Справа № 204/271/24
Провадження № 1-кс/204/86/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю підозрюваного ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 262 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2024 року слідча СВ Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Слідчим відділенням відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 11.01.2024, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 262 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України № 66/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, на всій території України введено військовий стан та впроваджено визначені ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану. Указом Президента України від 06 листопада 2023 року №734/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №3429-IX від 08.11.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи достовірно обізнаним про Укази президента України про введення та продовження воєнного стану в Україні, повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин. Так, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 10.01.2024 в період часу з 10:30 год. по 18:30 год., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , заздалегідь розподіливши між собою ролі, пересвідчившись у відсутності господарів вказаного домоволодіння, усвідомлюючи, що за їхніми діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою між собою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_3 та шляхом віджиму металопластикового вікна за допомогою викрутки, проникли всередину будинку на території вказаного домоволодіння, яке є житлом та в якому проживають ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , звідки викрали наступне майно: телевізор «LG LB63*» з діагоналлю 52; процесор гітарний ТС electronics Nova System; гітарний комбо посилювач Boss Roland cube чорного кольору; наручний чоловічий годинник Beverly Hills Polo Club модель ВН2009-49 з шкіряним ремінцем чорного кольору, оправа циферблату золотого кольору; наручний жіночий годинник Cerruti 1881 CRB042STB02BK з циферблатом прямокутної форми, світлим (срібного кольору) металом та чорним шкіряним ремінцем; ноутбук Asus R558U чорного кольору; ноутбук Aser чорного кольору; чохол для карабіну з плотної брезентової тканини; приціл оптичний виробництва Білорусь; металевий сейф для карабіну чорного кольору; ювелірні вироби, а саме ланцюжок з білого кольору з підвіскою з ізумрудом навколо якого діаманти загальною вагою приблизно 4 грами; ланцюжок та хрестик з білого золота з 1 діамантом загальною вагою приблизно 2 грами; ланцюжок з білого золота з кулоном з білого золота, перлиною білого кольору та діамантами загальною вагою приблизно 5 грам; каблучка з комбінованого золота (біле та жовте) з діамантом 0,2 карати вагою приблизно 4 грами; діамант 0,5 карат; 2 хрестики з жовтого золота 585 проби кожен по 3 грами вагою; 5 ланцюжків із жовтого золота 585 проби, одна з яких приблизно 4 грами, а інші по 3 грами; 2 обручальні каблучки з жовтого золота 583 проби, жіноча вагою 5 грам, чоловіча 2 грами; 4 каблучки із жовтого золота 585 проби кожна по 3 грами; сережки срібні 925 проби «Пандора» з блакитним камінцем у фірмовій коробці, сережки з білого золота 750 проби з фіанітом блідно-рожевого кольору вагою приблизно 4 грами; сережки з жовтого золота 585 проби у формі кільця вагою приблизно 3 грами; браслет золотий 585 проби плетіння у формі «косички» загальною вагою приблизно 5 грам; кулон золотий 585 проби у вигляді троянди вагою приблизно 1 грам; кулон золотий 585 проби у виді сердця вагою приблизно 3 грами; срібні сережки 925 проби з білими перлинами та цирконієм вагою приблизно 5 грам; ліхтарик налобний Dual Light Source Zoom Headlamp T6 чорного кольору; модем (роутер) 3G VeriOn від PeopleNet; 12 жіночих хусток та шарфів різного кольору та розміру; жіноча шапка FILA синього кольору з вишитою червоним кольором літерою «F»; жіночі парфуми Montale vanilla cake 30мл., Moschino Gold Fresh Couture 30 мл., Nina Ricci L'Extase 30 мл., Passenger for Women S.T. Dupont 100 мл.; чоловічі парфуми Classic Black JAGUAR 100 мл; набір доглядової косметики «NatureMed», а саме пінка «особливий інтимний догляд без турбот» 150мл., двофазна міцелярна вода «очищення в один рух» 500 мл., 2 пінки для вмивання «абсолютно чисте обличчя» по 150мл., тонік «свіжість для обличчя» 150 мл.; колекція антикварних прядок для ременів в кількості 25 штук; металевий антикварний ліхтар у вигляді «будиночку»; колекція старих плівочних фотоапаратів у кількості 4 шт, а саме: 2 ФЕД, 1 Зеніт та 1 Зоря; павербанк Redmi 20000 mAh 18W Fast Charge Power Bank чорного кольору; зарядний пристрій для авто GYS TCB 120 AUTOMATIC жовтого кольору, які належать ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , чим спричинили їм матеріальну шкоду. Після чого ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 помістили викрадене майно в сумки та тримаючи при собі, покинули місце вчинення злочину, майном розпорядились на власний розсуд. Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану, вчинена повторно. Крім того, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 10.01.2024 в період часу з 10:30 год. по 18:30 год., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою викрадення майна, проникли в будинок АДРЕСА_3 , яке є житлом та діючи умисно, викрали вогнепальну зброю, а саме мисливський нарізний карабін Сайга 7,62 мм, № НОМЕР_1 (дозвіл № НОМЕР_2 ) та бойові припаси, а саме патрони 7,62*39 до карабіну в кількості 200 шт., які належать ОСОБА_11 . Після чого, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 помістили вказаний карабін та патрони до нього в сумку та тримаючи при собі, покинули місце вчинення злочину. Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 262 КК України викрадення вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вчинене за попередньою змовою групою осіб. 11.01.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 12.01.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 262 КК України. У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Дніпропетровська, українець, громадянин України, має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утримані нікого не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий. Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень є: заява про вчинене кримінальне правопорушення від 10.01.2024; протоколи огляду місця події від 10.01.2024; протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 11.01.2024; протокол допиту потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 11.01.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від 11.01.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; протоколи обшуків від 11.01.2024. іншими матеріалами кримінального провадження. ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів. Оцінюючи особу підозрюваного та вчинені ним кримінальні правопорушення за яке передбачено покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, за ч. 2 ст. 262 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, знаючи про відповідальність передбачену санкціями інкримінованих йому кримінальних правопорушень, вважаю наявними ризики вчинити підозрюваним ОСОБА_8 дії, передбачені ст. 177 КПК України, тим самим не виконувати належним чином покладені на підозрюваного процесуальні обов`язки, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків спеціалістів у кримінальному провадженні; п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинення іншого кримінального правопорушення, а саме продовжити злочинну діяльність, пов`язану з викраденням чужого майна. В обґрунтування п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України необхідно вказати, що підозрюваний ОСОБА_8 під загрозою застосування покарання за злочини може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний вчинив 2 епізоди тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років та усвідомлює, що у разі доведення його вини, буде засуджений до реальної міри покарання. Крім того встановлено, що підозрюваний за місцем реєстрації не проживає, постійно змінює місце проживання, не має міцних соціальних зв`язків. В обґрунтування п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України необхідно вказати, що у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний зможе знищити, сховати сліди скоєння кримінального правопорушення з метою унеможливлення збирання зазначених доказів стороною обвинувачення, оскільки досудове розслідування триває та на даний час проводяться дій, спрямовані на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення та відшукання викраденого майна. Існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що під час досудового розслідування допитано як свідка ОСОБА_14 , який перевозив підозрюваних на власному авто з викраденим майном з місця вчинення злочину та не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , що очевидно вказує на ризик впливу підозрюваними на даного свідка з метою зміни ним показів для уникнення кримінальної відповідальності. Також на даний час встановлюються місця збуту викраденого майна, що в свою чергу може спонукати підозрюваного здійснити незаконний вплив на осіб, яким вказане майно було збуто. Існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 29.12.2023 до суду направлено обвинувальний акт за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке мало місце 06.11.2023, що очевидно вказує на неможливість виправлення підозрюваного, схильність до вчинення корисливих злочинів, тобто продовження злочинної діяльності, пов`язаної з викраденням чужого майна. Крім того, в рамках вищевказаного кримінального провадження у відношенні ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, яку останнім було внесено та звільнено з-під варти. У зв`язку з тим, що станом на сьогоднішній день не встановлено всіх обставин вчинення ОСОБА_8 злочинів, досудове розслідування триває, для проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, вважаю, що ОСОБА_8 знаходячись на волі, може перешкоджати досудовому розслідуванню іншим шляхом, а також впливати на свідків з метою ухилення від кримінальної відповідальності, продовжити свою злочинну діяльність, пов`язану викраденням чужого майна, переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Враховуючи вказані обставини, існують дані про наявність в матеріалах досудового розслідування ризиків, які дають достатні підстави вважати, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, не призведе до дотримання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Беручи до уваги вищевикладене, до підозрюваного ОСОБА_4 не може бути застосовано інші менш суворі запобіжні заходи, згідно п. 1- 4 ч. 1 ст. 176 КПК України у зв`язку з тим, що вони не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Прошу суд врахувати, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 262 КК України, які є тяжкими злочинами, конкретні обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, можливість переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, впливати на свідків, продовжити свою злочинну діяльність, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, яке є суспільним інтересом, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, прошу врахувати і діючий в Україні правовий режим воєнного стану та географічну близькість тимчасово окупованих територій, що в своїй сукупності свідчить про наявність реальної можливості у підозрюваного почати переховуватися від органу досудового розслідування та суду шляхом виїзду на вказані території, де на даний час відсутній контроль правоохоронних органів України за процесуальною поведінкою осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності. З огляду на наведене, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, враховуючи, що для дотримання розумних строків досудового розслідування необхідне забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків, з метою забезпечення належної поведінки та запобігання зазначеним ризикам, з урахуванням відсутності медичних документів, в підтвердження неможливості утримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, вважаю, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання просив відмовити, оскільки ризики не доведені, злочин він не вчиняв.

