Справа№ 953/8136/23
н/п 1-кп/953/1118/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі суду:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

викладача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001371 від 15.06.2023 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Пісочин Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, студента денного відділення Державного професійно-технічного навчального закладу «Регіональний центр професійної освіти ресторанно -готельного, комунального господарства, торгівлі та дизайну», раніше не судимого, не одруженого, дітей не маючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 14.05.2023 у період часу з 14.00 по 18.00, перебуваючи у кухні будинку АДРЕСА_3 , який на праві власності належить ОСОБА_9 та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_10 №64/2022 від 24.02.2022 та неодноразово продовженого, останній раз останній раз Указом Президента України ОСОБА_10 №254/2023 від 01.05.2023 на всій території України, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілій і свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що ніхто не спостерігає за його злочинними діями, шляхом вільного доступу взяв, тим самим таємно викрав, мобільний телефон Iphone 11 Pro, об`ємом пам`яті 256 Gb, золотистого кольору вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №700М від 29.06.2023 - 24600 грн., яким користувався ОСОБА_11 . Після чого, ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядився ним у подальшому на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив злочин, який йому інкриміновано та зазначено в обвинувальному акті, обставини злочину не спорював, пояснив причини та обставини скоєного. Зазначав, що належні висновки для себе зробив і більше подібного не повториться.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України доведена у повному обсязі.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_5 кваліфікувати за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Згідно ст.ст. 65, 103 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання неповнолітньому обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, єдиний епізод вчиненого, відшкодування завданої шкоди та вибачення перед потерпілою, пом`якшуючі покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, висновки відділу пробації, що викладені у досудовій доповіді.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що той є неповнолітнім, раніше не судимий, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, зареєстрований в Харківській області, проживає в м. Харкові з родиною (батько, мати, молодша сестра), навчається на 2 курсу денного відділення на повара-кондитера у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Регіональний центр професійної освіти ресторанно - готельного комунального господарства, торгівлі та дизайну», з його слів отримує стипендію, за місцем навчання характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 за п.1 ч.1 ст. 66 КК України є щире каяття, яке суд вбачає у визнанні своєї провини, вчинення злочину неповнолітнім.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 за ст. 67 КК України судом не встановлено.

Згідно висновку органу пробації, що викладений у досудовій доповіді начальника Сектору ювенальної пробації м. Харкова Основ*янського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Харківській області виправлення ОСОБА_5 можливо без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, а також низький рівень ризику, вчинення повторного правопорушення.

Також, у даному висновку зазначено щодо заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків повторного вчинення неповнолітнім обвинуваченим кримінальних правопорушень: неповнолітньому ОСОБА_5 потрібно регулярно відвідувати індивідуальні консультації фахівців та групові заходи органу пробації за місцем проживання з метою корекції особистих якостей та поведінки обвинуваченого; провести роз`яснювальну бесіду виховного характеру з ОСОБА_5 органом пробації спільно ССД, СЮП ВП ГУНП в Харківській області про недопущення в подальшому повторних правопорушень та попередження вживання психоактивних речовин; заохочувати соціальну активність неповнолітнього ОСОБА_12 ,залучати до участі в будь-яких заходах з метою організації змістовного дозвілля та продуктивного використання вільного часу; рекомендовано періодично здійснювати оцінку потреб сім`ї неповнолітнього, забезпечити надання соціальних послуг. Залучити благодійні організації та фонди з метою сприяння надання гуманітарної безкоштовної допомоги та надання психологічної допомоги, налагодження взаєморозуміння в родині. Відповідну роботу рекомендовано проводити спільно з районним відділом ЦСС Довіра, ССД за місцем проживання обвинуваченого.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів, необхідно призначити йому покарання відповідно до санкцій статті, що інкриміновано в межах, необхідних для досягнення цих цілей.

При цьому, суд, дослідивши всі обставини справи, відповідно до вимог ст.ст. 75, 104 КК України вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки.

І саме таке призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення неповнолітнього обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Також, суд зазначає, що покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні неповнолітнього засудженого, його вихованні та соціальній реабілітації.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 75 КК України та з врахуванням висновків, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2002 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 року суд, звільняючи засудженого від відбування покарання з випробуванням, повинен урахувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дотримуючись загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

При вирішенні даного питання щодо звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, судом враховано як практику ЄСПЛ (рішення від 27.11.2008 у справі «Свершов проти України»), де суд обов`язаний враховувати вік обвинуваченого, так і тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення згідно ст. 12 КК України, єдиний епізод вчиненого, і ті обставини, що обвинувачений є неповнолітнім, раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому та визнав свою провину в повному обсязі, вибачився перед потерпілою.

Судом враховані також принципи найкращих інтересів дитини, встановленим в ст.3 Конвенції ООН про права дитини, положення розд. XV КК України, відомості, надані у висновку досудової доповіді сектору ювенальної пробації м. Харкова філії ДУ «Центр пробації» у Харківській області, який визначивши рівень повторного вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, вивчивши особу ОСОБА_5 , вважає за можливе призначення покарання без позбавлення волі на певний строк та визначив ряд рекомендаційних заходів органу пробації, з якими як обвинувачений, так і його законний представник погодилися та зобов*язались виконувати.

Судом враховані і надані всі відомості по особистості обвинуваченого, який тільки починає життя, врахований склад сім*ї у обвинуваченого, бажання продовжувати навчатися та працювати.

А тому, комплексне врахування всіх цих обставин по справі та вивченням особи обвинуваченого свідчить про те, що виправлення ОСОБА_5 можливе без реального відбуття ним покарання за вчинене кримінальне правопорушення, що є предметом судового розгляду та можливість його звільнення з випробуванням станом на теперішній час в рамках цього кримінального провадження, надавши йому шанс виправитися та повернутися до нормального життя, зважаючи на його вік та підтримку рідних.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати на проведення судових експертиз у загальному розмірі 716,94 грн.

В порядку вимог ст. 174 КПК України суд скасовує арешт на речові докази, який був накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.06.2023 року та 27.056.2023 року, оскільки судом конфіскація майна не призначена, цивільного позову немає.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання на підставі ст.ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком на 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки: періодично з*являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази, які були повернуті під розписку залишити у користуванні та власності ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.06.2023 року та 27.06.2023 року відповідно, після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз 716,94 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1