Номер провадження № 1-кс/756/2776/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому в залі судових засідань №6 Оболонського районного суду міста Києва клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 27.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004041, про застосування запобіжного заходу в вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп, Сумської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Києві,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

29.11.2023 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання начальника відділення СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 27.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004041, про застосування запобіжного заходу в вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України. Клопотання погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 ..

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 , 27.11.2023, близько 20:40 год., у ОСОБА_4 , який перебував за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку «Азов», 7, виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна - інтернет кабелю, що належить ТОВ «Індастріал Медіа Нетворк» (), вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи вказаний умисел ОСОБА_4 того ж дня, у той же час, перебуваючи за вказаною адресою, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і він діє таємно, шляхом вільного доступу, зайшов до підвального приміщення наведеного будинку, де знаходяться телефонні та інтернет комунікації, де, шляхом вільного доступу, за допомогою заздалегідь підготовленого ножа відрізав з телекомунікаційної коробки інтернет кабель марки «КПВ-ВП(350)4*2*0,50 (U/UTP-cat.5E)», загальною довжиною 30 метрів, вартість якого становить 340,00 гривень (без урахування ПДВ), що належить ТОВ «Індастріал Медіа Нетворк» ().

У подальшому, ОСОБА_4 , тримаючи при собі викрадений кабель, направився до виходу із підвального приміщення будинку, проте, свій умисел до кінця довести не зміг із причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками Оболонського РВ УПО в м. Києві.

Унаслідок вчинення злочину, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_4 міг спричинити ТОВ «Індастріал Медіа Нетворк» () майнову шкоду на загальну суму 340,00 гривень (без урахування ПДВ).

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу в вигляді особистого зобов`язання у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість ОСОБА_4 , переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим у клопотанні слідчий просить застосувати запобіжний захід в вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив слідчого суддю клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків передбачених пунктами 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, прокурор, на виконання вимог ст. 194 КПК України, в обґрунтування застосування запобіжного заходу в вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_4 , посилається на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, на думку прокурора, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи міру покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків є те, що він знає їх анкетні дані та місце проживання, і шляхом вмовляння, підкупу або погроз може схиляти їх до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, що підсилює суспільну небезпеку підозрюваного, а також те, що останній ніде не працює та не має офіційних джерела доходів, що може спонукати його і в подальшому вчиняти кримінально-протиправні дії.

Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечували у задоволенні клопотання слідчого.

Вислухавши прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя установив наступні обставини.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Оболонського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене 27.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004041, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України.

28.11.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України, у рамках зазначеного кримінального провадження.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано такі докази:

- Протокол прийняття заяви від 27.11.2023 року;

- Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.11.2023;

- Протокол огляду місця події від 28.11.2023 року;

- Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 28.11.2023;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 28.11.2023;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 28.11.2023;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 28.11.2023;

- Протокол пред`явлення для впізнання за участю свідка ОСОБА_9 від 28.11.2023;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 28.11.2023;

- Протокол пред`явлення для впізнання за участю свідка ОСОБА_10 від 28.11.2023;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 28.11.2023;

- Протокол пред`явлення для впізнання за участю свідка ОСОБА_11 від 28.11.2023;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 28.11.2023;

- Протокол пред`явлення для впізнання за участю свідка ОСОБА_12 від 28.11.2023;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 28.11.2023;

- Протокол пред`явлення для впізнання за участю свідка ОСОБА_13 від 28.11.2023;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 28.11.2023;

- Протокол огляду речей від 28.11.2023.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час вивчення судом наданих на підтвердження обґрунтованості підозри доказів, було установлено, що ці докази вказують на те, що ОСОБА_4 міг учинити дії, які підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України, і є достатніми лише для вирішення питання про застосування заходів із забезпечення кримінального провадження, тобто на рівні вимог п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно зі ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як видно з пояснень прокурора в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, а саме можливість ОСОБА_4 , переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, обставини, які суд уважає доведеними в якості обґрунтованості підозри, беручи до уваги пояснення підозрюваного, а також особистість ОСОБА_4 , суд погоджується з тим, що на даний час наявним є ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На ці обставини вказує зміст повідомлення про підозру.

Однак, суд не погоджується з існуванням ризиків передбачених пунктом 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

Так, в обґрунтування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування чи суду, слідчий фактично посилається лише на тяжкість покарання. Між тим, вказані обставини суд не може оцінювати в якості ризику, бо ця обставина повинна бути оцінена судом лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як лише додаткові відомості.

Крім того, тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком. Бо суд зауважує, що в розумінні рішень ЕСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України») неодноразово наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Крім того, суд вважає доречним взяти до уваги пункт 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Подвезько проти України» (Заява № 74297/11), де суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. Отже, сама по собі тяжкість покарання ще не свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обгрунтування ризику, передбаченого пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не наведено фактичних підстав на його підтвердження.

Оскільки суд погодився з тим, що існує ризик, передбачений пунктом 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тож суд погоджується з існуванням підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_4 ..

Відповідно до ст. 178 КПК України суд, оцінюючи клопотання слідчого, ураховує також тяжкість покарання, яка загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим за вчинення нетяжкого злочину, вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів, особистість підозрюваного, відсутність міцних соціальних зв`язків, як і той факт, що останній не працює та розлучений.

Отже, суд приходить до висновку, що встановлений у судовому засіданні ризики повністю обґрунтовує запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а тому суд уважає, що цілком обґрунтованим, та відповідним особі підозрюваного, а також меті запобіжного заходу є доцільність продовження покладених на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 2 місяці, а саме утримуватись від спілкування зі свідками в межах наведеного кримінального провадження щодо обставин кримінального провадження - не виїжджати за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора чи суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на в`їзд, виїзд з України. Оскільки сам запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є безстроковим, тобто з моменту застосування та в межах строків кримінального провадження, та не потребує продовження, на відмінність від обов`язків, які покладаються на підозрюваного чи обвинуваченого.

На думку суду, саме наведений запобіжний захід є достатнім та дієвим, ураховуючи рівень доведеності обґрунтованості підозри, як і наявні в матеріалах справи суперечності, а наведені особистісні та характеризуючи відомості ОСОБА_4 значно знижують, у поєднанні із покладеними обов`язками, вірогідність вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених пунктом 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжником якого є визначений судом запобіжний захід.

Ураховуючи наведене, клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 27.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004041, про застосування запобіжного заходу в вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 слід задовольнити .

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-179, 186, 193-197, 199, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 27.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004041, про застосування запобіжного заходу в вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з зобов`язанням прибувати до слідчого, прокурора або суду відповідно до стадії кримінального провадження, за першою вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 2 (два) місяці наступні обов`язки: -

- не виїжджати за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на в`їзд, виїзд з України;

- утримуватись від спілкування зі свідками в межах наведеного кримінального провадження, а також щодо обставин кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала в частині покладених обов`язків діє до 29 січня 2024 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення, а ОСОБА_4 негайному звільненню з-під варти в залі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1