Справа № 333/4421/23
Провадження № 1-кп/333/302/24
ВИРОК

Іменем України

15 січня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя у порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченої (in absentia) кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Донецьку, громадянки України, не заміжньої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за обвинуваченням її у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 року о 05-00 годині Президент РФ оголосив своє рішення про початок спеціальної військової операції в Україні та військовослужбовці збройних сил РФ, національної гвардії РФ, співробітники силових відомств та спецслужб РФ, інших збройних формувань і об`єднань, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі частину території Запорізької області.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово було продовжено відповідними Указами Президента України затверджених Верховною радою України, зокрема Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України 3057-ІХ від 02.05.2023, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом Закон №1207-VII), тимчасово окупована РФ територія України (далі тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація РФ територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості є незаконною і не створює для РФ жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п.7 ч.1 ст.1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування РФ встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації РФ.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», територія Мелітопольської міської територіальної громади Запорізької області внесена до вказаного переліку та з 25.02.2022 року є тимчасово окупованою РФ територією України.

Після остаточної військової окупації певної частини території Запорізької області, представниками збройних формувань РФ фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захопленій військовим шляхом території Запорізької області, 28.06.2022 указом голови окупаційної адміністрації держави-агресора №105у на тимчасово окупованій території Запорізької області було створено незаконний правоохоронний орган - «Запорожское таможенное управление», розташований за місцезнаходженням захопленого митного поста «Мелітополь» Запорізької митниці, за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Зіндельса, буд. 2, наділений всіма владними повноваженнями, необхідними для здійснення покладених на нього правоохоронних функцій у сфері митного контролю при переміщенні осіб, майна, коштів, товарів та транспортних засобів через адміністративну межу між тимчасово окупованою територією та іншою територією України.

Приблизно у жовтні 2022 року (точну дату під час судового розгляду встановлено не було) громадянка України ОСОБА_6 , перебуваючи у місті Мелітополь Запорізької області, яке з 25.02.2022 року та на час складання обвинувального акту є тимчасово окупованою територією України, будучи дипломованим кінологом, маючи відповідну освіту, кваліфікацію, фахові знання та досвід роботи у сфері службової кінології понад 2 роки, діючи умисно, із власних корисливих мотивів та з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями держави-агресора РФ на тимчасово окупованій території Запорізької області, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, прийняла пропозицію від невстановлених під час судового розгляду представників окупаційної адміністрації РФ та добровільно зайняла посаду заступника начальника відділу митного оформлення - начальник кінологічної служби у незаконному правоохоронному органі «Запорожское таможенное управление», розташованого за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Зіндельса, буд. 2, створеному на тимчасово окупованій території Запорізької області указом голови окупаційної адміністрації держави-агресора №105у від 28.06.2022 року.

У подальшому, перебуваючи на тимчасово окупованій території Запорізької області, ОСОБА_6 , будучи незаконно наділеною повноваженнями представника правоохоронного органу, діючи умисно, з корисливих мотивів та в інтересах окупаційної влади, виконувала покладені на неї службові обов`язки та особисто здійснювала огляд громадян України, їх особистих речей, товарів та транспортних засобів, які переміщувалися через адміністративну межу між тимчасово окупованою територією та іншою територією України на незаконно створеному контрольно-пропускному пункті, розташованому на АЗС у тимчасово окупованому м. Василівка, Запорізької області, за що отримувала від окупаційної влади щомісячно відповідну заробітну плату у російських рублях.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.7 ст.111-1 КК України як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_6 (in absentia), яка показань суду не надавала та будь-яких заяв і клопотань від останньої на адресу суду також не надходило.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч.3 ст.323 КПК України), суд зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого, як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст.2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, а отже поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Відповідно до ч.5 ст.374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Згідно із ч.2 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Приймаючи рішення щодо проведення спеціального досудового розслідування та проведення судового розгляду за процедурою in absentia, слідчий суддя і суд виходили з того, що інкримінований обвинуваченій злочин та її поведінка підпадали під вимоги, зазначені у ч.2 ст.297-1 КПК України. Положення закону щодо здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження не визнані неконституційними і є такими, що узгоджуються зі стандартами, визначеними у Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо критеріїв, які регламентують провадження, що здійснюється за відсутності обвинуваченого. Так, відповідно до рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи важливою умовою застосування спеціального досудового розслідування та спеціального судового розгляду є те, щоб під час спеціального досудового розслідування або спеціального судового провадження було забезпечено процесуальні права та гарантії осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, зокрема, право обвинуваченого бути поінформованим належним чином про дату слухання справи та про своє право на законне чи інше представництво в суді.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно Наказу №164 від 31 травня 2023 року) затверджено перелік територій тимчасово окупованих РФ, до яких відноситься і м. Мелітополь, Запорізької області (з 25.02.2022 року).

