Справа № 457/139/24
провадження №1-кп/457/33/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці матеріали кримінального провадження №0000004 від 04 січня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Виноградів, Закарпатської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,-

в с т а н о в и в:

03 січня 2024 року о 16:52 год. ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу приміщення магазину «АТБ-МАРКЕТ», який розташований за адресою: Львівська область, місто Трускавець, вулиця Стебницька, 27, керуючись прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, діючи умисно, в умовах воєнного стану, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_6 у користуванні якого в цей час перебував автомобіль марки «Volkswagen LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відчинив передні пасажирські дверцята вказаного автомобіля та проникнувши у його салон таємно викрав майно ОСОБА_6 , а саме сумку світло-коричневого кольору, вартістю 514 гривень, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 41 800 гривень. Після чого ОСОБА_3 утримуючи вказану сумку із грошовими коштами при собі направився у невідомому напрямку, тобто привласнив викрадене майно та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 42 314 гривень.

Обвинувачений винним себе визнав повністю, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним злочину. Крадіжку вчинив під впливом складних життєвих обставин. Щиро розкався у вчиненому та просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні вказав, що претензій до обвиноваченого немає, так як шкода завдана йому відшкодована. З приводу міри покарання покладається на думку суду.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнав фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Судом встановлено в відкритому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану. Вчинений обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу винного, який на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивну характеристику,його матеріальне становище, та те, що він раніше не судимий.

Суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 враховує обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З врахуванням наведеного, беручи до уваги те, що обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживанню та з місця навчання, щиро покаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував завдані збитки, відсутність претензій потерпілого, суд вважає, що покарання йому слід обрати у виді позбавлення волі в межах санкції статті КК України, за якою кваліфіковано вчинене ним кримінальне правопорушення. Беручи до уваги обставини справи, обставини, які пом`якшують покарання, думку потерпілого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без реального відбування покарання, а тому вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання, встановивши при цьому іспитовий строк на підставі ст. 75 КК України із покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України. Суд вважає, що таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком один рік, якщо він впродовж встановленого іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 11 січня 2024 року на сумку світло-коричневого кольору, три комплекти ключів, 1 пару рукавиць чорного кольору, які було поміщено до спецпакету № WAR 1611168; грошові кошти в загальній сумі 41800 гривень: купюрами номіналом 500 (п`ятсот) гривень в кількості 52 штуки, номіналом 1000 (одна тисяча) гривень в кількості 5 штук, номіналом 200 (двісті) гривень в кількості 54 штуки, що вилучені у громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . - скасувати.

Речові докази сумку світло-коричневого кольору, три комплекти ключів, 1 пару рукавиць чорного кольору, які було поміщено до спецпакету № WAR 1611168; грошові кошти в загальній сумі 41800 гривень: купюрами номіналом 500 (п`ятсот) гривень в кількості 52 штуки, номіналом 1000 (одна тисяча) гривень в кількості 5 штук, номіналом 200 (двісті) гривень в кількості 54 штуки, що вилучені у громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Речовий доказ змив із зовнішньої сторони ручки водійських дверей, який було поміщено до паперового конверту та сліди рук на 4 ПЛС, що зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Дьвівській області - знищити.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_3 , у виді особистого зобов`язання - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1