Справа №333/9714/23
Провадження № 1-кс/333/107/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000032 та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. м.Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

01.11.2023 року слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 звернулась до суду із клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000032 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що згідно з указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно де) пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який діє і на теперішній час.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05 березня 2022 року за №40 старшого сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду командира другого стрілецького відділення другого стрілецького взводу четвертої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення.

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18 червня 2022 року за №132 старшого сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду командира першого стрілецького відділення першого стрілецького взводу другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Старший сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Так, 11 грудня 2022 року командир першого стрілецького відділення першого стрілецького взводу другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у зв`язку із небажанням подальшого проходження військової служби,! в умовах воєнного стану, перебуваючи у місці несення служби - першому стрілецькому відділенні першого стрілецького взводу другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалась у АДРЕСА_2 , розуміючи відсутність будь-яких законних підстав залишення розташування місця несення служби військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив місце несення служби, з метою ухилитися від військової служби, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

У період часу з 19 серпня 2022 року по теперішній час, ОСОБА_5 , діючи з метою ухилитися від військової служби, час проводить на власний розсуд у невстановленому слідством місці, заходів щодо з`явлення до місця несення служби або органів військового правопорядку не вчиняє.

Таким чином, ОСОБА_5 за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на вірогідну причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного злочину.

Доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення зауважує про те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності. Для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного. Потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення акцентує увагу, що у зв`язку із внесеними змінами до КПК України, які набрали чинності, поточна редакція - редакція від 10.09.2022, підстава - 2531-ІХ, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України (тримання під вартою) - під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437- 442 Кримінального кодексу України. (Частину четвергу статті 183 доповнено абзацом восьмим згідно із Законом № 2198-ІХ від 14.04.2022: із змінами, внесеними згідно із Законом № 2531-IX від 16.08.2022)

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

Разом із клопотанням про тримання під вартою слідчий звернувся до суду із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000032.

Ухвалою слідчого судді від 01.11.2023 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

04.01.2024 року ОСОБА_5 доставлено до суду.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав викладених в ньому, просив суд задовольнити його та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, без визначення застави

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що все що зазначено слідчим є дійсним, не заперечував проти клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала позицію підзахисного. Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши письмові матеріали, приходжу до таких висновків.

Судом встановлено, що 10.01.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину за ч. 4 ст. 408 КК України (кримінальне провадження №0000032).

19.05.2023 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, та відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 136, 278 КПК України було вжито заходів для його вручення ОСОБА_5 , а саме направлено за відомими адресами місця можливого проживання ОСОБА_5 , за місцем його служби (до військової частини НОМЕР_1 ), а також вручено його захиснику, як і повістки про виклик підозрюваного на 29.05.2023, 30.05.2023, 31.05.2023 на 10-00 год.

Разом з тим, 29.05.2023, 30.05.2023, 31.05.2023 ОСОБА_5 за викликом не з`явився, про причини неявки не повідомив.

13.06.2023 постановою слідчого у кримінальному провадженні підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

14.06.2023 року постановою слідчого зупинено досудове розслідування у зв`язку із розшуком підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді від 01.11.2023 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

03.01.2024 року постановою слідчого ОСОБА_4 відновлено досудове розслідування. 03.01.2024 року підозрюваного ОСОБА_5 затримано.

Обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; матеріалами проведеного службового розслідування; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зібрані слідством докази по кримінальному провадженню є достатніми вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може:

- переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання, виїхати за межі території України;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а саме, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих їй обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інші кримінальні правопорушення

ОСОБА_5 , в період воєнного стану вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення) зокрема самовільно не прибув у місце несення служби, обов`язки військової служби не виконував, до військової частини безпідставно не прибував, проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби

З матеріалів кримінального провадження можна зробити висновок вказане кримінальне правопорушення має підвищений суспільно небезпечний характер, оскільки впливає на обороноздатність України, та те, що вказана протиправна діяльність ОСОБА_5 створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження - безладдя та безкарності у Збройних силах України.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, дані про особу підозрюваного та характер висунутої підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, суд вважає, що не має ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою.

Зважаючи на дані про особистість підозрюваного, який його вік, посаду, репутацію, стан здоров`я, стійких соціальних зв`язків, суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування та судового розгляду більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину

Відповідно до п. 7 ст. 176 КПК України - під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Отже, враховуючи доведеність на цій стадії провадження обґрунтованості підозри, пред`явленої ОСОБА_5 та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, застосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою є безальтернативним.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя керується загальними приписами, якими врегульовано застосування запобіжних заходів, з урахуванням додаткових відомостей щодо продовження існування ризиків та спливу строків досудового розслідування. Судом встановлено, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 06 лютого 2024 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи особу підозрюваного та конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає можливим визначити розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням вимог ст. 182 КПК України та ЗУ «Про державний бюджет на 2024 рік», складає 242240 грн.

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, суду, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, у час та день, визначений слідчим, судом, уповноваженим здійснювати досудове розслідування або судове провадження у цьому кримінальному провадженні;

- не відлучатися з населеного пункту, де несе службу підозрюваний, без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, або суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, або суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання або служби;

Згідно ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору

Керуючись 2, 176, 177, 183, 194, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити в повному обсязі.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - арештному домі строком до 06.02.2024 року включно.

Строк дії ухвали рахувати з 15-00 год. 03.01.2024 р.

Виконання ухвали доручити начальнику ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 80-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240 грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, суду, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, у час та день, визначений слідчим, судом, уповноваженим здійснювати досудове розслідування або судове провадження у цьому кримінальному провадженні;

- не відлучатися з населеного пункту, де мешкає підозрюваний, без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, або суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, або суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання або служби

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1