За повідомленням Генерального директора Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» ОСОБА_7 вказане підприємство зупинило роботу своїх відділень на непідконтрольних Україні територіях з 01.08.2022 року. Зазначена інформація є загальновідомою і викладена на офіційному сайті зазначеного державного підприємства.

Повістки про виклик ОСОБА_6 , повідомлення їй про підозру, повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування та завершення досудового розслідування, про можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України, а саме: шляхом публікації на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення», а копії процесуальних документів, що підлягали врученню ОСОБА_8 на виконання вимог ч.2 ст.297-5 КПК України направлялись захиснику. Будь-яких клопотань і заяв від обвинуваченої на адресу суду не надходило.

Дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях за постановою слідчого адвоката ОСОБА_5 уповноважено у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст.ст.46, 47 КПК України, забезпечити безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 17.05.2023 року було надано дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

Після постановлення вказаної ухвали слідчого судді, якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 , відповідно до вимог ч.4 ст.46, ст.42, п.8 ч.2 ст.51 та ч.2 ст.297-5 КПК України реалізацію прав підозрюваної (обвинуваченої) здійснював її захисник, яка отримувала необхідні процесуальні документи, у повному обсязі ознайомилася з матеріалами кримінального провадження.

За таких обставин, суд вважає, що орган досудового розслідування вжив усіх можливих та передбачених КПК України заходів для виклику ОСОБА_6 з метою забезпечення останній можливості безпосередньо та через обраного захисника реалізовувати права підозрюваної на стадії досудового розслідування.

Згідно з ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.08.2023 року відносно обвинуваченої ОСОБА_6 здійснювалось спеціальне судове провадження.

Судом також вживалися заходи про виклик обвинуваченої для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим, на кожне судове засідання остання викликалася у порядку ст.323 КПК України. Повістки про виклик були опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному веб-сайті Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

В судових засіданнях приймала участь захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 , яка зазначила, що не мала можливості зв`язатися з обвинуваченою і з`ясувати у неї правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином приймала участь у реалізації права на захист обвинуваченої ОСОБА_6 під час судового розгляду: приймала активну участь у допиті свідків, заявляла певні клопотання та у судових дебатах висловила свою позицію щодо недоведеності вини останньої у даному кримінальному провадженню.

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про фактичну відмову ОСОБА_6 , належним чином повідомленої про проведення відносно неї досудового розслідування та здійснення судового розгляду, від користування своїм правом предстати перед судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про її наміри від ухилення від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченої ОСОБА_6 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Всі наведені вжиті заходи вказують на те, що обвинувачена була поінформована належним чином про дати та час розгляду кримінального провадження, а також дотримані її права на належне представництво у суді.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, надані прокурором під час судового розгляду, безпосередньо допитавши свідків, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, повністю підтверджується такими доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка у судовому засіданні пояснила, що у листопаді 2022 року вона разом із чоловіком - ОСОБА_10 та двома дітьми - донькою 10 років та сином 16 років виїжджали з тимчасово окупованої території Запорізької області до м. Запоріжжя. До вказаного виїзду вони сім`єю проживали у смт. Веселе, Запорізької області. Для виїзду у м. Запоріжжя необхідно було спочатку подати заявку на виїзд у м. Мелітополь. У подальшому заявнику на телефон приходить смс-повідомлення з інформацією про дату виїзду. Потім колонна з 10 транспортних засобів формується у м. Мелітополі вирушає до м. Василівка, де проходять декілька блокпостів, які контролюються військовослужбовцями рф. Останній блокпост перед лінією розмежування є контрольно-пропускний пункт, облаштований представниками окупаційної влади на заправці АЗС при виїзді з м. Василівки праворуч. Коли колонна транспорту під`їжджає до вказаного КПП, працівники вказаного пункту почергово заводять людей до приміщення зазначеної заправки, де знімають відбитки пальців (на планшет) і заносять їх у комп`ютерну базу та перевіряють паспорта, фіксуючи усе це на відеокамеру.

