Справа № 544/165/22
Номер рядка звіту 21
В И Р О К

іменем України

06 жовтня 2023 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисниці обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012, за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пирятин Полтавської області, громадянина України, з повною загальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України несудимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08 січня 2021 року, приблизно о 22 годині ОСОБА_4 перебував в кафе «Мурка», що знаходиться за адресою: вул..Абаканська, 106, м.Пирятин Лубенського району Полтавської області, де святкував день народження своєї доньки та вживав спиртні напої. В цей час до вказаного кафе зайшов ОСОБА_6 , який проживає з власницею кафе ОСОБА_8 , та повідомив, що він прийшов зачиняти кафе. З приводу цього у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла словесна сварка, яка переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та, стоячи обличчям до обличчя, став наносити останньому численні удари кулаками рук в обличчя та по голові, від завданих ударів у ОСОБА_6 пішла носом кров. В цей момент ОСОБА_4 вийшов з приміщення та, повернувшись через декілька хвилин, знову став наносити ОСОБА_6 удари правою ногою у взутті в ділянку черевної порожнини, обхопивши правою рукою за шию продовжив наносити удари кулаком лівої руки по голові, після чого ОСОБА_6 , намагаючись відштовхнути ОСОБА_4 , отримав удар ліктем в голову, та одноразово удари коліном в пах та кулаком в живіт, чим відповідно до висновку експерта №106 від 31.01.2022 завдав ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, параорбатальної гематоми справа, перелому кісток носу та саден шкіри обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково та пояснив наступне. 08 січня 2021 року вони з сім`єю та іншими гостями святкували день народження доньки в кафе «Мурка», за кафе домовлялась його дружина. Коли вона замовляла кафе, їй повідомляли, що заклад працює до 23 години або до останнього відвідувача. Прийшли в кафе приблизно о 16-30год і були там до 22год. На святкуванні він випив 200-250гр алкоголю. Гостей було трохи більше десяти. Спочатку було все добре, потім стали надходити зауваження з боку ОСОБА_9 , що музика гучно грає. Приблизно о 21-30 поставили торт, зайшов ОСОБА_9 , підійшов впритул до нього, не представився і сказав, що кафе зачиняється. Вони почали словесно виясняти, хто кому що винен, що переросло у штовханину один одного. Перша «потасовка» між ними була біля музичної колонки там, де бар. Штовхаючи один одного вони впали, знизу був він, а ОСОБА_9 зверху, потім ОСОБА_9 від нього відтягнули і перша «потасовка» закінчилася. Далі він зайшов в зал, ОСОБА_9 вже був без футболки і до нього нецензурно висловився та наніс йому удар ногою в живіт. Потім наніс йому декілька ударів в обличчя і він йому у відповідь, і так вони билися. Вони впали. Він підвівся перший, заламав руки ОСОБА_9 і нананіс йому 4-5 удари в голову, і після цього він пішов в інший зал. Приїхали його батьки і вони поїхали додому. Удари по спині потерпілому не наносив. Всього вони нанесли один одному не більше 10 ударів. Переживав, коли ОСОБА_9 потрапив у лікарню, але пробачення у нього не просив. Пропонував потерпілому в рахунок відшкодування шкоди 20000грн, але той відмовився. Цивільний позов визнає частково. Шкодує, що так сталося. Просить суд суворо не карати.

Захисниця обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просила суворо не карати обвинуваченого, врахувати, що ОСОБА_4 не судимий, позитивно характеризується, працює неофіційно, має на утриманні малолітню дитину. Цивільний позов просила задовольнити частково. Матеріальну шкоду обвинувачений визнає в частині, що стосується лікування тих тілесних ушкоджень, що вказані в обвинувальному акті, а не нирок. Моральну шкоду також визнає частково.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що 08.01.2021 у кафе було святкування, це був перший день карантину. Власницею кафе є його дружина ОСОБА_10 , а він їй допомагає. Близько шостої години вечора заїжджав в кафе, гучно грала музика, просив зробити тихіше. Приблизно о 21 годині 40 хвилин він приїхав закрити кафе. Підійшов до ОСОБА_11 та сказав, що будуть вже закриватися. Привезли з автостанції посуд для пакування їжі. Він був в першому залі, де бар, а святкування було в банкетному залі. Бохоня ще тоді намагався до нього чіплятися. Працівниці кафе пішли збирати їжу, а ОСОБА_11 підійшов і почав смикати зачинені двері до приміщення, яке здається в оренду, шукаючи свою дружину. Знайшовши дружину, ОСОБА_4 вискочив із залу, сказав, що йому «капець», та схопив його за кофту, натягнув її на голову і почав наносити удари. Бохоню відтягнули від нього, він пішов за телефоном, щоб викликати поліцію, але підійшла дружина ОСОБА_11 та попросила не викликати. Після чого знову прибіг ОСОБА_11 , наскочив на нього, але його відтягнули. Було всього 3 бійки. Третя основна, де він отримав тілесні ушкодження. Ввечері приблизно о 23 год його привезли в приймальне відділення. Боліло в нього все, особливо спина. Катетер йому поставили 09.01.2021. Ставили 2-3 рази на день катетер, возили на УЗД. Йому ставало гірше, тому 12.01.2021 його відвезли у лікарню в Полтаву, де він пробув до 25.01.2021 у реанімації. Після реанімації останні 3 дні до виписки був в урологічному відділенні. Продовжив лікування вже в м. Києві в інституті ОСОБА_12 . Потім лежав стаціонарно і в ОСОБА_13 і в Полтаві. Продовжує лікування по теперішній час, лікує нирки. Діагноз забій нирок, який отримав 08.01.2021. До цього в нього не було хвороби нирок. Цивільний позов підтримує та просить задовольнити. Також для виправлення обвинуваченого просить призначити покарання у вигляді арешту.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 підсумував, що визнання вини обвинуваченим є вимушеним, не щирим. Обвинувачений намагався перекрутити обставини так, що це була самооборона. До цього часу він шкоду не відшкодував, перед потерпілим не вибачився та не усвідомив, що накоїв. Враховуючи дані про особу обвинуваченого, мету кари, просив призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту на максимально можливий строк - 6 місяців та взяти його під варту в залі суду, щоб останній відбув покарання до закінчення строків давності, які спливають у січні 2024 року.

