Справа № 359/3763/23
Провадження № 1-кп/359/460/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду судове провадження за кримінальним провадженням №0000517, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2023 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ленінське Красногвардійського району АР Крим, громадянина України, одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у скоєнні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185, ч.4 ст.185, та ч.4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення-злочинів, передбачені ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 185 та ч.4 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022 на території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан. У подальшому строк дії воєнного стану в державі неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 року.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 17.02.2023 року о 21 год. 01 хв., у ОСОБА_4 , під час перебування у приміщенні торгівельного відділу «Морепродуктів» магазину ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» №361, за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київській Шлях, 67, раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна з корисних мотивів, а саме червоної ікри торгової марки «ИКРА Лососева зерниста КАМЧАДАЛ маса 185 г.». В подальшому реалізуючи злочинний умисел, усвідомлюючи, що він діє в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , скориставшись вільним доступом, переконався, що за його діями ніхто не спостерігає і він є непомітним для сторонніх осіб, взяв із торгівельного стелажу скляну банку з червоною ікрою торгової марки «ИКРА Лососева зерниста КАМЧАДАЛ маса 185 г.», відокремив від неї захисну магнітну плівку та поклав вищевказану склянну банку з ікрою до внутрішньої кишені власної куртки. В подальшому ОСОБА_4 пройшов касову зону, не розрахувавшись та покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку експерта № 1569/23 від 22.03.2023 року, ринкова вартість червоної ікри в склянній банці торгової марки «ИКРА Лососева зерниста КАМЧАДАЛ маса 1 85 г.» станом на 17.02.2023 року складає 631 грн. 20 коп., тобто своїми протиправними діями ОСОБА_4 матеріальну шкоду ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» на загальну у суму 631 грн. 20 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 25.02.2023 року о 19 год. 35 хв., ОСОБА_4 , під час перебування у приміщенні торгівельного відділу «Морепродуктів» магазину ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» №361, за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київській Шлях, 67, діючи повторно, реалізуючи злочинний намір, який виник в нього заздалегідь, усвідомлюючи, що він діє в умовах воєнного стану, скориставшись вільним доступом, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і він є непомітним для сторонніх осіб, взяв із торгівельного стелажу скляну банку з червоною ікрою торгової марки «ИКРА Лососева зерниста КАМЧАДАЛ маса 185 г.», відокремив від неї захисну магнітну плівку та поклав вищевказану скляну банку з ікрою до внутрішньої кишені власної куртки, та пройшовши касову зону, не розрахувавшись, покинув місце вчинення кримінального правопорушення. В подальшому з викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Згідно до висновку експерта № 1565/23 від 22.03.2023 року, ринкова вартість червоної ікри в склянній банці торгової марки «ИКРА Лососева зерниста КАМЧАДАЛ маса 185г.» станом на 25.02.2023 року складає 631 грн. 20 коп., тобто своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив власнику майна ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» матеріальну шкоду на загальну у суму 631 грн. 20 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 02.03.2023 року о 19 год. 44 хв., ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні торгівельного відділу «Морепродуктів» магазину ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» №361, за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київській Шлях, 67, діючи повторно, реалізуючи злочинний намір, який виник в нього заздалегідь, усвідомлюючи, що він діє в умовах воєнного стану, скориставшись вільним доступом, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і він є непомітним для сторонніх осіб, взяв із торгівельного стелажу скляну банку з червоною ікрою торгової марки «ИКРА Лососева зерниста КАМЧАДАЛ маса 185 г.», відокремив від неї захисну магнітну плівку та поклав вищевказану скляну банку з ікрою до внутрішньої кишені власної куртки, пройшов касову зону, не розрахувавшись та став рухатись до вихідних дверей магазину намагаючись покинути місце скоєння кримінального правопорушення, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_4 був зупинений та викритий о 19 год. 50 хв. 02.03.2023 року на місці скоєння кримінального правопорушення працівниками охоронної служби ТОВ «СІЛЬПО-ФУД».

Згідно до висновку експерта № 1249/23 від 09.03.2023 року, ринкова вартість червоної ікри в склянній банці торгової марки «ИКРА Лососева зерниста КАМЧАДАЛ маса 185г.» станом на 02.03.2023 року складає 631 грн. 20 коп., тобто своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив власнику майна ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» матеріальну шкоду на загальну у суму 631 грн. 20 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, що виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінального правопорушення передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Доказами вчинення ОСОБА_4 указаних злочинів, є надані ним в ході судового розгляду покази.

З урахуванням позиції обвинуваченого, та думки прокурора, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, крім допиту обвинуваченого, - а саме: допиту потерпілих, свідків, дослідження доказів обвинувачення, зважаючи на те, що учасниками судового провадження обставини кримінального правопорушення не оспорювались.

Обвинувачений визнав вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185 та ч.4 ст. 185 України, щиро розкаявся, фактичні обставини не оспорює та у судовому засіданні показав обставини вчинення інкримінованих йому дій, які відповідали зазначеним в обвинувальних актах та пред`явлених йому обвинуваченнях.

