Справа № 461/9330/23
Провадження № 1-кс/461/144/24
09.01.2024 року. м. Львів.
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
Слідчий клопотання обґрунтовує наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений період часу, але не пізніше 14 год. 55 хв. 04.08.2023 у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» та «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», виник намір незаконно придбати, перевезти та зберігати з метою подальшого збуту наркотичний засіб кокаїн, обіг якого обмежено.
З цією метою ОСОБА_5 незаконно придбав з метою збуту у невстановленої досудовим розслідуванням особи за невстановлених обставин, наркотичний засіб кокаїн масою 0,9952 грам, обіг якого обмежено.
Згодом, на початку липня 2023 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи в готельно-ресторанному комплексі «Citadel Inn Gastro Boutique Hotel», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Грабовського 11, познайомився із особою на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході спілкування із яким ОСОБА_5 запропонував останньому придбати у нього наркотичний засіб кокаїн.
Так, 03.08.2023 ОСОБА_5 в ході телефонної розмови за допомогою месенджеру «Whatsapp» запропонував ОСОБА_8 придбати у нього наркотичний засіб кокаїн, на що останній погодився, в результаті чого ОСОБА_5 та ОСОБА_8 домовились про зустріч 04.08.2023 близько 14 години 50 хвилин на відкритому паркінгу ТЦ «Вікторія Гарденс», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 226а, де ОСОБА_5 мав продати ОСОБА_8 два грами кокаїну за ціною 250 доларів США.
В подальшому, діючи на виконання власного злочинного умислу, спрямованого на незаконне збут наркотичних засобів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та час, але не пізніше 14 год. 55 хв. 04.08.2023, ОСОБА_5 , прибувши на транспортному засобі марки «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , на відкритий паркінг ТЦ «Вікторія Гарденс», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 226а, незаконно перевіз з метою збуту та в подальшому незаконно зберігав при собі з метою збуту наркотичний засіб кокаїн, масою 0,9952 грама, обіг якого обмежено.
Так, 04.08.2023 приблизно о 14 годині 55 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за вищевказаною адресою та біля транспортного засобу марки «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_1 , незаконно збув ОСОБА_8 за 250 (двісті п`ятдесят) доларів США два прозорих полімерних зіп-пакети із вмістом наркотичного засобу кокаїну загальною, масою 0,9952 грама.
Після чого, 04.08.2023 об 16 годині 15 хвилин ОСОБА_8 було добровільно видано два прозорих зіп-пакети із вмістом наркотичного засобу кокаїн загальною, масою 0,9952 грам, обіг якого обмежено.
Відповідно до Таблиці 2 списку 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженої Постановою № 770 від 06.05.2000, кокаїн віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.
Відповідно до Таблиці 1 «Невеликі, великі, та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу» затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, кокаїн масою 0,9952 грам, що становить невеликий розмір.
Крім цього, ОСОБА_5 продовжуючи свою протиправну діяльність в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» та «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», виник намір незаконно придбати, перевезти та зберігати з метою подальшого збуту наркотичний засіб кокаїн, обіг якого обмежено.
З цією метою ОСОБА_5 незаконно придбав з метою збуту у невстановленої досудовим розслідуванням особи за невстановлених обставин, наркотичний засіб кокаїн, масою 1,3447 грам, обіг якого обмежено.
Так, 10.08.2023 ОСОБА_5 в ході телефонної розмови за допомогою месенджеру «Whatsapp» запропонував ОСОБА_8 придбати у нього наркотичний засіб кокаїн, на що останній погодився, в результаті чого ОСОБА_5 та ОСОБА_8 домовились про зустріч 11.08.2023 близько 18 години 30 хвилин на за адресою: м. Львів, вул. Барвінських, 1, де ОСОБА_5 мав продати ОСОБА_8 два грами кокаїну за ціною 250 доларів США.
В подальшому, діючи на виконання власного злочинного умислу, спрямованого на незаконний збут наркотичних засобів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та час, але не пізніше 19 год. 33 хв. 11.08.2023, ОСОБА_5 перебуваючи в під`їзді будинку за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно зберігав при собі з метою збуту наркотичний засіб кокаїн, масою 1,3447 грам, обіг якого обмежено.
Так, 11.08.2023, в період часу з 19 години 33 хвилини по 19 годину 35 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в під`їзді будинку за адресою: АДРЕСА_1 , під час зустрічі з ОСОБА_8 незаконно збув останньому за 250 (двісті п`ятдесят) доларів США два прозорих полімерних зіп-пакети із вмістом наркотичного засобу кокаїну, загальною масою 1,3447 грама.
Після чого, 11.08.2023 об 20 годині 15 хвилин ОСОБА_8 було добровільно видано два прозорих зіп-пакети із вмістом наркотичного засобу кокаїн загальною масою 1,3447 грам, обіг якого обмежено.
Відповідно до Таблиці 2 списку 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженої Постановою № 770 від 06.05.2000, кокаїн віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.
Відповідно до Таблиці 1 «Невеликі, великі, та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу» затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, кокаїн масою 0,9952 грам, що становить великий розмір.
Крім цього, ОСОБА_5 , продовжуючи свою протиправну діяльність в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» та «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», виник намір незаконно придбати, перевезти та зберігати з метою подальшого збуту наркотичний засіб кокаїн, обіг якого обмежено.
З цією метою ОСОБА_5 незаконно придбав з метою збуту у невстановленої досудовим розслідуванням особи за невстановлених обставин, наркотичний засіб кокаїн, масою 91,04 грам, обіг якого обмежено.
Після чого, 15.11.2023 об 22 годині 35 хвилин ОСОБА_8 було добровільно видано прозорий зіп-пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору із вмістом наркотичного засобу кокаїну, загальною масою 91,04 грама, обіг якого обмежено.
Відповідно до Таблиці 2 списку 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженої Постановою № 770 від 06.05.2000, кокаїн віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.
Відповідно до Таблиці 1 «Невеликі, великі, та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу» затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, кокаїн масою 91,04 грама, що становить особливо великий розмір.
16.11.2023, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2,3 ст. 307 КК України.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 04.12.2023 застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 13.01.2024.
До Галицького районного суду м. Львова подано клопотання про продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до п`яти місяців, тобто до 16.04.2024.
Враховуючи дані обставини, особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання. Надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.
Захисник проти задоволення клопотання заперечив. Зазначив, що ризики, про які зазначає слідчий в клопотанні, не доведені. Вказав, що підозрюваний певний період часу не перебував під вартою, тому ризик переховування від органу досудового розслідування та суду необгрунтований та недоведений. Зазначив, що підозрюваний жожним чином не може знищити докази, впливати на свідків. Наголосив, що підозра є необгрунтованою, має місце провокація злочину. Підозрюваний має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, матір підозрюваного потребує стороннього догляду, тому просив суд визначити підозрюваному розмір застави.
Підозрюваний підтримав думку захисника.
Заслухавши думку прокурора щодо поданого клопотання, пояснення підозрюваного, позицію захисника, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам ст. 199 КПК України.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
16.11.2023, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2,3 ст. 307 КК України.
При цьому, поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які на даний час в ході судового розгляду судом не досліджено, зокрема:
-повідомленням заступника начальника УСБУ у Львівській області №62/5/3-4591нт від 05.07.2023 про кримінальне правопорушення, у якому зазначено про протиправну діяльність ОСОБА_5 , пов`язану із незаконним обігом наркотичних засобів.;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 02.08.2023;
-протоколом огляду та добровільної видачі від 04.08.2023;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 04.08.2023;
-протоколом огляду та добровільної видачі від 11.08.2023;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.08.2023;
-протоколом за результатами проведення НСРД аудіоконтроль особи від 12.08.2023;
-протоколом за результатами проведення НСРД контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 05.08.2023
-протоколом за результатами проведення НСРД відеоконтроль особи від 05.08.2023;
-протоколом за результатами проведення НСРД відеоконтроль особи від 12.08.2023;
-протоколом за результатами проведення НСРД контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 12.08.2023
-відповідями на доручення оперативного підрозділу;
-повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 15.11.2023;
-протоколом затримання особи ОСОБА_5 від 15.11.2023;
-допитом підозрюваного ОСОБА_5 від 15.11.2023, під час якого останній, на підставі ст. 63 Конституції України, відмовився від дачі будь-яких показань.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 . Питання щодо наявності чи відсутності в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 04.12.2023 застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 13.01.2024.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 13.01.2024 року, однак по даному кримінальному провадженню завершити досудове розслідування у зазначений термін не представляється можливим, у зв`язку з необхідністю завершення та проведення додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, результати яких матимуть доказове значення у кримінальному провадженні, а саме:
- провести комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій з метою встановлення та подальшого допиту свідків, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, а також осіб, які можуть бути причетними до вчинення вищевказаних злочинів;
- отримати висновок експерта за результатами проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів;
- отримати у повному обсязі характеризуючі дані на підозрюваного ОСОБА_5 ;
- із врахуванням здобутих доказів провести допит підозрюваного ОСОБА_5 ;
- виконати вимоги ст.290 КПК України при завершенні досудового розслідування;
- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
В результаті проведення вказаних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, будуть отримані додаткові докази, які можуть бути використані під час судового розгляду кримінального провадження для встановлення об`єктивної істини у справі.