Судовий розгляд даного кримінального провадження, у силу ст.337 КПК України, проведено стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Не зважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, досліджених безпосередньо в судовому засіданні, а саме:

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 , який у судовому засіданні підтвердив, що 08.01.2021 у кафе «Мурка», що знаходиться на вул..Абаканська в м.Пирятині, між ним та потерпілим сталася бійка, в ході якої він наносив удари кулаками та ногою по голові та тулубу ОСОБА_6 ;

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 ;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні підтвердила, що працює в кафе «Мурка» барменом, ОСОБА_9 чоловік власниці кафе. 08.01.2021 святкували день народження, було в кафе приблизно 20 чоловік. Вже треба було зачиняти кафе, тому ОСОБА_15 сказав про це ОСОБА_11 . Вона в цей час відносила посуд, була на кухні. Коли почула жіночі крики, зайшла в зал і побачила бійку. Тілесні ушкодження обвинувачений наносив руками і ногами по тулубу, в голову ОСОБА_9 . Більшість ударів наносив ОСОБА_11 . ОСОБА_16 закривав обличчя руками. Після першої бійки ОСОБА_11 пішов у зал до гостей, вона пішла збирати далі посуд. Під час другої бійки ОСОБА_9 лежав вже на підлозі на спині, зверху сидів ОСОБА_11 та наносив удари кулаками по голові, по тулубу та по боках. Вона прийшла, коли вони вже лежали на підлозі. Відтягнули ОСОБА_11 , бо ОСОБА_9 був майже без свідомості. Бохоня пішов в зал одягнувся, гості вийшли на вулицю, приїхала машина і ОСОБА_11 поїхав. Марюхніч піднявся і пішов на 2 поверх, потім йому стало погано, тому викликали швидку. Приїхала швидка і поліція. Марюхніча відразу забрала швидка;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , яка зазначила, що власниця кафе її мати. 08.01.2021 приблизно о 22 годині ОСОБА_18 (вітчим) приїхав забирати її з кафе. В кафе було святкування, був в тому числі і ОСОБА_11 . В цей час ОСОБА_19 попросила ОСОБА_11 почати вже збиратися. Вона з ОСОБА_9 поїхали на автостанцію за лотками для їжі. В цей час перед їхнім виїздом ОСОБА_11 взяв ще пляшку коньяку. І коли вони повернулися в кафе, то ніхто так і не збирався. Марюхніч вийшов ще раз до гостей і попросив збиратися, бо вже час закривати кафе, але це знову проігнорували. ОСОБА_11 вийшов у зал, де вона з ОСОБА_9 була на барі. ОСОБА_11 зайшов і почав смикати зачинені двері, шукав свою дружину, ОСОБА_9 йому повідомив, що його дружина на вулиці, він відповів агресивно ОСОБА_20 . ОСОБА_11 вийшов, подивився, що жінка дійсно там, повернувся до них на бар, і ОСОБА_9 з ОСОБА_11 почали розмовляти, про що саме вони розмовляли вона не чула. Потім ОСОБА_11 повернувся в банкетний зал до гостей, вона пішла допомагати ОСОБА_19 збирати посуд, побачила як ОСОБА_11 зняв сорочку, підійшов до ОСОБА_20 і вдарив його в обличчя кулаком - в щелепу. Почалася бійка, ОСОБА_9 почав прикриватися, у ОСОБА_9 почала йти з носу кров, вона відвела його до бару. Тоді ОСОБА_11 знову підлетів до ОСОБА_9 і почалася вже серйозніша бійка, бив ОСОБА_21 в голову, живіт, спину, боки. Їх почали рознімати, але ОСОБА_11 знову нападав, ОСОБА_11 вдарив ОСОБА_9 в голову і той втратив свідомість, лежав в цей час на спині, а ОСОБА_11 наносив йому удари ногами в живіт та боки. Потім вони ОСОБА_9 відтягли на кухню. Тоді вона викликала швидку і вони вийшли на вулицю;

- показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_22 , яка зазначила, що працює лікарем-невропатологом в Пирятинській лікарні. Марюхніч потрапив у лікарню ввечері через приймальне відділення як ургентний пацієнт, як невідкладний, якому потрібно було надавати допомогу. Було те, що записано в історії хвороби ОСОБА_9 ;

- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_23 , який пояснив, що працює в Пирятинській лікарні лікарем-хірургом. Прийшов в суботу 09.01.2021 на обхід, оглянув ОСОБА_9 . Зі слів хворого його побили в кафе. Кісткових деформацій в нього не було. Поставили йому катетер, більше 100мл мочі вийшло. При надходженні до лікарні ОСОБА_9 мочився, аналізи здавав. 11 січня в реанімаційному відділенні поставили вже постійний катетер, а з 9 числа ставили разові катетери. Катетеризацію сечового міхура разову в історію хвороби не записували. Точно не може сказати, скільки разів ставили разові катетери, не більше двох разів в суботу і неділю. Цю маніпуляцію робить медична сестра за вказівкою лікаря. У реанімацію 11.01.2021 перевели, тому що з 09 по 11 год зі слів хворого не було сечі. 11.01.2021 зранку перевели його в реанімацію, бо відповідно біохімічного аналізу крові креатинин та сечовина були вище норми, що свідчить про те, що наростає ниркова недостатність, йде отруєння організму. Причин багато може бути, наприклад, травма або захворювання;

- показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_24 , яка зазначила, що працює в Пирятинській ЦРЛ лікарем анестезіологом. 08.01.2021 була черговим лікарем, привезли хворого, в якого була гематома біля ока, садна на обличчі й тулубі, рухливість збережена, його було госпіталізовано в хірургічне відділення, був у свідомості. Робили алкотест за допомогою «Драгера». Чи брали аналіз сечі не пам`ятає. Їй повідомили, що була бійка в кафе. Стан ОСОБА_9 був середньої тяжкості;

- показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_25 , яка пояснила, що працює фельдшером екстреної швидкої медичної допомоги. 08.01.2021 був виклик на швидку м. Пирятин. Згідно виклику побили молодого чоловіка. По приїзду ОСОБА_9 був біля кафе «Мурка», перебував у середньому ступені тяжкості. У нього були ознаки струсу головного мозку. Рази три, а може і більше, зупинялися, бо була блювота, скаржився на біль у спині. ОСОБА_16 був у супроводі жінки. Доставили його до приймального відділення м. Пирятин;

- показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 в тій частині, що ОСОБА_6 був побитий ОСОБА_4 08.01.2021 в кафе «Мурка».

При оцінці доказів суд не враховує показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 в тій частині, що у ОСОБА_6 після того, як його побив ОСОБА_4 , була синя спина, та захворювання нирок у ОСОБА_9 виникло внаслідок його побиття Бохонею, оскільки ці показання не підтверджені іншими доказами в їх сукупності та такі показання протирічать медичній документації ОСОБА_6 та висновкам експертів №94 від 05.02.2021-05.03.2021, №106 від 28.01.2022-31.01.2022, №700, №701 та №702 від 13.07.2021-29.07.2021, а тому суд не покладає такі показання в основу вироку.

- витягом з ЄРДР №0000012 від 11.01.2021 з фабулою: 11.01.2021 до Пирятинського ВП ГУНП надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що 08.01.2021, близько 22 години в приміщенні кафе «Мурка», яке розташовано за адресою: вул..Абаканська, 106, м.Пирятин Полтавської області, чоловік на імя ОСОБА_28 наніс тілесні ушкодження заявнику, які відповідно до висновку експерта №94 від 05.03.2021 лише в своїй сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, правова кваліфікація: ч.2 ст.125 КК України (т. а.с.133);

- картою виїзду швидкої медичної допомоги від 08.01.2021, де зафіксовано виклик швидкої медичної допомоги ОСОБА_6 за адресою: м.Пирятин, вул.Абаканська, кафе «Мурка», попередній діагноз: закрита ЧМТ, струс головного мозку, закритий перелом перенісся, численні забої голови та тулубу (т.1 а.с.134);

- висновком судово медичної експертизи №94 від 05.02.2021-05.03.2021, в якому зазначено, що проведенням судово-медичної експертизи ОСОБА_6 з урахуванням даних наданої медичної документації, виявлені тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості можливо розділити на декілька груп: до першої групи відносяться: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, параорбітальна гематома справа, перелом кісток носу та садна шкіри обличчя, які кваліфікуються лише в сукупності як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, Наказ МОЗ України від 17.01.1995); до другої групи відносяться: садна шкіри тулубу, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (п.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, Наказ МОЗ України від 17.01.1995).

Як вбачається із наданої на судово-медичну експертизу медичної документації на ім`я підекспертного ОСОБА_6 : з 08.01.2021 по 11.01.2021 у підексперного ОСОБА_6 скарг на біль в ділянці нирок, сечового міхура, порушення сечовидалення не було. Яких-небудь ушкоджень м`яких тканин в проекції нирок не зазначено; при додаткових дослідженнях (УЗД від 11.01.2021 та МСКТ від 12.01.2021 та 21.01.2021 яких-небудь змін нирок не виявлено, а зміни, виявлені при загальному аналізі сечі та клінічний перебіг захворювання не є притаманним для травматичного пошкодження нирок. Тобто «Забій нирок» при оцінці ступеню тяжкості згідно Наказу МОЗ України від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», п.4.6. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається через відсутність об`єктивних судово-медичних даних.

Діагноз «Забій сечового міхура, гематома сечового міхура» при оцінці ступеню тяжкості згідно Наказу МОЗ України від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», п.4.6. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень також до уваги не приймається, оскільки не підтверджується результатами УЗД, МСКТ, цитологічного та патологоанатомічного дослідження, біопсії матеріалу, вилученого 26.01.2021, встановлений на основі суб`єктивних даних.

Тілесні ушкодження обох груп могли утворитись не менш ніж від 3-4х кратної дії тупих обмежених предметів, якими могли бути пальці рук, стиснуті в кулак, нога людини у взутті, або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище.

Більш детальну кількість утворених тілесних ушкоджень у підекспертного вказати не представляється можливим у зв`язку з відсутністю опису локалізації зовнішніх тілесних ушкоджень у останнього у наданій медичній документації.

Враховуючи кількість, анатомічну локалізацію та морфологічну характеристику тілесних ушкоджень самоспричинення малоймовірно.

Після отримання вищевказаних тілесних ушкоджень підекспертний міг виконувати активні дії, рухатися, кричати, кликати на допомогу, певний проміжок, що залежить від індивідуальних особливостей організму.

Вищевказані тілесні ушкодження у підекспертного були спричинені в короткий проміжок часу, фактично одномоментно, про що безпосередньо свідчать дані медичної карти стаціонарного хворого Пирятинської ЦРЛ №151/60/13 на ОСОБА_6 .

При проведенні судово-медичної експертизи та даних наданої медичної документації на ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, які б свідчили про захист руками від ударів, не виявлено (т.1 а.с.139-143);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.07.2021 з додатками: фототаблицею та відеозаписом, з потерпілим ОСОБА_6 за участі його представника адвоката ОСОБА_7 , в яких зафіксовано відтворення обставин події, а саме нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та їх механізм, що мало місце 08.01.2021 (т.1 а.с.149-160);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.07.2021 з додатками: фототаблицею та відеозаписом, зі свідком ОСОБА_17 , за участі в тому числі представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 , в яких зафіксовано відтворення обставин події, а саме нанесення ОСОБА_29 потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та їх механізм, що мало місце 08.01.2021 (т.1 а.с.175-185);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.07.2021 з додатками: фототаблицею та відеозаписом, зі свідком ОСОБА_14 , за участі в тому числі представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 , в яких зафіксовано відтворення обставин події, а саме нанесення ОСОБА_29 потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та їх механізм, що мало місце 08.01.2021 (т.1 а.с.186-195);

- додатковим висновком судово медичної експертизи №106 від 28.01.2022-31.01.2022, в якому зазначено, що проведенням судово-медичної експертизи ОСОБА_6 з урахуванням даних наданої медичної документації, виявлені тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості можливо розділити на декілька груп: до першої групи відносяться: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, параорбітальна гематома справа, перелом кісток носу та садна шкіри обличчя, які кваліфікуються лише в сукупності як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, Наказ МОЗ України від 17.01.1995); до другої групи відносяться: садна шкіри тулубу, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (п.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, Наказ МОЗ України від 17.01.1995).

Як вбачається із наданої на судово-медичну експертизу медичної документації на ім`я підекспертного ОСОБА_6 : з 08.01.2021 по 11.01.2021 у підексперного ОСОБА_6 скарг на біль в ділянці нирок, сечового міхура, порушення сечовидалення не було. Яких-небудь ушкоджень мяких тканин в проекції нирок не зазначено; при додаткових дослідженнях (УЗД від 11.01.2021 та МСКТ від 12.01.2021 та 21.01.2021 яких-небудь змін нирок не виявлено, а зміни, виявлені при загальному аналізі сечі та клінічний перебіг захворювання не є притаманним для травматичного пошкодження нирок. Тобто «Забій нирок» при оцінці ступеню тяжкості згідно Наказу МОЗ України від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», п.4.6. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається через відсутність об`єктивних судово-медичних даних.

Діагноз «Забій сечового міхура, гематома сечового міхура» при оцінці ступеню тяжкості згідно Наказу МОЗ України від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», п.4.6. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень також до уваги не приймається, оскільки не підтверджується результатами УЗД, МСКТ, цитологічного та патологоанатомічного дослідження, біопсії матеріалу, вилученого 26.01.2021, встановлений на основі суб`єктивних даних.

Тілесні ушкодження обох груп могли утворитись не менш ніж від 3-4х кратної дії тупих обмежених предметів, якими могли бути пальці рук, стиснуті в кулак, нога людини у взутті, або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище.

Більш детальну кількість утворених тілесних ушкоджень у підекспертного вказати не представляється можливим у зв`язку з відсутністю опису локалізації зовнішніх тілесних ушкоджень у останнього у наданій медичній документації.

Враховуючи кількість, анатомічну локалізацію та морфологічну характеристику тілесних ушкоджень самоспричинення малоймовірно.

Після отримання вищевказаних тілесних ушкоджень підекспертний міг виконувати активні дії, рухатися, кричати, кликати на допомогу, певний проміжок, що залежить від індивідуальних особливостей організму.

Вищевказані тілесні ушкодження у підекспертного були спричинені в короткий проміжок часу, фактично одномоментно, про що безпосередньо свідчать дані медичної карти стаціонарного хворого Пирятинської ЦРЛ №151/60/13 на ОСОБА_6 .

При проведенні судово-медичної експертизи та даних наданої медичної документації на ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, які б свідчили про захист руками від ударів, не виявлено (т.1 а.с.196-202);

- додатковим висновком судово медичної експертизи №109 від 01.02.2021-02.02.2021, де зафіксовано, що покази, дані потерпілим ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту, загалом не протирічать давності, механізму утворення, локалізації виявлених у нього тілесних ушкоджень (т.1 а.с.201-202);

- додатковим висновком судово медичної експертизи №111 від 01.02.2021-02.02.2021, де зафіксовано, що покази, дані свідком ОСОБА_17 під час проведення слідчого експерименту, загалом не протирічать давності, механізму утворення, локалізації виявлених тілесних ушкоджень у підекспертного ОСОБА_6 (т.1 а.с.203-204);

- додатковим висновком судово медичної експертизи №110 від 01.02.2021-02.02.2021, де зафіксовано, що покази, дані свідком ОСОБА_14 під час проведення слідчого експерименту, загалом не протирічать давності, механізму утворення, локалізації виявлених тілесних ушкоджень у підекспертного ОСОБА_6 (т.1 а.с.205);

- додатковим висновком судово медичної експертизи №700 від 13.07.2021-29.07.2021, в якому зазначено, що проведенням судово-медичної експертизи ОСОБА_6 з урахуванням даних наданої медичної документації, виявлені тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості можливо розділити на декілька груп: до першої групи відносяться: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, параорбітальна гематома справа, перелом кісток носу та садна шкіри обличчя, які кваліфікуються лише в сукупності як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя (п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, Наказ МОЗ України від 17.01.1995); до другої групи відносяться: садна шкіри тулубу, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (п.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, Наказ МОЗ України від 17.01.1995).

Як вбачається із наданої на судово-медичну експертизу медичної документації на ім`я підекспертного ОСОБА_6 : з 08.01.2021 по 11.01.2021 у підексперного ОСОБА_6 скарг на біль в ділянці нирок, сечового міхура, порушення сечовидалення не було. Яких-небудь ушкоджень мяких тканин в проекції нирок не зазначено; при додаткових дослідженнях (УЗД від 11.01.2021 та МСКТ від 12.01.2021 та 21.01.2021 яких-небудь змін нирок не виявлено, а зміни, виявлені при загальному аналізі сечі та клінічний перебіг захворювання не є притаманним для травматичного пошкодження нирок. Тобто «Забій нирок» при оцінці ступеню тяжкості згідно Наказу МОЗ України від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», п.4.6. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається через відсутність об`єктивних судово-медичних даних.

Діагноз «Забій сечового міхура, гематома сечового міхура» при оцінці ступеню тяжкості згідно Наказу МОЗ України від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», п.4.6. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень також до уваги не приймається, оскільки не підтверджується результатами УЗД, МСКТ, цитологічного та патологоанатомічного дослідження, біопсії матеріалу, вилученого 26.01.2021, встановлений на основі суб`єктивних даних.

Тілесні ушкодження обох груп могли утворитись не менш ніж від 3-4х кратної дії тупих обмежених предметів, якими могли бути пальці рук, стиснуті в кулак, нога людини у взутті, або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище.

