Справа №751/8217/23
Провадження №1-кс/751/2081/23
УХВАЛА

27 вересня 2023 р. місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши клопотанням старшого слідчого - криміналіста СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000924 від 13.07.2023 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий-криміналіст СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 звернувся до суду з даним клопотанням,Ю погодженого з прокурором, посилаючись на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що 13.07.2023, близько 02 години ночі, ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, пов`язаних із заподіянням тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, з метою спричинення тілесних ушкоджень своїй матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка теж проживала за вищевказаною адресою, умисно наніс останній два удари рукою в ділянку її обличчя, від чого потерпіла впала на підлогу, після чого наніс декілька ударів ногою в ділянку грудної клітини, чим спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів ребер, які відповідно до п.2.1.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння. У подальшому, 13.07.2023 року ОСОБА_8 у наслідок травматичного шоку, який виник від вищезазначених тілесних ушкоджень, померла на місці події.

Відомості по даному факту слідчим відділом Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області 13.07.2023 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000924 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

ОСОБА_7 раніше не судимий у силу ст. 89 КК України, затриманий 13.07.2023 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені вищезазначеного злочину, 14.07.2023 йому вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду в Чернігівській області від 14.07.2023 до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.09.2023.

Постановою в.о. керівника Прилуцької окружної прокуратури Чернігівської області від 04.09.2023 строк досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжено до трьох місяців тобто до 10.10.2023.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду в Чернігівській області від 06.09.2023, строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 продовжено до трьох місяців, тобто до 05.10.2023.

Постановою першого заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури від 12.09.2023 здійснення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні доручено слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, а саме СУ ГУНП в Чернігівській області.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

На даний час ОСОБА_7 , в силу ст. 89 КК України, вважається раніше не судимим, однак раніше підозрюваний неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений за вчинення майнових злочинів та хуліганських дій. Крім того, останній не має постійного джерела прибутку, сталих соціальних зв`язків, веде антигромадський спосіб життя, беручи до уваги характер антисоціальності кримінального правопорушення, вчиненого підозрюваним, що у своїй сукупності створює обґрунтований ризик вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень, який встановлений та продовжує існувати у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного просить суд продовжити строк тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до чотирьох місяців, тобто до 03.11.2023. Утримання підозрюваного ОСОБА_7 здійснювати в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», що за адресою: м. Чернігів, вул. Реміснича, 2. На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити з зазначених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_7 проти продовження строків тримання його під вартою заперечував та пояснив, що підозра щодо нього необґрунтована, вказаних слідчим дій щодо матері він не вчиняв, на має наміру переховуватись, просив встановити йому цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, просила застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Також вважає підозру щодо її підзахисного необґрунтованою, та ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України не вбачає.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК Україниклопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

13.07.2023 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України, 14.07.2023 йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.07.2023 ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляд тримання під вартою строком на 60 діб.

06.09.2023 ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_7 продовжений строк тримання під вартою на 30 діб, до 05.10.2023 включно.

Слідчі дії у кримінальному проваджені тривають.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.09.2023 строк досудового розслідування кримінального провадження продовжений до 10.11.2023, відповідно, вирішенню підлягає також питання строку дії раніше обраного запобіжного заходу підозрюваній особі.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України відноситься до категорії тяжких.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу відповідно до вимог ст.ст.199,194 КПК України слідчий суддя має з`ясувати наявність ряду обставин на які вказує у поданому клопотанні слідчий та прокурор.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, протоколами огляду місця події та трупа, показаннями свідків, висновками судових експертиз.

Аналіз вище наведених обставин та відомостей переконливо свідчать про існування розумної підозри скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення та на даному етапі досудового слідства є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, оскільки це є завданням наступних етапів кримінального процесу, досудового розслідування та розгляду кримінальної справи судом.

У поданому клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Слідчий суддя приймає до уваги доводи слідчої про те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років позбавлення волі.

Крім того, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема: стадію досудового розслідування, суть та характер кримінального правопорушення, його підвищену суспільну небезпечність, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного та його процесуальну поведінку, офіційно не працевлаштованого та як наслідок відсутність у нього постійного джерела прибутку, відсутність сім`ї, майновий стан, вік та задовільний стан здоров`я, що об`єктивно вказує про високу ймовірність його переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.

Аргументи слідчого та прокурора про наявність ризику впливу на свідків є переконливими та заслуговують на увагу. Беручи до уваги обізнаність підозрюваного та його процесуальну поведінку, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що на цьому етапі досудового розслідування підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Наведені слідчим обставини у своїй сукупності дають підстави вважати наявними ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_7 протягом тривалого часу ніде не працює, жив за рахунок матері, тому ризик вчинення інших кримінальних правопорушень є надзвичайно високим. Високим також є ризик переховування ОСОБА_7 від слідства та суду з огляду на відсутність сталих соціальних зв`язків та підозру у вчиненні тяжкого злочину.

Домашній арешт та тримання під вартою є ізоляційними запобіжними заходами, проте рівень ізоляції особи за ними суттєво відрізняється з огляду на умови, пов`язані з позбавленням (обмеженням) волі підозрюваного. У цьому контексті домашній арешт є менш жорсткою формою ізоляції підозрюваного та, зокрема, не запобігає можливості вільного спілкування підозрюваного як особисто, так і за допомогою засобів телекомунікації зі свідками, застосування цього запобіжного заходу обставинам кримінального провадження та даним про особу ОСОБА_7 не відповідає.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст.176-178,183,193-194,196-197,199,205 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжитипідозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Ічня Чернігівської області, громадянину України, не працюючому, який зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому у силу ст. 89 КК України, строк тримання під вартою, з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», на 30 днів, до 27 жовтня 2023 року включно, без визначення застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1