УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 120 221 001 000 004 37 від 05.02.2023,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 120 221 001 000 004 37 від 05.02.2023.

На обґрунтування доводів скарги заявник зазначає, що слідчими СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 120 221 001 000 004 37 від 05.02.2023 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.301 КК України.

01.12.2022 на підставі ухвали слідчого судді слідчим СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , за результатом якого було вилучене майно, що належить останньому.

Вважаючи, що вилучене під час проведення обшуку майно набуло статусу тимчасово вилученого майна, оскільки арешт на спірне майно не накладався, у зв`язку з чим, просив зобов`язати уповноваженого слідчого СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві у кримінальному провадженні № 120 221 001 000 004 37 від 05.02.2023 повернути майно, що належить ОСОБА_4 , яке було вилучене 01.12.2023 за результатом проведення обшуку 06.04.2023 за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання адвокат не зявився, звернувся на адрес4у суду із заявою про розгляд скарги без його участі, при цьому зазначив, що доводи скарги підтримує та просив скаргу задовольнити з підстав, які у ній наведені.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України неявка слідчого, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 120 221 001 000 004 37 від 05.02.2023 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.301 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, 01.12.2022 на підставі ухвали слідчого судді слідчим СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , за результатом якого було вилучене майно, що належить останньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч. ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись із скаргою заявник посилається на те, що на вилучене 01.12.2022 року під час обшуку майно арешт накладено не було, проте жодних документів на підтвердження цього до суду не надано.

Окрім цього, заявником не долучено копію ухвали слідчого судді якою надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а отже слідчий суддя, не оцінивши ухвалу про надання обшуку, не може зробити висновок, чи є майно, вилучене під час обшуку, тимчасово вилученим у розумінні ч. 7 ст. 236 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 120 221 001 000 004 37 від 05.02.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: