Справа № 545/4402/23
Провадження № 1-в/545/720/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2023 Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання.

Засуджений у судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник органу пробації не заперечувала щодо задоволення заяви засудженого.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на те, що відсутні правові підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування додаткового покарання.

Дослідивши матеріали заяви та особової справи, суд проходить до висновку, що заява засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_5 вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25.06.2018, залишеним без змін ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13.11.2019, засуджений за ч.2 ст.286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 15.12.2021 спільне подання адміністрації державної установи «Крюковська виправна колонія (№29) та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації задоволено; засудженого ОСОБА_5 звільнено умовно-достроково на 01 рік 10 місяців 29 днів від відбування основного покарання за вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25 червня 2018 року.

Згідно з довідкою державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» ОСОБА_6 звільнений з установи виконання покарань 23.12.2021 (а.о.с. 12).

Відповідно до акту від 18.07.2022 у ОСОБА_5 вилучене посвідчення водія (а.о.с. 91).

ОСОБА_5 перебуває на обліку у Полтавському районному відділі №1 філії ДУ «Центр пробації» у Полтавській області, відбуває додаткове покарання, яке закінчується 22.12.2024, що підтверджується повідомленням органу пробації від 29.11.2023 №25/23/3916/23.

Згідно ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно п.1 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

На момент звернення до суду із клопотанням ОСОБА_5 відбув більше 1/2 строку призначеного судом додаткового покарання.

Разом з тим, саме по собі відбуття певного строку додаткового покарання, передбаченого п.1 ч.3 ст.81 КК України, не може бути беззаперечною підставою для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування додаткового покарання.

Окрім того, стаття 6 КВК України визначає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Під виправленням засудженого слід розуміти процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засуджену внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Засуджений у клопотанні не навів належних та переконливих підстав, які підтверджують, що він своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення та має право на умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання.

Встановлено, що формально засудженим виконані усі умови, необхідні для застосування до нього умовно-дострокового звільнення, він відбув половину строку покарання. Також враховано, що ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не притягувався, адміністративних правопорушень не вчиняв, за місцем проживання характеризується позитивно.

Також суд враховує, що ОСОБА_5 засуджений за тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, при цьому останній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом, тобто джерелом підвищеної небезпеки, порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України, чим наражав оточуючих на небезпеку, легковажно розраховував на відвернення можливих суспільно-небезпечних наслідків від своїх неправомірних дій, а також тяжкі наслідки від вчиненого ним кримінального правопорушення, які полягають у заподіянні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, що суттєво підвищує як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так і суспільну небезпеку особи винного, який засуджений за вчинення цих діянь

Зазначені обставини не дають підстав для умовно-дострокового його звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Надання характеристики не підтверджує сумлінної праці засудженого та його виправлення.

Також при прийнятті рішення, суд виходить з того, що метою покарання є не тільки виправлення засудженого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, але й кара, як відплата за вчинений злочин. У вказаній якості, кара не тільки визначає характер покарання, а й значною мірою забезпечує досягнення всіх цілей покарання, а забезпечення цієї мети, є обов`язковою відповіддю держави на вчинення злочину, а також сам факт призначення необхідного і достатнього покарання, певною мірою забезпечує почуття справедливості у суспільства.

З огляду на викладене, поряд з наявністю позитивних відомостей щодо ОСОБА_5 після його звільнення від основного покарання, питання умовно-дострокового звільнення від додаткового покарання є невиправданими з точки зору дотримання вимог загальної та особистої превенції, а тому, враховуючи наявні у справі дані, суд вважає, що на даний час призначене засудженому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не повною мірою досягло мети його призначення, а відтак підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування такого покарання відсутні.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1