№ провадження 1-кп/208/572/23
ВИРОК

Іменем України

28 листопада 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

при судовому розгляді у спрощеному провадженні, без проведення судового засідання, розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000346 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, має середню освіту, не заміжня, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 357, ч.1 та 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

При невстановлених слідством обставинах, ОСОБА_4 в період 21.05.2022 - 08.11.2023 року, перебуваючи в міському парку за адресою: АДРЕСА_2 , знайшла паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий Баглійським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області 10.04.1998 року.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел спрямований на незаконне заволодіння паспортом громадянина України, ОСОБА_6 впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно привласнила його собі, після чого перенесла цей документ за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де стала зберігати його з метою подальшого використання в особистих цілях.

Зазначені умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-111 (далі Закон), п.1 Положення про паспорт громадянина України, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, і кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України.

Згідно з п.п. 3,7 Положення, бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, а записи, вклеювання фотокарток і відмітки у паспорті здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.

Відповідно до ст. 24 Закону, а також Положення про Державну міграційну службу України, паспорт громадянина України видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, а саме Державною міграційною службою, яка здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.

Згідно з п.п.5-6 Положення, паспортна книжечка являє собою зшиту в накидку нитками обрізну книжечку розміром 88x125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних до паспорта.

При невстановлених слідством обставинах, ОСОБА_4 не пізніше 08.11.2023 року, перебуваючи за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на підроблення офіційного документу з метою його подальшого особистого використання, до первинного змісту реквізитів паспорта громадянина України із серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого 10.04.1998 року Баглійським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області, внесла зміни шляхом видалення на першій та третій сторінках паспорта фотокарток, після чого на місце видаленої фотокартки на першій сторінці паспорта, вклеїла фотокартку із власним зображенням, тобто підробила офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його особистого використання.

Зазначені умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і надає права, з метою використання його підроблювачем.

О 11.22 годині 08.11.2023 року, ОСОБА_4 , маючи при собі раніше підроблений паспорт громадина України, перебуваючи на дитячому майданчику біля будинку № 15 по пр. Василя Стуса у м. Кам`янське Дніпропетровської області, палила тютюновий виріб.

Працівники поліції припиняючи паління Рачкової в забороненому законом місці, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 175-1 КУпАП, запропонували надати документ, що посвідчує її особу.

Рачкова, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого офіційного документу, на вимогу працівників поліції, як документ, що підтверджує її особу, пред`явила працівникам поліції раніше підроблений паспорт громадянина України із серійним номером НОМЕР_1 , виданий Баглійським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області 10.04.1998 року, заповненого на ім`я « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , із внесеними змінами: видаленими на першій та третій сторінках цього документу, з вклеєною фотокартку із власним зображенням на його першій сторінці, тим самим використала завідомо підроблений документ.

Зазначені умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

Обвинувальний акт, у відповідності до ст. 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Згідно зазначеної норми КПК, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Підозрюваному, роз`яснюється зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Прокурор зобов`язаний впевнитися у добровільності згоди підозрюваного, потерпілого на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_6 з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані:

- письмова заява обвинуваченої, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні;

- письмова заява потерпілої, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового засідання;

- матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваного своєї винуватості.

Статтею 381 КПК України встановлено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень ст. ст. 381-382 КПК України.

Статтею 382 КПК України передбачено, що у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Аналізуючи викладене за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає, що вина ОСОБА_6 при судовому розгляді встановлена та підтверджена, а її умисні дії вірно кваліфіковано:

- за ч.3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом;

- за ч.1 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і надає права, з метою використання його підроблювачем;

- за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , суд вважає визнання ним своєї вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій виду та міри покарання, суд враховує характер скоєних нею кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, вину визнала, скарг на її поведінку за місцем мешкання не надходило, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, враховує обставини що пом`якшують покарання, відсутність обставин які його обтяжує.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У рішенні «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ зазначає, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Зважаючи, що покарання за кримінальні правопорушення передбачені ст. ст. 357 ч.3, 358 ч.1 та 4 КК України призначається у виді штрафу, арешту чи обмеження волі, суд з урахуванням принципу індивідуалізації покарання та керуючись ст. 70 ч.1 КК України, вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення їй остаточного покарання у виді обмеження волі, з встановленням строку випробування.

Іспитовий строк визначений законодавством як певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування.

На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченої та попередження вчиненням нового злочину.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати по проведенню судової експертизи, у відповідності до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та призначити їй покарання:

- за ч.3 ст. 357 КК України, у виді 2 років обмеження волі;

- за ч.1 ст. 358 КК України, у виді 1 років обмеження волі;

- за ч.4 ст. 358 КК України, у виді 1 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засуджену протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази по справі два оптичних диска формату DVD-R об`ємом 4.7 Gb марки «ALERUS» з відеозаписами з боді-камери НОМЕР_2 , паспорт на ім`я ОСОБА_5 , зберігати при справі.

Стягнути з засудженої ОСОБА_4 на рахунок держави процесуальні витрати по проведенні судової експертизи в сумі 1 673 гривень.

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженої ОСОБА_4 , не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1