Покази, дані потерпілим ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту, загалом не протирічать давності, механізму утворення, локалізації виявлених у нього тілесних ушкоджень (т.1 а.с.213-214);

- додатковим висновком судово медичної експертизи №701 від 13.07.2021-29.07.2021, в якому зазначено, що проведенням судово-медичної експертизи ОСОБА_6 з урахуванням даних наданої медичної документації, виявлені тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості можливо розділити на декілька груп: до першої групи відносяться: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, параорбітальна гематома справа, перелом кісток носу та садна шкіри обличчя, які кваліфікуються лише в сукупності як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, Наказ МОЗ України від 17.01.1995); до другої групи відносяться: садна шкіри тулубу, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (п.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, Наказ МОЗ України від 17.01.1995).

Як вбачається із наданої на судово-медичну експертизу медичної документації на ім`я підекспертного ОСОБА_6 : з 08.01.2021 по 11.01.2021 у підексперного ОСОБА_6 скарг на біль в ділянці нирок, сечового міхура, порушення сечовидалення не було. Яких-небудь ушкоджень м`яких тканин в проекції нирок не зазначено; при додаткових дослідженнях (УЗД від 11.01.2021 та МСКТ від 12.01.2021 та 21.01.2021 яких-небудь змін нирок не виявлено, а зміни, виявлені при загальному аналізі сечі та клінічний перебіг захворювання не є притаманним для травматичного пошкодження нирок. Тобто «Забій нирок» при оцінці ступеню тяжкості згідно Наказу МОЗ України від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», п.4.6. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається через відсутність об`єктивних судово-медичних даних.

Діагноз «Забій сечового міхура, гематома сечового міхура» при оцінці ступеню тяжкості згідно Наказу МОЗ України від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», п.4.6. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень також до уваги не приймається, оскільки не підтверджується результатами УЗД, МСКТ, цитологічного та патологоанатомічного дослідження, біопсії матеріалу, вилученого 26.01.2021, встановлений на основі субєктивних даних.

Тілесні ушкодження обох груп могли утворитись не менш ніж від 3-4х кратної дії тупих обмежених предметів, якими могли бути пальці рук, стиснуті в кулак, нога людини у взутті, або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище.

Покази, дані свідком ОСОБА_14 під час проведення слідчого експерименту, загалом не протирічать давності, механізму утворення, локалізації виявлених тілесних ушкоджень у підекспертного ОСОБА_6 (т.1 а.с.215-216);

- додатковим висновком судово медичної експертизи №702 від 13.07.2021-29.07.2021, в якому зазначено, що проведенням судово-медичної експертизи ОСОБА_6 з урахуванням даних наданої медичної документації, виявлені тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості можливо розділити на декілька груп: до першої групи відносяться: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, параорбітальна гематома справа, перелом кісток носу та садна шкіри обличчя, які кваліфікуються лише в сукупності як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, Наказ МОЗ України від 17.01.1995); до другої групи відносяться: садна шкіри тулубу, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (п.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, Наказ МОЗ України від 17.01.1995).

Як вбачається із наданої на судово-медичну експертизу медичної документації на ім`я підекспертного ОСОБА_6 : з 08.01.2021 по 11.01.2021 у підексперного ОСОБА_6 скарг на біль в ділянці нирок, сечового міхура, порушення сечовидалення не було. Яких-небудь ушкоджень мяких тканин в проекції нирок не зазначено; при додаткових дослідженнях (УЗД від 11.01.2021 та МСКТ від 12.01.2021 та 21.01.2021 яких-небудь змін нирок не виявлено, а зміни, виявлені при загальному аналізі сечі та клінічний перебіг захворювання не є притаманним для травматичного пошкодження нирок. Тобто «Забій нирок» при оцінці ступеню тяжкості згідно Наказу МОЗ України від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», п.4.6. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається через відсутність об`єктивних судово-медичних даних.

Діагноз «Забій сечового міхура, гематома сечового міхура» при оцінці ступеню тяжкості згідно Наказу МОЗ України від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», п.4.6. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень також до уваги не приймається, оскільки не підтверджується результатами УЗД, МСКТ, цитологічного та патологоанатомічного дослідження, біопсії матеріалу, вилученого 26.01.2021, встановлений на основі суб`єктивних даних.

Тілесні ушкодження обох груп могли утворитись не менш ніж від 3-4х кратної дії тупих обмежених предметів, якими могли бути пальці рук, стиснуті в кулак, нога людини у взутті, або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище.

Покази, дані свідком ОСОБА_17 під час проведення слідчого експерименту, загалом не протирічать давності, механізму утворення, локалізації виявлених тілесних ушкоджень у підекспертного ОСОБА_6 (т.1 а.с.217-218).

Для роз`яснення експертних висновків №94 від 05.02.2021-05.03.2021, №106 від 28.01.2022-31.01.2022 судом були допитані експерти ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , які проводили вказані експертизи.