Коли під`їхала їхня машина до зазначеного КПП і до них підійшла черга, спочатку до приміщення запросила її чоловіка та сина, а потім її, де перебувало декілька працівників (чоловіків та жінок) у чорній формі без будь-яких нашивок з бейджиками. Її чоловіка опитував чоловік, а дві окремі жінки знімали відбитки пальців у неї та у її сина. У подальшому, під час досудового розслідування їй надавалися фотознімки вказаних осіб, серед яких вона їх впізнала.

Одна із жінок, та яка відбирала відбитків пальців у її сина була худорлявою та мала руде волосся. Ії вона впізнала на фотографії під час досудового розслідування і впізнає у судовому засіданні (під прізвищем ОСОБА_6 ). Остання майже не спілкувалася, але у неї не було враження, що ця жінка діяла під якимось примусом;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , які є аналогічними по змісту з показаннями свідка ОСОБА_9 , який також зазначив, що коли він перебував на КПП, то жінки та чоловіки, що там знаходилися посміхалися та пили каву, тобто була робоча обстановка;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка пояснила суду, що 01.12.2022 року вона виїжджала з тимчасово окупованої території - з Токмацького району, Запорізької області. Коли їхня машина під`їхала до КПП, розташованого на заправці за м. Василівка, Запорізької області, то вона побачила жінку із собакою, яка підходила до окремих машин, що виїжджали у бік м. Запоріжжя. Вказана жінка мала середній зріст та руде волосся. Вона її добре запам`ятала, так як остання дуже близько була біля їхньої машини. У подальшому, під час досудового розслідування вона впізнала ту жінку по наданій слідчим фотографії;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка під час судового розгляду пояснила, що 05.12.2022 року вона виїжджала з тимчасово окупованої території і на КПП у м. Василівці, Запорізької області знімали відбитки пальців та перевіряли паспорта особи, які були призначені окупаційної владою. Вона запам`ятала жінку середнього віку, яка це робила на зазначеному КПП;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що 28.11.2022 року її депортували з тимчасово окупованої території. Її затримали за проукраїнську позицію та на автомобілі відвезли з мішком на голові до КПП, розташоване праворуч від виїзду з м. Василівка, Запорізької області, де знімали відбитки пальців на планшет та перевіряли паспорт. У вказаному КПП вона запам`ятала худорляву жінку, приблизно 30 років, з волоссям світлого кольору, яка у осіб, які виїжджали до м. Запоріжжя відбирала відбитки пальців та спілкувалася російською;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що 05.12.2022 року вона виїжджала з тимчасово окупованої території і на КПП у м. Василівці, Запорізької області знімали відбитки пальців та перевіряли паспорта. Вона запам`ятала жінку середнього віку, яка це робила на зазначеному КПП;

- даними протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 18.02.2023 року у кримінальному провадженні №0000019, відомості про яке внесені до ЄРДР 04.01.2023 року, згідно яких свідок ОСОБА_9 впізнала жінку на фото №4 як жінку, яка сканувала відбитки пальців на території КПП, розташованому у приміщенні АЗС за м. Василівка, Запорізької області під час виїзду її з родиною з тимчасово окупованої території у листопаді 2022 року. Згідно додатку до протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками на фото №4 зображена ОСОБА_6 ;

- даними протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 18.02.2023 року у кримінальному провадженні №0000019, відомості про яке внесені до ЄРДР 04.01.2023 року, згідно яких свідок ОСОБА_13 впізнала жінку на фото №4 як жінку, яка сканувала відбитки пальців на території КПП, розташованому у приміщенні АЗС за м. Василівка, Запорізької області під час виїзду її з тимчасово окупованої території у листопаді 2022 року. Згідно додатку до протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками на фото №4 зображена ОСОБА_6 ;

- даними протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 21.02.2023 року у кримінальному провадженні №0000019, відомості про яке внесені до ЄРДР 04.01.2023 року, згідно яких свідок ОСОБА_15 впізнала жінку на фото №4 як жінку, яка сканувала відбитки пальців на території КПП, розташованому у приміщенні АЗС за м. Василівка, Запорізької області під час виїзду її з тимчасово окупованої території 05.12.2022 року. Згідно додатку до протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками на фото №4 зображена ОСОБА_6 ;