З цього приводу, він зазначив, що дійсно, 17.02.2023 року, 25.02.2023 року та 02.03.2023 року він перебуваючи в магазині «Сільпо-ФУД», який розташований за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 67, вирішив викрасти товари, які вказані в обвинувальному акті. Після того, як він поклав їх до внутрішньої кишені власної куртки, яка була на ньому, він пройшов касову зону та направився до виходу з магазину, при цьому за викрадене не сплатив. 02.03.2023 року його на місці злочину затримали працівники охорони. ОСОБА_4 запевнив, що зробив належні висновки зі своєї поведінки, відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду та засуджує свій ганебний вчинок, просив суворо не карати.

Крім допиту обвинуваченого, судом досліджено докази обвинувачення, що характеризують особу ОСОБА_4 , процесуальні витрати та речові докази у справі. Судовий розгляд здійснено у відповідності до пред`явленого обвинувачення, і підстав для його зміни не встановлено.

При встановлених обставинах, оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і досліджених доказів достатньо для визнання ОСОБА_4 винуватим у їх вчиненні, зважаючи на надані ним покази в ході судового розгляду.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються судом: по епізоду 17.02.2023 за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану; по епізоду 25.02.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану; відповідно по епізоду 02.03.2023 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що ОСОБА_4 повинен бути засуджений за ч. 4 ст. 185, ч.4 ст.185 та ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, характер суспільної небезпеки скоєного ним, вартість завданого ним збитків, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують відповідальність та відсутність обтяжуючої відповідальність обставин, а також ступінь реалізації злочинних намірів та причини, внаслідок яких один із злочинів не був доведений до кінця.

В той же час, згідно ж ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що останній вчинив кримінальні правопорушення злочини, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких кримінальних провопорушень. Дані кримінальні правопорушення є умисними, а також суспільно небезпечними, оскільки посягають на право власності інших громадян.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд у відповідно до ст. 66 КК України, визнає добровільне відшкодування завданого збитку та щире каяття в скоєних кримінальних правопорушеннях, що полягає у критичній оцінці обвинуваченого своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинені кримінальні правопорушення.

Обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 вказує на те, що останній раніше не судимий, одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та його відношення до скоєного, та підстави для визначення самого виду покарання.

За змістом ст. ст. 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

У роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (зі змінами), зокрема в п. 1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п. 3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).

У відповідності до ч. 3 ст. 65 КК підстави призначення більш м`якого покарання визначено ст. 69 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

До обставин, що пом`якшують покарання, належать згадані в ч. 1 ст. 66 КК України і визнані судом такими на підставі ч. 2 цієї статті.

Таким чином, законодавець дав право у виняткових випадках, з огляду на індивідуальні особливості вчиненого правопорушення та особу винуватого, призначити більш м`яке покарання.

Наведені вище обставини у своїй сукупності пом`якшують покарання та суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України, а тому з урахуванням даних про особу обвинуваченого та обставин вчиненого ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України, наявності обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 основне покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому, суд також враховує, що: обвинуваченим вчинено закінчений замах на викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, вчинено повторно; вартість майна (продуктів харчування), що мав намір викрасти обвинувачений 631 грн. 20 коп.; повернення такого майна ТОВ «Сільпо-Фуд»; щире каяття та намір відшкодувати завдану ним шкоду, відношення до скоєного ним, тощо.

У зв`язку з вищевикладеним, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на чотири роки, та за ч.4 ст.185 КК України у виді мінімального строку позбавлення волі в межах санкції вказаної статті.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень суд призначає шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу і місця його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінальних правопорушень, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінальних правопорушень, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінальних правопорушень, та індивідуальних особливостей обвинуваченого, зокрема способу життя, його вік, стан здоров`я, та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, а також із урахуванням думки потерпілого, який будь яких претензій матеріального характеру немає та просив призначити покарання на розсуд суду, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає, за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном в два роки з визначенням відповідних обов`язків судом, оскільки таке покарання буде відповідати вимогам закону та особі винного.

Підсумовуючи вищезазначене суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною та достатньою для виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи, тяжкість злочину та особу обвинуваченого.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

На переконання суду, саме таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати становлять в кримінальному провадженні 660 грн. 00 коп. за залучення експерта та підлягають стягненню з обвинуваченого на користь Держави України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 318, 322, 342-351, 363-368 КПК України, ст.ст. 50, 63, 65-67, 69, 75-77, ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч.4 ст.185 КК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 1 85, ч.4 ст.185 та ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Звільнити ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 2 (два) роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Після набрання вироком суду законної сили, речові докази в кримінальному провадженні, а саме: 3 (три) диска DVD-R, об`ємом 4,7 GB, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити зберігати в матеріалах такого провадження; одна банка ікри лососева Камчадал зерниста с/б, - залишити в користуванні власника ТОВ «СІЛЬПО-ФУД».

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 та проживаючий в АДРЕСА_2 ), - на користь Держави України (рахунок отримувача: UA0010004; отримувач коштів: Борисп. УК/Бориспіль/24060300; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38007070; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; код класифікації доходів бюджету: 24060300; призначення платежу за проведення експертизи в кримінальному провадженні №0001244), - 660 (шістсот шістдесят) грн. 00 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити сторонам провадження.

Суддя ОСОБА_1