Справа № 461/24/24
Провадження № 1-кс/461/117/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2024 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

в с т а н о в и в :

Слідчий СУ ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000133 від 04.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України про накладення арешту на вилучений в ході проведення обшуку будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон марки «IPhone 11 Pro Max», IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , із сім-карткою із номером телефону НОМЕР_3 , та чохлом чорного кольору.

Подане клопотання мотивує тим, що вилучений в ході проведення обшуку будинку мобільний телефон, має доказове значення у даному кримінальному провадженні, оскільки може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а також може містити інформацію про обставини його вчинення та причетних осіб, а тому є необхідним долучення його до матеріалів кримінального провадження з метою використання його у доказуванні, отримання постійного безперешкодного доступу до нього, недопущення його відчуження, зміни або знищення. Крім цього, вказаний мобільний телефон, який вилучений у ОСОБА_5 має значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки на ньому можуть міститися відомості, які мають по вказаному кримінальному провадженні значення, а саме фото чи відео, чи містити відомості щодо дзвінків, розмов чи переписок між учасниками.

Слідчий у клопотанні просив проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна та без виклику слідчого.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику представника власника майна, та у відсутності слідчого та прокурора.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання з допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000133 від 04.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що керівництво ВП «Ремонтне вагонне депо Дрогобич» РФ «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» (Львівська обл., м. Дрогобич, пров. Вокзальний, буд. 11) налагодило протиправний механізм вимагання та отримання неправомірної вигоди від представників комерційних структур, які здійснюють ремонт власного вантажного рухомого складу (залізничних вагонів різного типу) на державному підприємстві. Неправомірна вигода отримується за проведення ремонтних робіт, які не передбачені договорами та за пришвидшення часу виконання ремонтних робіт залізничних вагонів.

Крім того, встановлено, що керівництво відокремленого підрозділу регіональної філії налагодили протиправний механізм списання майна підприємства та внесення неправдивих відомостей щодо обсягів отриманого металобрухту та ТМЦ з метою подальшого його реалізації комерційним структурам без укладання відповідних договорів.

В межах розслідування кримінального провадження, на виконання доручення встановлено, що комерційний директор ТОВ «ДМЗ «Карпати» - ОСОБА_5 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , передає неправомірну вигоду службовим особам ВП «Ремонтне вагонне депо Дрогобич» РФ «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» за незаконно відчужені товарно-матеріальні цінності, а саме запасні частини та конструктивні елементи вантажно-рухомого складу.

04.01.2024 на підстави Ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова, проведено обшук у будівлях за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання комерційного директора ТОВ «ДМЗ «Карпати» ОСОБА_5 , в ході проведення якого вилучено мобільний телефон марки «IPhone 11 Pro Max», IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , із сім-карткою із номером телефону НОМЕР_3 , та чохлом чорного кольору.

Вилучений в ході проведення обшуку будинку мобільний телефон, має доказове значення у даному кримінальному провадженні, оскільки може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а також може містити інформацію про обставини його вчинення та причетних осіб, а тому є необхідним долучення його до матеріалів кримінального провадження з метою використання його у доказуванні, отримання постійного безперешкодного доступу до нього, недопущення його відчуження, зміни або знищення.

У зв`язку з тим, що мобільний телефон, відповідає вимогам ч.1 та ч. 2 ст. 98 КПК України, та може бути використаний як докази факту і обставин вчинення кримінального правопорушення, 04.01.2024 року його визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Таким чином, метою накладення арешту на майно є виконання завдань кримінального провадження та забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою виконання завдань кримінального провадження та збереження речових доказів вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

клопотання слідчого СУ ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході проведення обшуку будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , мобільний телефон марки «IPhone 11 Pro Max», IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , із сім-карткою із номером телефону НОМЕР_3 , та чохлом чорного кольору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноваженого прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 08 січня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_6