- даними протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 22.02.2023 року у кримінальному провадженні №0000019, відомості про яке внесені до ЄРДР 04.01.2023 року, згідно яких свідок ОСОБА_12 впізнала жінку на фото №4 як жінку, яка сканувала відбитки пальців на території КПП, розташованому у приміщенні АЗС за м. Василівка, Запорізької області під час виїзду її з тимчасово окупованої території 05.12.2022 року. Згідно додатку до протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками на фото №4 зображена ОСОБА_6 ;

- даними протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 24.02.2023 року у кримінальному провадженні №0000019, відомості про яке внесені до ЄРДР 04.01.2023 року, згідно яких свідок ОСОБА_11 впізнала жінку на фото №4 як жінку, яка сканувала відбитки пальців на території КПП, розташованому у приміщенні АЗС за м. Василівка, Запорізької області під час виїзду її з тимчасово окупованої території 01.12.2022 року. Згідно додатку до протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками на фото №4 зображена ОСОБА_6 ;

- даними протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 01.03.2023 року у кримінальному провадженні №0000019, відомості про яке внесені до ЄРДР 04.01.2023 року, згідно яких свідок ОСОБА_10 впізнав жінку на фото №4 як жінку, яка сканувала відбитки пальців на території КПП, розташованому у приміщенні АЗС за м. Василівка, Запорізької області під час виїзду його з родиною з тимчасово окупованої території у листопаді 2022 року. Згідно додатку до протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками на фото №4 зображена ОСОБА_6 ;

- даними довідки оперуповноваженого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_16 від 13.03.2023 року, наданої слідчому УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_17 на виконання доручення остатнього від 04.01.2023 року, згідно якої ОСОБА_6 у період жовтня-листопада 2022 року мала зовнішній вигляд як на фото №1 (світлий колір волосся), а з кінця листопада 2022 року має вигляд як на фото №2 (змінила свій зовнішній вигляд: зачіску та колір волосся на рудий);

- даними протоколу огляду інформації Web-сторінки сайту податкової служби російської федерації під назвою «Федеральная налоговая служба», згідно яких мається інформація, що: Запорожское таможенное управление зарегистрировано: россия, Запорожская область, Мелитопольский район, город Мелитополь, ул. Каспийская, руководитель ОСОБА_18 , регистрац. номер:105-У;

- даними Державної міграційної служби, згідно яких ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , має паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , діє - необмежений строк.

- даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем по кримінальному провадженню №0000031, відомості про яке внесені до ЄРДР 02.03.2022 року, згідно яких вбачається, що в архівних записах електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_3 , якою користується ОСОБА_18 маються електронні листи, з яких вбачається, що:

1) ОСОБА_18 є начальником «Запорожское таможенное управление (ЗТУ)», яке зареєстровано 04.07.2022 року з юридичною адресою: АДРЕСА_3 як платник податків у фінансовій системі рф - ІКЮЛ - ;

2) « ІНФОРМАЦІЯ_4 » фінансується казначейством «Министерства финансов Военно-гражданской администрацией Запорожской области» з 28.06.2022 року;

3) ОСОБА_6 перебуває в «Запорожское таможенное управление» на посаді заступника начальника відділу митного оформлення - начальник кінологічної служби і щомісячно отримувала заробітну платню, у т.ч. за жовтень-листопад 2022 року.

Дозвіл на проведення вказаної негласної (розшукової) дії було отримано слідчим УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_19 по кримінальному провадженню №0000031, відомості про яке внесені до ЄРДР 02.03.2022 року згідно ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду ОСОБА_20 від 14.12.2022 року.

09.05.2023 року ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду ОСОБА_21 прокурору ОСОБА_4 було надано дозвіл на використання результатів проведених негласних слідчих (розшукових) дій, отриманих у рамках кримінального провадження №0000031, відомості про яке внесені до ЄРДР 02.03.2022 року в іншому кримінальному провадженні №0000019, відомості про яке внесені до ЄРДР 04.01.2023 року;

- даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем по кримінальному провадженню №0000019, відомості про яке внесені до ЄРДР 04.01.2023 року, згідно яких вбачається, що в архівних записах електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_5 якою користується ОСОБА_22 (заступник начальника по економічній безпеці та протидії корупції «Запорожское таможенное управление») маються електронні листи з копією трудової книжки на ім`я ОСОБА_6 , анкети та автобіографії ОСОБА_6 , з яких вбачається, що остання з жовтня 2022 року працює в «Запорожское таможенное управление (ЗТУ)».