Захисник підозрюваного підтримав позицію підзахисного, проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, оскільки підозра не обґрунтована, ризики не доведені.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 262 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_8 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити чи сховати сліди вчинення злочину, незаконно впливати на свідка, а також вчинити нове кримінальне правопорушення. Всі зазначені ризики знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У судовому засідання прокурором було повністю обґрунтовано той факт, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, наявність яких встановлена у судовому засіданні.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та реєстрації, відсутність постійного місця роботи, враховуючи що до нього вже було застосовано запобіжний захід у вигляді застави за іншим кримінальним провадженням, який не зміг зопобігти ризикам, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення в якому він підозрюється може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, сховати або знищити будь-яку з речей, що має значення для даного провадження; незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також вчинити нове кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

У судовому засіданні встановлено, що відносно ОСОБА_4 по кримінальному провадженню щодо вчнення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2023 року, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з алтернативою внесення застави та покладенням на нього обов`язків, предбачених ст. 177 КПК України. ОСОБА_8 вніс визначену в ухвалі суду заставу. Даний альтернативний запобіжний захід було застосовано з підстав обгрунтуваної неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для перешкоджання одного із ризиків, а саме: ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

8 січня 2024 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, продовжено строк дії покладених обов`язків до 7 березня 2024 року.

Таким чином у судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 вчинив дане кримінальне правопорушення під час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави та покладених на нього обов`язків, що на думку суду позбавляє повторної можливості застосувати відносно нього альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки такий захід не зможе запобігти встановленим у судовому засіданні, ризикам.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 262 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 10 березня 2024 року.

Ухвалу направити до СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1