Враховуючи, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 завершується, існує необхідність у продовженні вищевказаного строку, оскільки громадянин ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2,3 ст. 307 КК України, а також продовжують існувати ризики, що стали підставою застосування до нього такого запобіжного заходу.
При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновків, що:
- наявні докази, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2,3 ст. 307 КК України, є вагомими, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку;
- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2,3 ст. 307 КК України, які є особливо тяжким, тяжкими злочинами у розумінні ст. 12 КК України, санкцією яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, позбавлення волі на строк від 6 до 9 років з конфіскацією майна, позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, що може свідчити про намір уникнути від відповідальності та переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2,3 ст. 307 КК України, санкцією яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, позбавлення волі на строк від 6 до 9 років з конфіскацією майна, позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підстави вважати що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є актуальними та не відпали.
Слідчим доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів.
Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»).
Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2,3 ст. 307 КК України, які є особливо тяжким, тяжким та нетяжким злочинами у розумінні ст. 12 КК України, санкцією яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, позбавлення волі на строк від 6 до 9 років з конфіскацією майна, позбавлення волі на строк від 4 до 8 років а, отже, розуміючи наслідки притягнення до відповідальності, з метою її уникнення, існують ризики того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Водночас, відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні), виражається у тому, що
підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на інших осіб, невідомих на даній стадії органу досудового розслідування, яким відомі обставини вчинення вище вказаного кримінального правопорушення з метою примушування їх до дачі завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування в цілому.
Неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , обґрунтовується тим, що підозрюваний ніде офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, а тому є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може продовжити займатися злочинною діяльністю та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Разом із тим, згідно із п. 51 вказаного вище рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.
Окрім цього, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному не суперечить вимогам ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», вказаним у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.10.2014 у справі «Чанєв проти України», оскільки в матеріалах справи існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів у відношенні до обвинуваченого чи зменшення ризиків заявлених прокурором на даний не встановлено.
Згідно ст. 183 КПК України заборон щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.
Суд вважає, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, про достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.
Доводи підозрюваного та його захисника щодо необґрунтованості підозри спростовуються дослідженими у судовому засіданні наступними доказами, а саме: протоколами огляду та добровільної видачі, протоколами за результатами проведення НСРД., висновками експерта, повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 15.11.2023; протоколом затримання особи ОСОБА_5 від 15.11.2023.
Незважаючи на наявність на утриманні ОСОБА_5 трьох неповнолітніх дітей та матері, що потребує стороннього догляду, суд, враховуючи особу підозрюваного, який не має сталого джерела доходів, що свідчить про відсутність факторів соціального стримування, враховуючи викладені ризики, обставини вчинення та суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_5 , приходить до висновку про необхідність продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного щодо виконання ним процесуальних рішень не в силі та не унеможливлять спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню.
Обмеження конституційних прав підозрюваного є виправданим, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, наявність у кримінальному провадженні ознак справжнього реального інтересу, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, на думку суду, ОСОБА_5 не слід визначати альтернативний запобіжний захід заставу. Саме такий запобіжний захід як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органу досудового розслідування та суду.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, та підозрюваному слід продовжити строк тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Відповідно до клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тобто особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Тому, суд вважає за необхідне не визначати ОСОБА_9 заставу.
Керуючись ст.ст. 369, 376 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого в ОВС 2-ого відділення слідчого відділу Управління СБУ у Львівській області ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2,3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 07.03.2024 року, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», без визначення розміру застави.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого в ОВС 2-ого відділення слідчого відділу Управління СБУ у Львівській області ОСОБА_7 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1