Дата документу 13.12.2023 Справа № 317/4667/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/4467/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/759/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 170 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 8 листопада 2023 року, якою задоволено клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000039, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Прокурор Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на рахунки: № НОМЕР_1 ; № НОМЕР_2 , які відкриті на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в Акціонерному товаристві «СЕНС БАНК» (м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100) та усі грошові кошти, які перебувають на вказаних рахунках та заборонити відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Клопотання обґрунтовано тим що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , діючи з єдиним умислом, направленим на одержання від потерпілого ОСОБА_8 неправомірної вигоди вимагав та отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у сумі 10000 грн., за вплив на прийняття рішення невстановленою в ході досудового розслідування службовою особою Університетської клініки Запорізького державного медико - фармацевтичного університету щодо створення неіснуючих підстав для проходження ОСОБА_8 стаціонарного лікування, а також виготовлення та видачу завідомо підроблених медичних документів, про наявність у останнього не існуючих захворювань, які в подальшому могли б стати підставою для оформлення ОСОБА_8 інвалідності.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що відповідно до санкції статті, ОСОБА_7 , у випадку визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна, а тому з метою забезпечення можливої конфіскації майна останнього, в разі прийняття у подальшому відповідного рішення судом, виникла необхідність в накладенні арешту на вказані рахунки.

Слідчий суддя задовольнив клопотання про накладення арешту на майно, обґрунтувавши це тим, що накладення арешту на вказані рахунки та на грошові кошти, що на них містяться необхідне для забезпечення можливої конфіскації майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині його пенсійного рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в «СЕНС БАНК».

В обґрунтування своєї скарги вказує, що не підлягають арешту кошти, які перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Зазначає, що арешт на його пенсійний рахунок з 8 листопада 2023 року грубо порушує його право на отримання ним пенсії, право на лікування, право на існування, право на пересування, право на правничу допомогу у кримінальному процесі.

Вказує, що прокурор у своєму клопотанні в частині арешту його пенсійного рахунку належним чином не дослідив, що ці кошти пенсійні і перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, у зв`язку із чим арешт є безпідставним.

Крім того, в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, однак, враховуючи надані матеріали клопотання, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді ОСОБА_7 не пропущено, а тому підстави для вирішення питання про поновлення цього строку відсутні.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_7 підтримав подану апеляційну скаргу та вказав, що оскаржувана ухвала була скасована слідчим суддею в порядку ст. 174 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вказала, що дійсно слідчим суддею було задоволено клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту, проте, на час винесення оскаржуваної ухвали органу досудового розслідування та слідчому судді не було відомо, що банківський рахунок, на який накладено арешт призначений для надходження пенсії.

Заслухавши доповідь судді, прокурора та ОСОБА_7 , дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Виходячи із положень ст. 131 КПК України, арешт майна є окремим видом заходу забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Норми, наведені у ст. 132 КПК України, визначають, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:

- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;

- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів;

- враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;

- взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Колегія суддів приходить до висновку, що в даному провадженні слідчий суддя вищезазначених вимог закону в частині накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я ОСОБА_7 в Акціонерному товаристві «СЕНС БАНК» та усі грошові кошти, які перебувають на вказаному рахунку, дотримався, правильно вирішив питання про задоволення клопотання про накладення арешту в цій частині, врахувавши вимоги кримінального процесуального закону при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Так, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що відділом поліції №6 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 24 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України (а.с. 6).

Крім того, із доданих до клопотання доказів випливає, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. Санкція ч. 3 ст. 365-2 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна , яке є власністю засудженого.

Із доданих до матеріалів клопотання доказів випливає, що рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_7 .

Таким чином, враховуючи, що арешт накладено з метою конфіскації майна, як виду додаткового покарання, в разі визнання ОСОБА_7 винуватим за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідно до ст. 170 КПК України, існують підстави для тимчасового позбавлення права на відчуження вказаного майна.

Щодо доводів про те, що вказаний в апеляційній скарзі рахунок відкритий для надходження на нього пенсії, а тому в цій частині клопотання про арешт майна не підлягало задоволенню, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, забороняється накладати арешт на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання» і статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки».

Отже, ч. 3 ст. 170 КПК України не містить прямої заборони щодо накладення арешту на рахунки, які відкриті в банківських установах, крім випадків, вказаних в цій статті.

Крім того, із доданих до матеріалів клопотання документів не вбачається, що рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я ОСОБА_7 в Акціонерному товаристві «СЕНС БАНК» призначений для надходження на нього грошових коштів у вигляді пенсії.

Більш того, як випливає зі змісту оскаржуваної ухвали, ОСОБА_7 до суду першої інстанції для розгляду клопотання про арешт майна відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України не викликався, а тому станом на час розгляду такого клопотання слідчому судді не було відомо про цільове призначення банківського рахунку, вказаного ОСОБА_7 в апеляційній скарзі.

Також колегія суддів вказує і на те, що як вірно було зазначено у судовому засіданні апеляційного суду самим ОСОБА_7 , ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 24 листопада 2023 року накладений арешт на банківський рахунок № НОМЕР_4 , який відкритий на ім`я ОСОБА_7 в Акціонерному товаристві «Сенс Банк» та всі грошові кошти, які надійшли після 18 вересня 2023 року на такий рахунок, скасований.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи стосовно необґрунтованості судового рішення слід визнати непереконливими.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 8 листопада 2023 року, якою задоволено клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000039, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4