Справа № 405/7257/23
провадження № 1-кс/405/3745/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2023 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному 05.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001218 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про скасування арешту майна,

встановив:

09.11.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання про скасування арешту з вантажного автомобіля МАN TGX 18.440 BLS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі автопоїзду з причепом SCHWARZMULLER SPA-3E, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи клопотання про скасування арешту майна представник вказав про те, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда у справі від 10.10.2023 накладено арешт на тимчасово вилучений слідчим вантажний автомобіль МАN TGX 18.440 BLS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі автопоїзду з причепом SCHWARZMULLER SPA-3E, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого ОСОБА_3 , оскільки транспортний засіб був учасником дорожньо-транспортної пригоди та є речовим доказом, що відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Представником в клопотанні наголошується на тому, що у кримінальному провадженні відпала необхідність у подальшому перебування вантажного автомобіля МАN TGX 18.440 BLS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі автопоїзду з причепом SCHWARZMULLER SPA-3E, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під арештом, оскільки дорожнього транспортна пригода сталась не з вини водія автомобіля МАN TGX 18.440 BLS, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В ході спілкування зі слідчим представнику стало відомо, що на момент звернення з цим клопотання вантажний автомобіль МАN TGX 18.440 BLS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , оглянутий експертом, всі пошкодження, які містяться на ньому зафіксовані та описані експертом.

Окрім цього, сам причіп слідчим фактично не вилучався, а був відчеплений від вантажного автомобіля та переданий водію ОСОБА_5 .

Також, представником власника майна зазначається, що в порушення вимог, які зазначені ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України, клопотання про арешт майна подане не належним суб`єктом, саме слідчим, хоча вказане клопотання мало було б подане лише прокурором.

Представник власника майна та власник майна в судове засідання не з`явились, про дату та час клопотання про скасування арешту повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили. В прохальній частині клопотання представник власника майна просить розглянути клопотання у їх відсутність.

В судове засідання слідчий не з`явився, проте направив заяву у якій вказав, що заперечує відносно скасування арешту з вантажного автомобіля МАN TGX 18.440 BLS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі автопоїзду з причепом SCHWARZMULLER SPA-3E, реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки на даний час досудове розслідування триває, проводяться всі необхідні слідчі дії, в тому числі і експертні дослідження, які на даний час не завершені. Розгляд клопотання просить провести у його відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, повно та всебічно дослідивши клопотання та матеріали, якими обґрунтовується клопотання про скасування арешту майна, в тому числі і письмову позицію слідчого щодо заявленого клопотання, дійшов наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 05.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідування № 0001218 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

05.10.2023 слідчим під час огляду місця події вилучено вантажний автомобіль МАN TGX 18.440 BLS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі автопоїзду з причепом SCHWARZMULLER SPA-3E, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда у справі від 10.10.2023 накладено арешт на тимчасово вилучений слідчим вантажний автомобіль МАN TGX 18.440 BLS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі автопоїзду з причепом SCHWARZMULLER SPA-3E, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 , із забороною у його користуванні та розпорядженні. Арешт на вказаний транспортним засіб накладено на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

При вирішенні питання про скасування арешту майна слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а саме те, що вказаний транспортним засіб використовувався ОСОБА_3 ; наслідки арешту для власника транспортного засобу, а саме те, що подальше утримання майна під арештом не дає змогу власнику майна використовувати транспортний засіб.

Наявні в матеріалах суперечності, а саме те, що представник стверджує, що експертні дослідження завершені, а слідчий навпаки вказує, що експертизи ще не завершені, слідчий суддя трактує на користь представника власника майна, оскільки обов`язок доведення того, що експертизи ще не завершені покладено саме на слідчого, оскільки саме на підставі його постанови вони призначити та саме він може дізнаватись у експерта стан проведення експертизи. Проте, окрім заперечень, слідчим жодних доказів на підтвердження обставин, які зазначені в клопотання, не надав.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За практикою ЕСПЛ будь-яка міра втручання у право власності повинна бути співмірною. Тому арешт майна має обмежуватися тим обсягом, який є чітко необхідним для досягнення конкретних профілактичних завдань, і метою будь-якого заходу втручання у право власності має бути суспільний інтерес в контексті конкретної справи (див. Рішення ЄСПЛ від 05.07.2001 у справі "Аркурі та інші проти Італії", параграф 5).

У пункті 167 рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 (остаточне 02.06.2014) у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» (Заява № 19336/04) Європейський Суд підкреслив, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), заява № 31107/96, п. 58, ECHR). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У справі «Кудла проти Польщі» від 26.10.2000 суд сформулював принцип, згідно з яким внутрішній суд зобов`язаний гарантувати введення окремої судової процедури, яка стане ефективним засобом правового захисту при подачі скарги на тривалий розгляд справи, а неможливість внутрішнього законодавства забезпечити подібний засіб правового захисту прирівнюється до порушення ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вимогами якої передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Ураховуючи практику ЕСПЛ, положення КПК, можна визначити, що під розумним строком доцільно розуміти найкоротший строк розгляду і вирішення кримінальної справи, проведення процесуальної дії або винесення процесуального рішення, який достатній для надання своєчасного судового захисту порушених прав, свобод і інтересів, досягнення мети процесуальної дії та взагалі завдань кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що на даний час відпала необхідність у подальшому арешті майна вантажного автомобіля МАN TGX 18.440 BLS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі автопоїзду з причепом SCHWARZMULLER SPA-3E, реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки подальше утримання такого майна не є співмірним з завданнями кримінального провадження та призводить до порушення розумного балансу між приватно-правовим та публічно-правовим інтересом.

Окрім цього, настання можливих негативних наслідків для кримінального провадження у разі надання власнику майна можливості ним користуватись, слідчим суддею не встановлено, та учасниками справи не надано.

Слідчий суддя вважає, що у застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відносно вантажного автомобіля МАN TGX 18.440 BLS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі автопоїзду з причепом SCHWARZMULLER SPA-3E, реєстраційний номер НОМЕР_2 , відпала потреба, та приходить до висновку про часткове задоволення клопотання, а саме скасування арешту з зазначеного майна в частині заборони у його користуванні.

Твердження представника власника майна відносно того, що з клопотанням про арешт майна, а саме: вантажного автомобіля МАN TGX 18.440 BLS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі автопоїзду з причепом SCHWARZMULLER SPA-3E, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порушення вимог ст. 64-2 КПК України, звернувся слідчий, а не прокурор, слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Положення ст.64-2 КПК України, у даному випадку, не застосовуються, оскільки норми даної статті визначають лише права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна, з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Тобто, у даній статті зазначається про звернення прокурора саме до суду, а не до слідчого судді на досудовому розслідуванні, як у даному випадку.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 174, 369-372 КПК України,

постановив:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.10.2023 по справі №405/7257/23, провадженні №1-кс/405/3352/23, а саме: вантажного автомобіля МАN TGX 18.440 BLS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі автопоїзду з причепом SCHWARZMULLER SPA-3E, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_3 , в частині заборонити користування цим майном.

В іншій частині вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6