Справа № 404/5618/23
Номер провадження 1-кс/404/3019/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представник власника майна - адвоката ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 розглянувши в залі Кіровського районного суду міста Кіровограда клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №№0001900 від 06.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з вище вказаним клопотанням, відповідно до якого просив:

скасувати арешт на майно, накладений ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 27.07.2023 року у справі 404/5618/23 за клопотанням прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 накладеного в рамках кримінального провадження №0001900 від 06.07.2023 року.

Зобов`язати прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 та/або інших уповноважених осіб, які здійснюють досудове розслідування кримінального провадження №0001900 повернути майно на яке накладено арешт ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 27.07.2023 року у справі 404/5618/23.

На обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.07.2023 року накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0001900.

Так, арешт майна був накладений незаконно, ухвала слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 27.07.2023 року не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, адже висновки слідчого судді не підтверджуються доказами дослідженими під час судового розгляду та наявними у матеріалах клопотання.

Ініціатор клопотання - адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав, вказав на наявність підстав для його задоволення.

Акцентував увагу слідчого судді на тому, що за адресою: м. Кропивницький, вул. В. Чміленка, 49 був проведений обшук, а не огляд місця події, Так, обшук проведений до внесення відомостей до ЄРДР, без ухвали слідчого судді та без дозволу власника майна, тобто з порушенням норм ст.ст, 214, 233, 234, 237 КПК України.

Щодо доводів прокурора, що наразі з вилученим майно призначено експертні дослідження, вказав, що майно утримається органом досудового розслідування майже три місяці, а для зняття інформації необхідної слідчому потрібно не більше тижня.

Прокурор категорично заперечив проти задоволення клопотання, вказуючи на його необґрунтованість та невмотивованість. При цьому, вказав, що наразі з вилученою комп`ютерною технікою та телефонами призначені експертні дослідження, частина висновків експерта вже виготовлені, решта майна перебуває у експерта. Згідно отриманих висновків експерта слідством встановлено, про причетність вилученого майна до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України.

Крім того, прокурор надав на запит слідчого матеріали кримінального провадження №0001900 для огляду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна та матеріали кримінального провадження №0001900, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001900 від 06.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Згідно з протоколом огляду місця події від 06.07.2023 року, проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено майно описане в прохальній частині клопотання, яке постановою слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 06.07.2023 року визнано у кримінальному провадженні №0001900 від 06.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України. Адвокат в протоколі вказав, що має зауваження - огляд проведений без дозволу представника орендаря, представник заборонив проводити огляд, слідчий не мав дозволу слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 27.07.2023 року клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001900 від 06.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України задоволено та накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події від 06.07.2023 року за адресою: м. Кропивницький. вул. Віктора Чміленка, 49.

Ухвалою колегії суддів Кропивницького апеляційного суду вищевказана ухвала слідчого судді від 27.07.2023 року залишена без змін. Так, по тексту ухвали, колегією суддів зазначено:

«…що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими…».

З матеріалів кримінального провадження №0001900 встановлено, що вони складаються з двох томів, та між інших документів містять: 12 висновків судових комп`ютерно - технічних експертиз, а також вказівки прокурора від 03.08.2023 року надані в рамках даного кримінального провадження, серед яких прокурором зазначено про детальний огляд комп`ютерної техніки та мобільних телефонів на предмет наявності файлів та інших відомостей, що свідчать про діяльність кол центру.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з вищезазначених положень кримінального процесуального кодексу України, обов`язок доведення перед слідчим суддею, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала потреба або арешт майна накладено необґрунтовано під час розгляду клопотання слідчим суддею про скасування арешту майна, покладається саме на суб`єкта звернення - підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Обов`язок доказування перед слідчим суддею наявності підстав скасування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на сторону, яка звертається з клопотанням, у зв`язку з чим він повинен обґрунтувати подане клопотання, однак заявником ні по тексту клопотання, ні під час його розгляду не доведено, що арешт накладено необґрунтовано або у подальшому його застосуванні відпала потреба.

У клопотанні про скасування арешту та в судовому засіданні адвокат вказував, що арешт майна накладено необґрунтовано, посилаючись на обставини, які досліджувались слідчим суддею під час накладення арешту на майно, а також колегією суддів апеляційного суду під час перевірки ухвали слідчого судді.

Відтак, слідчий суддя повторно вважає за необхідне зазначити, що обставини, про які зазначив адвокат, обґрунтовуючи своє клопотання, є обставинами, які перевіряються і підлягають доказуванню під час здійснення кримінального провадження. Слідчий суддя не вправі надавати оцінку таким обставинам під час розгляду клопотання, поданого в порядку ст.174 КПК України.

Таким чином, будь-яких відомостей або об`єктивних даних про те, що арешт накладено необґрунтовано, слідчому судді не надано, натомість, як зазначено вище, під час досудового розслідування здійснюється перевірка обставин, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час не завершено, з тверджень органу досудового розслідування необхідність в подальшому збереженні арешту даного майна не відпала, а тому зняття арешту з майна, вказаного у клопотанні, може негативно вплинути на хід досудового розслідування, призвести до втрати доказів, отже в збереженні арешту зазначеного майна є нагальна потреба, а тому на даний час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту в порядку ст. 174 КПК України на майно, накладене ухвалою слідчого судді.

Відтак, вказане свідчить, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси осіб, оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна призведе до його відчуження, пошкодження, знищення, перетворення, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно. Тим паче, судові експертизи з вилученим майном наразі тривають.

На підставі викладеного, у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №№0001900 від 06.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України необхідно відмовити.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду в ухвалі від 14 березня 2023 року у справі №760/5570/22, оскільки ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або про відмову у такому скасуванні призводить до таких же правових наслідків, як і ухвала про арешт майна або відмову в арешті майна, слід дійти висновку, що положення пункту 9 частини 1 статті 309 у їх взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПК передбачають право на апеляційне оскарження не лише ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, а також і ухвали про скасування або про відмову у скасуванні арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 173, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №№0001900 від 06.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1