справа № 208/5571/22
№ провадження 1-кп/208/236/23
ВИРОК

Іменем України

19 жовтня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження № 0000519 від 22.07.2022 р. та № 0000512 від 14.04.2023 р. відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл., громадянки України, розлученої, непрацюючої, яку згідно рішення Заводського суду м. Дніпродзержинська від 01.02.2016 р. позбавлено батьківських прав відносно: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , рішенням Заводського суду м. Дніпродзержинська від 02.09.2020 р. позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 23.11.2021 р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, вироком Дніпровського апеляційного суду від 22.06.2022 р. вирок Заводського районного суду від 23.11.2021 р. змінено в частині призначеного покарання, вважати засудженою за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, в інший частині вирок залишено без змін, вирок набрав законної сили 22.06.2022 р., обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

07.07.2022 р., в вечірній час доби в проміжок часу з 18 до 19 год., ОСОБА_5 , перебувала біля магазину «Простор», розташованого за адресою: м. Кам`янське, пр. Тараса Шевченка, буд. 7, разом зі своєю матір`ю ОСОБА_10 , де ОСОБА_5 шахрайським шляхом заволоділа мобільним телефоном «Huawei P20 lite» 4/64 Gb, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2 : НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_10 . В цей момент у ОСОБА_5 раптово виник прямий протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, а саме на заволодінням вищевказаним мобільним телефоном, який належить потерпілій.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаний час в означеному місці, діючи умисно, з корисливих мотивів, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому їх суспільну небезпечність, розуміючи, що ОСОБА_10 , сприймає її як свою доньку та довіряє їй, запевнила останню, що їй потрібен мобільний телефон для того, щоб здійснити телефонні дзвінки, ОСОБА_10 , довіряючи останній, та очікуючи, що остання поверне майно по минуванню потреби, а саме після здійснення телефонних дзвінків, добровільно передала ОСОБА_5 , свій мобільний телефон «Huawei P20 lite» 4/64 Gb, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2 : НОМЕР_2 , вартість якого, станом на 07.07.2022 р. складає 2998 гривень 34 копійки, в якому знаходилась сім-карта оператора ПрАТ «Київстар», яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє.

Після чого, ОСОБА_5 , незаконно, шляхом зловживання довірою, заволоділа вищевказаним мобільним телефоном, та тримаючи його при собі і не маючи наміру, у майбутньому, повертати його власнику, залишила місце вчинення злочину.

У подальшому, ОСОБА_5 , майном ОСОБА_10 , а саме мобільним телефоном «Huawei P20 lite» 4/64 Gb, яким заволоділа шляхом зловживання довірою, розпорядилася на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 2998 гривень 34 копійки.

Крім того, повторно, 11.04.2023 р., приблизно о 08:20 год., ОСОБА_5 перебувала за місцем свого мешкання, у трьохкімнатній квартирі АДРЕСА_3 , в якій, окрім неї, мешкає її мати - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та її син - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Достовірно знаючи, що в одній з кімнат вищевказаної квартири мешкає її мати ОСОБА_10 , та вхідні двері цієї кімнати обладнані замком, який у відсутності останньої, зачиняються нею на ключ, тобто, що доступ до вказаної кімнати є обмеженим, та у вказаній кімнаті зберігається майно, що належить ОСОБА_10 , у ОСОБА_5 , раптово виник протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням до житла - зачиненої кімнати вищевказаної квартири, а саме планшету «Huawei MediaPad» та мобільного телефону «Xiaomi Redmi 9A».

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення вищевказаного мобільного телефону та планшету, вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням до житла - зачиненої кімнати вищевказаної квартири, перебуваючи в означений час у вказаному місці, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, таємно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що діє в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р., а також розуміючи, що своїми діями здійснює незаконне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, підійшла до кімнати ОСОБА_10 , вхідні двері до якої були зачинені на ключ, та руками зняла скло, яке вже мало пошкодження у вигляді тріщини, розташоване в дверях, які зачиняють вказану кімнату та обмежують доступ сторонніх осіб, після чого, рукою, через отвір, який утворився внаслідок зняття скла, проникла до вищевказаної кімнати, відчинила, зсередини, запірний пристрій у вигляді щеколди та проникла до житла - зачиненої кімнати вищевказаної квартири.

Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , зайшла до вищевказаної кімнати та таємно заволоділа планшетом «Huawei MediaPad Т3 10» S/N 4JPU5, вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 2298 від 17.05.2023 р., становить 2115 гривень, та мобільним телефоном «Xiaomi Redmi 9A» imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 2298 від 17.05.2023 р., становить 2829, 74 гривень, які на праві власності належить потерпілій ОСОБА_10 .

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_5 , залишила місце вчинення злочину, викраденим майном, у подальшому, розпорядившись на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , майнової шкоди на загальну суму 4944, 74 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням до житла, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 провину у вчиненні інкримінованих їй злочинів визнала повністю, суду пояснила, що проживає разом з неповнолітніми дітьми, у відношенні яких вона позбавлена батьківських прав та матір`ю похилого віку та дійсно протиправно заволоділа її майном у зв`язку з потребою грошей. Раніше вона судима, однак покарання у виді громадських робіт не відпрацювала, бо не хотіла. Зазначає, що кається у вчиненому та прохає її суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_10 надала до суду заяву про проведення судового провадження за її відсутності, цивільний позов нею не заявлено, щодо виду та міри покарання підтримує позицію прокурора.

Дане кримінальне провадження розглянуто судом згідно приписів ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченій та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істинною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У звязку з цим, докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилаcя.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень - передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням до житла, вчинене в умовах воєнного стану, встановлена і доведена.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд керується вимогами ст. 65 - 67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме - згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, класифікується як нетяжкий злочин, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, класифікується як тяжкий злочин;

- особу винуватої, яка раніше судима, перебуває на обліку лікаря нарколога, не перебуває на обліку лікаря психіатра, скарги за місцем проживання відсутні, її соціальний та сімейний стан, а саме відсутність працевлаштування, неперебування у шлюбі, позбавлення батьківських прав стосовно трьох дітей;

- наявність обставини, яка пом`якшує покарання - щирого каяття, наявність обставини, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням приписів ст. 70-72 КК України.

До набрання вироком законної сили існує обґрунтована ймовірність переховування обвинуваченої з метою уникнення визначеного судом покарання або вчинення інших кримінальних правопорушень, враховуючи її характеризуючі дані. Такі ризики є реальними, а обрання запобіжного заходу - необхідним, з огляду на ухвалення судом саме обвинувального вироку, що пов`язаний з призначенням обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі з реальним відбуванням.

Цивільний позов потерпілою не заявлено. По справі наявні процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової експертизи, витрати на проведення якої відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, зі скасуванням застосованих заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна в порядку ч. 4 ст. 174 КПК України з огляду на припинення існування обставин, що були підставами для їх застосування. Керуючись викладеним та ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 72 КК України, перевести менш суворий вид покарання, призначений ОСОБА_5 вироком Дніпровського апеляційного суду від 22.06.2022 р. у виді 200 годин громадських робіт у більш суворий вид покарання - 25 (двадцять п`ять) днів позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного ОСОБА_5 даним вироком суду, приєднати повністю у виді 25 (двадцяти п`яти) днів позбавлення волі невідбуте покарання, призначене їй вироком Дніпровського апеляційного суду від 22.06.2022 р. та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 25 (двадцять п`ять) днів позбавлення волі.

Продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не більше, ніж на шістдесят днів з дня ухвалення вироку.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши їй, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 19.05.2023 р. по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави вартість проведеної судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-22/22402-ТВ від 05.08.2023 р. у сумі 755, 12 грн (сімсот п`ятдесят п`ять гривень дванадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави вартість проведеної судової товарознавчої експертизи № 2298 від 17.05.2023 р. у сумі 400 грн (чотириста гривень).

Арешт з речових доказів - мобільного телефону «Huawei P20 lite» 4/64 Gb, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , планшету «Huawei MediaPad Т3 10» S/N 4JPU5, мобільного телефону «Xiaomi Redmi 9A» imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 - скасувати та вказане майно повернути потерпілій ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1