0000498 від 04.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Враховуючи те, що транспортний засіб марки «ЗАЗ Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 2013 року випуску, є безпосереднім предметом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за фактом якого проводиться досудове розслідування, відповідає критеріям ст. 98 КПК України та визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні, з метою унеможливлення подальшого відчуження та перереєстрації даного автомобіля з боку злочинців- на даний час виникла необхідність у накладанні арешту на викрадене авто.

Слідча у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду клопотання була повідомлена належним чином.

Володілець майна у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розгляд клопотання про арешт майна у відсутність слідчого та власника майна.

Розглянувши клопотання, дослідивши долучені до нього додатки, приходжу до висновку про його задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Відповідно до вимог ч. З ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000498 від 04.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Постановою слідчого від 13.12.2023 року, транспортний засіб марки «ЗАЗ Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 2013 року випуску, який належить ОСОБА_5 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000498.

Оскільки транспортний засіб марки «ЗАЗ Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 2013 року випуску, є об`єктом кримінально протиправних дій, погоджуюсь із висновком слідчого про її відповідність ознакам речових доказів, що визначені у ст. 98 КПК України.

Через те, що транспортний засіб є речовим доказом по кримінальному провадженню, а також є предметом злочинного посягання, він може бути неодноразово відчужений на користь третіх осіб, прихований, пошкоджений та знищений, а тому клопотання слідчого про накладення арешту на нього у вигляді заборони на відчуження, розпорядження та користування підлягає задоволенню.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За вказаних вище підстав, клопотання слідчої підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000498 від 04.03.2017 року - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ЗАЗ Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 2013 року випуску, який належить ОСОБА_5 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядженні та користування.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1