Справа № 569/9900/23
УХВАЛА

про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою

12 грудня 2023 рокум.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Рівне обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000663 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.361, ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України та клопотання прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження №0000663 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.361, ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.

12 грудня 2023 року прокурор Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 подала до суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане нею клопотання з підстав викладених у клопотанні та пояснила суду, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки заявлені раніше ризики передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не перестали існувати. Доводить, що обвинувачений ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, враховуючи тяжкість покарання за вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки не навчається, не одружений, ніде не працює та не має матеріальних засобів для існування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам. З метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, запобігання вказаним ризикам прокурор просить клопотання задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечивпроти задоволення клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просив суд обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та зазначив, що обвинувачений бажає відшкодувати потерпілим завдані ним збитки. Просив суд обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки відсутні докази про існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, наведених прокурором у клопотанні.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, в підготовче судове засідання не з`явилися, до початку підготовчого судового засідання подали до суду заяви про розгляд кримінального провадження у їх відсутності.

Потерпіла ОСОБА_13 повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду кримінального провадження в підготовче судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За положенням ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою, оскільки ризики передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України є реальними з огляду на те, що останній, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.361 КК України, які є нетяжкими злочинами та кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, які є тяжкими злочинами, усвідомлюючи відповідальність за вчинені ним кримінальні правопорушення може ухилитися від суду.

В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п.80; за скаргою №20808/02 від 04.03.2010 року у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

Підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів суд не вбачає, з огляду на обставини вчинення кримінальних правопорушень у яких обвинувачується ОСОБА_5 та наявність існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Як визначено в ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.190, ч.1 ст.361 КК України є нетяжкими злочинами, кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України вчинені обвинуваченим ОСОБА_5 є тяжкими злочинами, тому суд визначає розмір застави відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України - 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 187 880 (сто вісімдесят сім вісімсот вісімдесят) гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 196, 199, 314, 331, 369, 376, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Рівне, українцю, громадянину України, непрацюючому, раніше судимому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 14 години 30 хвилин 12 грудня 2023 року до 14 години 30 хвилин 09 лютого 2024 року.

Визначити місцем тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - Державна установа «Рівненський слідчий ізолятор» (м.Рівне, вул.Дворецька, 116).

Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави - 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 187 880 (сто вісімдесят сім вісімсот вісімдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в даній ухвалі, протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у разі внесення застави обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків, у разі внесення застави - до 14 годин 30 хвилин 09 лютого 2024 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення. Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити для виконання уповноваженій особі ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1