Дозвіл на проведення вказаної негласної (розшукової) дії було отримано слідчим УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_19 по кримінальному провадженню №0000019, відомості про яке внесені до ЄРДР 04.01.2023 року згідно ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду ОСОБА_23 від 09.02.2023 року.

Таким чином, на думку суду, вказані негласні слідчі (розшукові) дії були проведені без порушень Кримінального процесуального кодексу України та їх результати орган досудового розслідування використав у даному кримінальному провадженні дотримуючись норм чинного законодавства.

Суд за клопотанням сторони обвинувачення дослідив показання свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_13 на відеозаписах, долучених до матеріалів кримінального провадження, так як безпосередньо допитати їх під час судового розгляду не надалося можливим у зв`язку з виїздом 19.08.2023 року ОСОБА_15 за кордон (дані УСБУ в Запорізькій області) та через сімейні обставини ОСОБА_13 (перебуває в іншому місті і не має можливості приїхати до Комунарського районного суду м. Запоріжжя та до іншого суду для проведення відеконференції). Водночас, враховуючи вимоги ч.1 ст.615 КПК України, вважаю, що показання вказаних осіб є належними доказами так як вони були допитані у кримінальному провадженні, що здійснювалося в умовах воєнного часу, а хід та результати допитів ОСОБА_15 і ОСОБА_13 фіксувалися за допомогою технічних засобів відеофіксації.

Усі перераховані джерела доказів, суд оцінює за правилами документа (ст.99 КПК України), а фактичні дані, що вони містять, визнає належними та допустимими доказами. Враховуючи цілковиту узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, суд визнає наведені та проаналізовані вище дані достовірними доказами.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Суд, дослідивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, розглянувши наявні докази, з огляду на належне повідомлення обвинуваченого про судовий розгляд, характер обвинувачення та забезпечення його права на захист захисником, вважає за можливе прийняття обвинувального вироку у справі.

Сукупність показань свідків у співставленні з наявними у справі письмовими доказами, які узгоджуються між собою, є цілком змістовними та дозволяють скласти об`єктивну картину реконструйованої ними події. Підстав для піддання сумніву достовірності показань допитаних у судовому засіданні осіб, судом не встановлено.

Будь-яких порушень процесуального закону під час здійснення досудового розслідування, які були б підставою для визнання доказів неналежними чи не допустимими, судом не виявлено.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).

В даному випадку, досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності доводять добровільне зайняття ОСОБА_6 посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, а відтак суд дійшов до висновку, що вина останньої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України доведена повністю.

Крім того, під час судового розгляду були досліджені характеризуючи обвинувачену ОСОБА_6 документи, а також:

- повідомлення заступника начальника УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_24 у порядку ст.214 КПК України про вчинення кримінального правопорушення;

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000019, відомості про яке внесені до ЄРДР 04.01.2023 року, з фабулою «Наказом голови окупаційної адміністрації Запорізької області №105-У від 28.06.2022 року на тимчасово окупованій території створено незаконний правоохоронний орган - «Запорожское таможенное управление», у якому громадяни України зайняли керівні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій» та кваліфікацією за ч.7 ст.111-1 КК України;

- постанову начальника слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_25 від 04.01.2023 року про створення групи слідчих, яким доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000019, відомості про яке внесені до ЄРДР 04.01.2023 року, старшим групи слідчих визначено слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_17 ;

- постанову від 04.01.2023 року заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_26 про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000019, відомості про яке внесені до ЄРДР 04.01.2023 року: ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , старший групи - ОСОБА_3 ;

- постанова від 31.01.2023 року про доручення проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000019, відомості про яке внесені до ЄРДР 04.01.2023 року;

- повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 06.04.2023 року у кримінальному провадженні №0000019, відомості про яке внесені до ЄРДР 04.01.2023 року;

- оголошення про повідомлення про підозру та виклики до слідчого підозрюваної ОСОБА_6 у газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора України 07.04.2023 року;

- постанова слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_17 про оголошення у розшук ОСОБА_6 від 17.04.2023 року;

- постанова прокурора ОСОБА_3 про виділення матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_6 в окреме кримінальне провадження від 10.05.2023 року;

