Справа № 303/7633/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/444/23 за апеляційною скаргою прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 серпня 2023 клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_7 задоволено частково.

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за вказаною адресою без застосування електронного засобу контролю.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 у період дії запобіжного заходу такий обов`язок:

прибувати за кожною вимогою до слідчого, який дійснює досудове розслідування, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Строк дії даної ухвали встановлений до 16 жовтня 2023 року включно.

Доручено органу поліції негайно доставити ОСОБА_7 до місця проживання ( АДРЕСА_1 ), і звільнити його з-під варти.

Підозрюваному письмово під розпис повідомлено покладені на нього обов`язки та роз`яснено, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Задовольняючи частково клопотання слідчого, в ухвалі слідчий суддя зазначив, що характер висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, дані про його особу, в сукупності з конкретними обставинами вчинення ним кримінального правопорушення, переконливо доводять, що виключних обставин для тримання підозрюваного під вартою немає, оскільки відомостей, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу у клопотанні не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено, тому слідчий суддя прийшов до висновку, що згідно вимог ч.4 ст.194 КПК України, відносно ОСОБА_7 слід застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж зазначений у клопотанні, який буде пропорційним наявним у кримінальному провадженні ризикам та забезпечить належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, - у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених абзацом 1 частини 5 статті 194 КПК України.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну і постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Посилається на ті самі доводи, які наведені в клопотанні слідчого.

До початку апеляційного розгляду від прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_5 надійшла заява, в якому вона просить розглянути апеляційну скаргу без її участі, у зв`язку з тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, 28.09.2023 направлено для розгляду в Мукачівський міськрайонний суд для розгляду по суті.

За таких обставин, апеляційна скарга розглядається у відсутності учасників судового процесу, неявка яких з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Цим вимогам кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.08.2023 відповідає.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та ухвали, слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділення Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000905 від 14.08.2023 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15-ч.4 ст.185КК України.

14 серпня 2023 року гр. ОСОБА_7 затримано у відповідності до ст. 208 КПК України та 15 серпня 2023 року повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України, як незакінчений замах на крадіжку, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії» зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно положень ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Згідно з доказами, долученими до клопотання, слідчим суддею належним чином і в повній мірі досліджені у сукупності наявні докази, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки такий висновок є законним і таким, що відповідає фактичним обставинам цього провадження, сукупністю доказів у провадженні, які дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що він міг скоїти це правопорушення.

Разом з цим, слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, врахував ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному ОСОБА_7 правопорушення, можливе покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, особу підозрюваного, який має фактичне місце проживання за адресою Покровського чоловічого монастиря в с.Ракошино Мукачівського району, дійшов обґрунтованого висновку, що стороною обвинувачення не надано достатніх доказів того, що підозрюваний від моменту внесення відомостей до ЄРДР за ч. 3 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України та до моменту повідомлення його про підозру, вчиняв дії, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Твердження прокурора про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розцінює як необґрунтовані, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний скоїв тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, не є само по собі обставиною, яка є підставою для застосування виняткового запобіжного заходу.

До цього ж, апеляційний суд зважає на практику ЄСПЛ, де йдеться про те, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Отже, апеляційний суд зауважує, що одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , не може вважатись виключною підставою для попереднього його ув`язнення.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що достатніх обставин для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та свідчили про недостатність застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

Апеляційний суд вважає, що з урахуванням обставини кримінального провадження та даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю засобів контролю. Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Разом з тим, слідчий суддя поклав на підозрюваного ОСОБА_7 у період дії запобіжного заходу обов`язок, який повинен забезпечити виконання ним процесуальних дій, зокрема: прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Таким чином, висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати до ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах справи.

Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст.176-178,183,193,194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.

На думку апеляційного суду, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладенням додаткового обов`язку є доцільним, достатнім та таким, що відповідає меті його застосування. При цьому, не порушує прав підозрюваного, гарантованих ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ризиків з числа передбачених ст.177 КПК України, втім недостатньої їх вагомості для застосування до цього підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Разом з тим, домашній арешт по встановленій ч. 1 ст. 176 КПК України ієрархії тяжкості запобіжних заходів передує триманню під вартою, а тому є достатньо суворим заходом. З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин з покладенням на підозрюваного обов`язку, домашній арешт цілком забезпечує мету застосування запобіжних заходів та повною мірою може запобігти наявним ризикам кримінального провадження без надмірного втручання в його повсякденний спосіб життя.

При цьому апеляційний суд враховує, відсутність в матеріалах судового провадження даних про недотримання підозрюваним ОСОБА_7 покладеного на нього оскаржуваною ухвалою обов`язку. Інші обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення. Зазначені посилання не можуть бути правовою підставою для скасування ухвали, у зв`язку з чим до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів є співмірним з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким, не має.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, з яких просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційної скарги, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора відхиляє.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до переконання, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження є необґрунтованими, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 серпня 2023 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді