№ 1-кс/183/3151/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання від 20.10.2023 р. т.в.о. начальника відділення слідчого відділу Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, заявленого в межах кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001382 від 19.10.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 01.11.2023 р. надійшло вищевказане клопотання.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 19.10.2023 року за № 0001382, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.10.2023 року о 09:05 до ЧЧ Новомосковського РВП надійшло повідомлення від керівництва військової частини НОМЕР_1 , щодо спричинення тілесних ушкоджень з необережності військовослужбовця ЗСУ, солдата резерву 2-ї запасної роти в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 , який 19.10.2023 о 04.00 патрулюючи територію військової частини за адресою: АДРЕСА_2 , послизнувся і прострелив собі стопу лівої ноги з закріпленого за ним автомату «АКМ» «АН1876».

19.10.2023 проведено огляд предмету, який добровільно надав ОСОБА_5 , а саме лівий берц чорного кольору з отвором, поміщено до сейф-пакету №PSP 4193274.

Вищевказані речі були вилучені до Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області та визнані речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі і документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом із обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи те, що вищевказані вилучені речі мають значення речових доказів по вищевказаному кримінальному провадженню та з метою забезпечення їх збереження, необхідно накласти арешт на вищевказані речі.

На цих підставах заявник клопотання просить накласти арешт, шляхом заборони відчужувати, використовувати, розпоряджатися будь-якій особі майном, а саме: лівий берц чорного кольору з отвором, який належить ОСОБА_5 .

В судове засіданні заявник клопотання не з`явився. Про час, дату, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши надані матеріали та докази в їх сукупності, слідчий суддя доходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

В ч. 2 та ч. 4 ст. 168 КПК України зазначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту; за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В ч. 3 ст. 170 КПК України вказано, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги до оформлення клопотання про арешт майна визначені в ст. 171 КПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 19.10.2023 року за №0001382, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України (а.с.3).

19.10.2023 проведено огляд предмета а саме: лівий берц чорного кольору з отвором, який добровільно надав ОСОБА_5 , поміщено до сейф-пакету №PSP 4193274 (а.с.12-13).

Постановою про визнання і залечення до справи речових доказів від 20.10.2023, вилучений в ході огляду лівий берц чорного кольору з отвором, поміщено до сейф-пакету №PSP 4193274, визнано та залучено в якості речових доказів у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001382 від 19.10.2023 року (а.с.17-18).

До слідчого судді з клопотанням про арешт майна заявник клопотання звернувся наступного робочого дня після вилучення майна, а саме 20.10.2023 р. (шляхом направлення клопотання поштою).

Таким чином слідчим суддею встановлено, що тимчасове вилучення вищевказаних речей та забезпечення їх схоронності здійснено у відповідності до норм ст.ст. 167 та 168 КПК України. Форма та зміст заявленого клопотання про арешт майна відповідають вимогам ст. 171 КПК України. Вказане клопотання подане на наступний робочий день після тимчасового вилучення майна, тобто подане в строк, визначений в ч. 5 ст. 171 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що враховуючи положення ст. 98 КПК України, тимчасово вилучені речі, є речовим доказом, що зберігає на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Накладення арешту на вилучені речі необхідно оскільки подальше користування, відчуження та розпорядження вилученими речами неминуче призведе до знищення або зміни слідів вчинення правопорушення, що може перешкоджати кримінальному провадженню.

З огляду на наведене, беручи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання від 20.10.2023 р. т.в.о. начальника відділення слідчого відділу Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, заявленого в межах кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001382 від 19.10.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України задовольнити.

Накласти арешт, із забороною відчуження, використання, розпорядження на майно, а саме: лівий берц чорного кольору з отвором, який належить ОСОБА_5 .

Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104) на території Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1