Справа № 191/805/23
Провадження № 1-кп/191/58/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області обвинувальний акт із угодою про визнання винуватості (між прокурором та підозрюваним, захисником)у кримінальному провадженні №0000386 від 04 липня 2022 року відносно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Роздори, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 з 21.10.2021 року до 26.06.2022 року тимчасово, з дозволу господарки ОСОБА_6 , проживав в приміщенні гаражу розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

У невстановлений час, але не пізніше 20.04.2022 року у ОСОБА_5 виник прямий злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна з метою незаконного збагачення та звернення його на свою користь, в умовах воєнного стану (введеного указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, продовженого указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 строком на 90 діб - до 22.08.2022).

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення та звернення його на свою користь, 20.04.2022 року більш точний час не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні гаражу, яке розташовано на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігається майно яке належить ОСОБА_7 , впевнившись у тому, що поряд нікого не має та за його протиправними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, маючи безперешкодний доступ до приміщення вищевказаного гаражу, визначив для себе майно яке там знаходилось, а саме: електродриль марки «МАС ALLISTER» MSHD600, сірого кольору, вартість якої 1 104 гривень 00 копійок, як об`єкт свого злочинного посягання, яке таємно викрав та разом з викраденим майном, вийшов з приміщення гаражу та покинув територію вищезазначеного домоволодіння.

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 1 104 гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_5 , кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Також, ОСОБА_5 будучи особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, з 21.10.2021 року до 26.06.2022 року, більш точний час не встановлено тимчасово, з дозволу господарки ОСОБА_6 , проживав в приміщенні гаражу розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

У невстановлений час, але не пізніше 22.04.2022 року у ОСОБА_5 виник прямий злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення та звернення його на свою користь, в умовах воєнного стану (введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, продовженого Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 строком на 90 діб - до 22.08.2022).

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення та звернення його на свою користь, 22.04.2022 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні гаражу, яке розташовано на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігається майно яке належить ОСОБА_7 , впевнившись у тому, що поряд нікого не має та за його протиправними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, маючи безперешкодний доступ до приміщення вищевказаного гаражу, визначив для себе майно яке там знаходилось, а саме: перфоратор «Дніпро М ВН -20», вартість якого 3 877 гривень 60 копійок, як об`єкт свого злочинного посягання, який таємно викрав та разом з викраденим майном, вийшов з приміщення гаражу та покинув територію вищезазначеного домоволодіння.

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 3 877 гривень 60 копійок.

Дії ОСОБА_5 , кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_5 будучи особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, з 21.10.2021 року до 26.06.2022 року, більш точний час не встановлено, з дозволу господарки ОСОБА_6 , проживав в приміщенні гаражу розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

У невстановлений час, але не пізніше 23.06.2022 року у ОСОБА_5 виник прямий злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення та звернення його на свою користь, в умовах воєнного стану (введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, продовженого Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 строком на 90 діб - до 22.08.2022).

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення та звернення його на свою користь, 23.06.2022 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні гаражу, яке розташовано на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігається майно яке належить ОСОБА_7 , впевнившись у тому, що поряд нікого не має та за його протиправними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, маючи безперешкодний доступ до приміщення вищевказаного гаражу, визначив для себе майно яке там знаходилось, а саме: дискову пилу «Edon» с5 180, вартість якої 800 гривень 00 копійок, як об`єкт свого злочинного посягання, який таємно викрав та разом з викраденим майном, вийшов з приміщення гаражу та покинув територію вищезазначеного домоволодіння.

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 800 гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_5 , кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_5 будучи особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, з 21.10.2021 року до 26.06.2022 року, більш точний час не встановлено, тимчасово, з дозволу господарки ОСОБА_6 , проживав в приміщенні гаражу розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

У невстановлений час, але не пізніше 26.06.2022 року у ОСОБА_5 виник прямий злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення та звернення його на свою користь, в умовах воєнного стану (введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, продовженого Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 строком на 90 діб - до 22.08.2022).

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення та звернення його на свою користь, 26.06.2022 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні гаражу, яке розташовано на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігається майно яке належить ОСОБА_7 , впевнившись у тому, що поряд нікого не має та за його протиправними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, маючи безперешкодний доступ до приміщення вищевказаного гаражу, визначив для себе майно яке там знаходилось, а саме: шуруповерт «PARKSIDE» PBSA 12 D2 - 44, вартість якого 1650 гривень 00 копійок та зварювальний апарат інверторного типу «KENTAVR», вартість якого 2000 гривень 00 копійок, як об`єкти свого злочинного посягання, які таємно викрав та разом з викраденим майном, вийшов з приміщення гаражу та покинув територію вищезазначеного домоволодіння.

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 3 650 гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_5 , кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

24.02.2023 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000386 від 04 липня 2022 року з одного боку та підозрюваним ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_4 з іншого боку, було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. ст. 394, 424, 468, 469, 472 - 474 КПК України в приміщенні Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області, згідно умов якої ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та сторонами погоджено вид та міру покарання, передбачені в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся. Крім того, пояснив суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, наслідки невиконання угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, просив суд затвердити угоду.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , підтримав позицію обвинуваченого, зазначивши, що угода про визнання винуватості відносно останнього, укладена у відповідності із КПК та КК України, та в його присутності, просив суд її затвердити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Потерпілою ОСОБА_7 надана письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості, зміст ст. ст. 468, 469, 472 КПК України їй роз`яснені та є зрозумілими, також підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджено цю угоду в апеляційному порядку, що визначені в ч. 4 ст. 394 КПК України та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, їй роз`яснені та є зрозумілими. Згідно письмової заяви просила суд провести підготовче судове засідання без її участі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Суд, заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, дійшов наступного висновку.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.2 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором, обвинуваченим та його захисником, повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки її умови не суперечать вимогам КК України, КПК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

При призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також враховано особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризуються негативно, значиться в реєстрі психічних хворих КНП «Синельниківської ЦМЛ» СМР» - F 06.85 з 2006 року, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення майна.

В якості пом`якшуючих покарання обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, згідно положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, обвинувачений цілком розуміє, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

За таких обставин, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді узгодженої сторонами міри покарання в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75, ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24.02.2023 року у кримінальному провадженні № 0000386 від 04 липня 2022 року укладено між прокурором Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_4 з іншого боку.

Визнати винуватим ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь судового експерта ОСОБА_8 , р/р: НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 2933/22 від 19.10.2022 року в розмірі 300 гривень.

Речові докази, що знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілої ОСОБА_7 (т. 2 а. с. 57), а саме: електродриль марки «МАС ALLISTER» MSHD600 потужністю 600W; перфоратор «Дніпро М ВН -20»; дискову пилу «Edon» с5 180; шуруповерт «PARKSIDE» PBSA 12 D2 44; зварювальний апарат інверторного типу «KENTAVR» - залишити власнику ОСОБА_7 .

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1