Справа № 758/3260/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2024 м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Подільського районного суду міста Києва в режимі відеоконференцзв`язку із Менською виправною колонією №91, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000818 від 05.03.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишгород, Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

28.02.2008 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі та 19.08.2010 звільненого умовно достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 1 місяць 26 днів;

25.02.2013 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі та 08.07.2016 звільненого по відбуттю строку покарання;

07.07.2017 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 27.08.2018 звільненого умовно достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 1 місяць 13 днів;

02.09.2021 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном на 3 роки;

07.06.2023 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

05.07.2023 Дарницьким районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 353, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, на підставі ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

05.03.2020 о 15 годині 50 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , в якій проживає потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де побачив мобільний телефон моделі

НТС, білого кольору, який перебував на зарядці. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел, 05.03.2020 о 15 годині 55 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів та повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, оскільки потерпіла ОСОБА_5 пішла до іншої кімнати, таємно викрав мобільний телефон моделі НТС, білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 500 гривень, який приховав до кишені своїх штанів. Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини скоєного злочину так, як зазначено в обвинувальному акті. Зокрема, вказав, що в березні 2020 потерпіла ОСОБА_5 запросила його попити каву до себе в квартиру АДРЕСА_2 , та коли остання пішла на кухню, він побачив мобільний телефон, поклав його у кишеню куртки чи штанів та пішов. При цьому, був впевнений, що за його діями ніхто не спостерігає.

Таким чином, обвинувачений, не оспорюючи час, місце, способи вчинених кримінальних правопорушень, вид і розмір шкоди, мотив і мету, форму вини за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч. 2 ст. 185 КК України, вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, згідно якої просила провести судовий розгляд без її присутності, оскільки не має змоги брати участь в судових засіданнях за станом здоров`я. Також у заяві зазначила, що обвинувачення підтримує в повному обсязі, цивільний позов заявляти наміру не має, щодо покарання покладається на розсуд суду.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Суд, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідивши всі наявні матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що вина останнього у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, є доведеною поза розумним сумнівом.

Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Крім цього, у рішенні «Ізмайлов проти росії» Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, ступінь реалізації злочинного наміру, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щирому каятті.

Крім цього, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно непрацевлаштований, утриманців не має.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, якими визначена кримінальна відповідальність за інкриміноване останньому правопорушення.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого є неможливим без реального відбування покарання, а тому виходячи із принципів справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.

Разом із тим, судом встановлено, що вироком Дарницького районного суду м. Києва від 05.07.2023 ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 353, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, на підставі ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Таким чином, після постановлення вказаного вироку, ОСОБА_4 , визнається винуватим у вчиненні іншого кримінального правопорушення, вчиненого ним до постановлення попереднього вироку, тому призначати покарання необхідно з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань.

При цьому, як роз`яснила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 25.06.2018 (справі №511/37/16-к) правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому, суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України, обвинуваченому, у строк покарання слід зарахувати частково відбуте покарання за попереднім вироком суду та термін попереднього ув`язнення останнього, зокрема, період фактичного затримання з 05.03.2020 по 06.03.2020.

Крім цього,обвинуваченим ОСОБА_4 подав клопотання щодо зарахування у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 02.06.2021 по 02.09.2021, оскільки питання щодо зарахування такого строку не вирішено при призначенні покарання вироком Обухівського міськрайонного суду Київської області від 07.06.2023.

Таким чином, з метою дотримання прав обвинуваченого, суд вважає за необхідне зарахувати у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 в ДУ «Київський слідчий ізолятор» з 02.06.2021 по 02.09.2021, згідно даних, що містяться у довідці ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 16.10.2023 №273/С-270.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого не обирався.

На підставі ч. 4 ст. 70, 72 КК України та керуючись ст.100, 349, 368, 369-371 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 05.07.2023, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 7 (сім) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 , строк попереднього ув`язнення: з 05.03.2020 по 06.03.2020, та з 02.06.2021 по 02.09.2021, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання:

частково відбуте покарання у виді позбавлення волі за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 05.07.2023 - з 03.05.2022 по день набрання цим вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 03.05.2022.

Відповідно до ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

мобільний телефон НТС білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , переданий потерпілій ОСОБА_5 на підставі зберігальної розписки, - після набрання вироком законної сили залишити у власності належного володільця ОСОБА_5 ;

клаптик паперу із записом ім`я та по батькові потерпілої та її номером телефону, - залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1