Так, експерт ОСОБА_30 пояснив, що при проведенні додаткової експертизи досліджували тільки медичну документацію (а.с. 8 експертиза № 106). З наданої історії хвороби, а саме з щоденників вбачається, що катетеризація сечового міхура у ОСОБА_6 проводилася з 09 по 11 січня. Згідно наданої медичної документації проблема з сечовим міхуром виникла у Марюхничі 09.01, коли було встановлено катетер. Згідно даних УЗД патології не виявлено. 10.01 аналізи вже свідчать про те, що в Марюхніча захворювання, а саме запалювальні процеси, які з травмою пов`язати неможливо. При проведенні експертизи досліджував всю медичну документацію, надану на дослідження. На 4 сторінці експертизи №94 2 абзац: комп`ютерна томограма № 302 в заключній частині лікар ОСОБА_32 зазначив: «утворення/гематома сечового міхура?», тобто цей діагноз під питанням. Згідно аналізів сечі немає підтвердження гематоми сечового міхура. В даному випадку лікарі лише припускали даний діагноз, а при додаткових дослідженнях він був виключений. Травматичного процесу нирок у ОСОБА_9 не виявлено. Якби була б гематома сечового міхура еритроцити були б у великій кількості, а в аналізах їх кількість 1-3, що фактично є нормою. В сукупності, якщо брати всі аналізи і дослідження, проблеми з нирками не несуть травматичний генезис. Експертиза проводилася двома експертами, оскільки експертиза складна, багато документації та були протиріччя щодо нирок, тому що відразу не були надані всі медичні документи.

Експерт ОСОБА_31 надав наступні пояснення. В даному провадженні була проведена звичайна експертиза за участі двох експертів через складність експертизи. Вони аналізували надану медичну документацію і робили висновки відповідно до поставлених питань. Якщо медичним працівником чогось не вказано в медичній документації, то експерт самостійно не може збирати таких даних. Причинно-наслідковий зв`язок між травмою і наслідками встановлює експерт, а не лікар. Судово медичний експерт визначає обсяг необхідної для дослідження документації. При проведенні експертизи вони не потребували додаткової консультації лікаря нефролога, оскільки ОСОБА_9 перебував в профільному нефрологічному закладі обласної лікарні. Таке поняття як «забій» в експертизі відсутнє. В медичній документації відсутнє обґрунтування поставленого діагнозу забій сечового міхура. Якби був забій нирки, то він проявився би в аналізі крові, це пошкодження тканин нирок, був би крововилив. В період, коли ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, він хворів. У нього на ренгенограмі були явища пневмонії, які описані в медичній документації (експертиза № 94 3 строчка нижнього абзацу). Потім на 4 сторінці: висновок в самому низу абзацу. У ОСОБА_9 була рідина в легенях.

Допитавши експертів ОСОБА_33 та ОСОБА_31 суд дійшов висновку, що експертизи у даному кримінальному провадженні проведені у повній відповідності до норм КПК України, Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.95 N 6, висновки експертів №94 від 05.02.2021-05.03.2021, №106 від 28.01.2022-31.01.2022, №700, №701 та №702 від 13.07.2021-29.07.2021 є належними, допустимими, достовірними доказами та не суперечать іншим матеріалам кримінального провадження, а тому суд покладає їх в основу вироку.

Отже, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч.1 ст.337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, проаналізувавши перераховані вище докази на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, та враховуючи, що можливості для збору додаткових доказів сторонами не пропонується, і аналіз цих доказів привів до того, що вони є такими, що доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, тому суд уважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання, щире каяття, оскільки розкаяння передбачає, окрім визнання обвинуваченим факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані кримінальним правопорушенням збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак у матеріалах кримінального провадження відсутні дані на підтвердження того, що ОСОБА_4 відшкодував або намагався відшкодувати збитки потерпілому. Крім того у судовому засіданні поведінка обвинуваченого, який намагався перекласти частину провини на потерпілого, не свідчила про відверте висловлення щирого жалю з приводу вчиненого ним проступку та осуд своєї поведінки.

З огляду на викладене обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Щодо встановлення обставин, що обтяжують покарання, суд зазначає таке.

У п.4 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

У судовому засіданні беззаперечно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_34 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, а тому вказану обставину суд визнає такою, що обтяжує покарання.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є проступком; ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, який свою вину визнав частково, не розкаявся у вчиненому, пробачення у потерпілого не попросив; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність (т.1 а.с.212); притягувався до адміністративної відповідальності (т.1 а.с.211); в силу ст.89 КК України несудимий (т.1 а.с.207).

Крім того суд враховує те, що відносно ОСОБА_4 з 2021 року відкриті виконавчі провадження про стягнення з нього на користь держави судового збору та аліментів на утримання дружини та дитини. Ці виконавчі провадження не виконані, заборгованість сумарно складає більше 120000грн. Наведене свідчить про неспроможність ОСОБА_4 виконати покарання у вигляді штрафу (у разі призначення його судом).