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000754, відомості про яке внесені до ЄРДР 10.05.2023 року, з фабулою «Приблизно у жовтні 2022 року громадянка України ОСОБА_6 , перебуваючи у тимчасово окупованому місті Мелітополі, Запорізької області, добровільно зайняла посаду заступника начальника відділу митного оформлення - начальник кінологічної служби у незаконному правоохоронному органі - мовою оригіналу «Запорожское таможенное управление», розташованому за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Зіндельса, буд.2, створеному на тимчасово окупованій території Запорізької області указом голови окупаційної адміністрації держави-агресора №105у від 28.06.2022 року»;

- постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000754, відомості про яке внесені до ЄРДР 10.05.2023 року, старший групи - ОСОБА_3 ;

- постанова про створення групи слідчих, яким доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000754, відомості про яке внесені до ЄРДР 10.05.2023 року, старшим групи слідчих визначено слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_17 ;

- клопотання слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_17 про здійснення спеціального досудового розслідування від 17.05.2023 року;

- ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_33 від 17.05.2023 року про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000754, відомості про яке внесені до ЄРДР 10.05.2023 року;

- повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування та виклики до слідчого підозрюваної ОСОБА_6 у газеті «Урядовий кур`єр» 20.05.2023 року та на сайті Офісу Генерального прокурора України 19.05.2023 року;

- клопотання слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_17 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ;

- ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_33 від 22.05.2023 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави у кримінальному провадженні №0000754, відомості про яке внесені до ЄРДР 10.05.2023 року;

- повідомлення про завершення досудового розслідування та виклики ОСОБА_6 для виконання вимог ст.290 КПК України у газеті «Урядовий кур`єр» 24.05.2023 року та на сайті Офісу Генерального прокурора України 23.05.2023 року;

- обвинувальний акт, зареєстрований у канцелярії Комунарського районного суду м. Запоріжжя 31.05.2023 року.

Відомості, встановлені у зазначених документах, не є доказами винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Водночас, ці дані свідчать про дотримання норм чинного кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та допустимість отриманих в ході його проведення доказів.

Під час судових дебатів, захисник ОСОБА_5 зазначила, що доказів добровільної співпраці ОСОБА_6 з окупаційною владою прокурором фактично надано не було. У сторони захисту маються сумніви, що навіть у разі і співпраці, то відсутні факти нездійснення на обвинувачену певного тиску.

Суд критично ставиться до таких тверджень захисника ОСОБА_5 , виходячи з аналізу показань свідків та досліджених письмових доказах. Свідки навпаки зазначали, що під час проходження контролю на КПП у м. Василівка вони не бачили, щоб ОСОБА_6 діяла під тиском, її хтось погрожував та вона виконувала чиїсь вказівки. У зазначеному приміщення була невимушена робоча обстановка (пили кафу, сміялися працівники КПП). Жодні сумніви у суду з приводу наданих показань свідками, відсутні.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

Судом обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є особливо тяжким, суспільну небезпечність та характер скоєного злочину, особу обвинуваченої: раніше не судима, працює на державу-агресора, має постійне місце мешкання, відсутні відомості щодо утримання будь-яких осіб, її вік та здоров`я.

Враховуючи особистість ОСОБА_6 , конкретні обставини кримінального провадження, факт відсутності обставин, що пом`якшують та обставину, яка обтяжує покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченої можливо лише в умовах ізоляції її від суспільства - в місцях позбавлення волі. Суд вважає за необхідне ОСОБА_6 призначити покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч.7 ст.111-1 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченій такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самою обвинуваченою, так й іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_34 від 27.04.2023 року накладено арешт на нерухоме майно, а саме: 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить обвинуваченій ОСОБА_6 на праві власності, що підтверджується відповідними даними з Витягу Держаного реєстру речових прав №331082311 від 03.05.2023 року.

Враховуючи, що суд приймає рішення про призначення відносно ОСОБА_6 додаткового покарання у виді конфіскації усього майна обвинуваченої, тому рішення щодо скасування арешту на вказане майно не приймається.

Рішень з приводу застосування, продовження, зміни запобіжних заходів відносно обвинуваченої ОСОБА_6 судом не приймалося.

Процесуальні витрати, речові докази та цивільний позов у даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 297-1, 323, 369-371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, на підставі якої призначити їй покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах та в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги строком на 15 (п`ятнадцять) років із конфіскацією усього майна обвинуваченої.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного її затримання.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах та в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги, обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Конфіскувати у власність держави як майно, що належить ОСОБА_6 - 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1