За сукупності наведених вище обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд уважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт. Підстав для застосування положень ст.69, 69-1 КК України не вбачається.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим, адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності, даним про особу, достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме його меті, гуманності, справедливості, співмірності та індивідуалізації і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними правами потерпілого та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Розглянувши цивільний позов ОСОБА_6 суд зазначає наступне.

Потерпілий ОСОБА_6 у своєму цивільному позові просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь матеріальну шкоду в сумі 44766,13грн, оскільки він зазнав майнову шкоду, яка полягає у витратах, які він поніс для придбання ліків та інших медичних засобів під час лікування у лікарнях м.Пирятин, де він був госпіталізований з 08.01.2021 по 12.01.2021, та м.Полтави, де він був госпіталізований з 12.01.2021 по 02.02.2021, для придбання додаткових ліків, лікувальних процедур. Крім цього потерпілий просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь 100000грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, яка, на думку потерпілого, полягає у душевних стражданнях, які виразились в душевних хвилюваннях при побитті, стурбованості за свій стан здоров`я, приниженні його людської гідності, порушення спокою його родини, які весь час знаходились поряд з ним в лікарні. Крім того було підірвано його статус як чоловіка та глави сім`ї, бо побиття відбувалось на очах його небоги, працівників кафе. Протягом всього лікування він витримував фізичний біль. Моральні страждання підсилювались тим, що лікарі увесь час стверджували, що він перебуває на межі життя та смерті, а якщо і видужає, то залишиться інвалідом на все життя. Значний час він не міг виходити на вулицю, оскільки було пошкоджено обличчя, самостійно він не міг ходити, потребував супроводження сторонніх осіб, так як в нього відмовили нирки, внаслідок чого були проблеми із сечовиделинням.

У судовому засіданні потерпілий та його представник підтримали заявлені вимоги у повному обсязі.

Обвинувачений у судовому засіданні цивільний позов потерпілого визнав частково. Захисниця обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також зазначила, що позов визнають частково. В частині матеріальної шкоди згодні відшкодувати ту шкоду, що охоплена тілесними ушкодженнями відповідно до обвинувального акту. Згідно обвинувального акту потерпілому не заподіяні телесні ушкодження щодо нирок. Моральну шкоду згодні компенсувати в меншому розмірі, ніж просить потерпілий.

При вирішення питання щодо відшкодування потерпілому матеріальної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Як передбачено ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Дослідивши надані на підтвердження вартості лікування потерпілого документи, а саме: квитанції, фіскальні чеки, товарні чеки (т.1 а.с.44-55) на загальну суму 44766,13грн, суд дійшов висновку, що потерпілим не доведено належними та допустимими доказами, що таку суму він витратив саме на лікування тих тілесних ушкоджень, які були заподіяні йому обвинуваченим ОСОБА_4 . Так, згідно доведеного обвинувачення ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, параорбітальної гематоми справа, перелому кісток носу та саден шкіри обличчя. Грошові кошти в сумі 44766,13грн були витрачені потерпілим та його родиною на медичні обстеження та лікування захворювань нирок та сечового міхура ОСОБА_6 , а не тих тілесних ушкоджень, що охоплюються обвинуваченням.

Доводи потерпілого та його представника про те, що травмування нирок та січового міхура у ОСОБА_6 сталося внаслідок його побиття ОСОБА_4 не заслуговують на увагу, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та суперечать висновкам судово-медичних експертиз, що маються в матеріалах даного кримінального провадження.

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що матеріальна шкода в сумі 44766,13грн не являється втратами, яких особа безпосередньо зазнала у зв`язку із кримінальним правопорушенням відносно неї, а тому відшкодуванню з обвинуваченого не підлягає.

Щодо відшкодування моральної шкоди суд зазначає таке.

В силу положень ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно приписів п.1 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, ураховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках.

При визначенні розміру шкоди враховуються вимоги розумності та справедливості.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням його здоров`я, отриманими тілесними ушкодженнями, які за ступенем тяжкості відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень. Все це негативно вплинуло на його моральний стан, життєві зв`язки, порушило звичайний уклад особистого життя.

З урахуванням того, що винними діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 було завдано моральної шкоди, така шкода підлягає відшкодуванню самим обвинуваченим.

Виходячи з викладеного та конкретних обставин справи, суд враховує характер та тривалість фізичних та моральних страждань потерпілого внаслідок заподіяння йому легких тілесних ушкоджень, ступінь вини обвинуваченого ОСОБА_4 , принцип розумності, виваженості і справедливості, та вважає, що з урахуванням зазначених обставин позов про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково в розмірі 25000грн. Дана сума, на думку суду, пропорційна та адекватна тим стражданням, яких зазнав потерпілий в результаті отриманих тілесних ушкоджень.

З огляду на викладене цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і призначити покарання за даним законом у виді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1