ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 127/24717/22

провадження № 51-5329 км 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Вінницького апеляційного суду від 07 червня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000151, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Спасск-д Приморського краю РФ, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 06 квітня 2023 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.

Вирішено питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Вінницький апеляційний суд, задовольнивши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , скасував вказаний вирок у частині призначеного покарання та ухвалив свій вирок від 07 червня 2023 року, яким призначив ОСОБА_6 за

ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

У решті вирок суду залишено без змін.

За обставин, встановлених судом, ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він умисно, з метою використання завідомо підробленого документа, 06 червня 2022 року, близько 10 години, керуючи автомобілем «Тойота Авенсіс»,

д.н.з. НОМЕР_1 , по просп. Коцюбинського, б. 20 в м. Вінниці, був зупинений працівниками БУПП у Вінницькій області ДПП НПУ, та під час перевірки останніми документів, достовірно знаючи про те, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, надав для перевірки працівнику поліції посвідчення водія зі своїм фото, видане ТСЦ 8047 05 січня 2021 року на його ім`я, серії НОМЕР_2 , таким чином використавши завідомо підроблений документ.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. В обґрунтування зазначає, що апеляційний суд не врахував правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 07 грудня 2021 року у справі

№ 617/775/20, оскільки скасування вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання у виді обмеження волі, від відбування якого особу було звільнено з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, та призначення штрафу не є погіршенням правового становища обвинуваченого. Вважає, що суд апеляційної інстанції, ухваливши новий вирок щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання замість постановлення ухвали, порушив вимоги статей 404, 420, 421 КПК України.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор підтримала доводи касаційної скарги, просила скасувати оскаржуваний вирок і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Згідно зі ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

При цьому ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 358 КК України, у касаційній скарзі не заперечуються.

Відповідно до вимог ст. 370 КПКУкраїни судове рішенняповинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене компетентним судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Таким чином, можливість виходу суду за межі апеляційних вимог допускається лише за умови, що цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Частиною 1 статті 420 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: 1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; 2) необхідності застосування більш суворого покарання; 3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; 4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 421 КПК України обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

У правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 грудня 2021 року у справі № 617/775/20, зазначено, що зміна за результатами розгляду апеляційної, касаційної скарги покарання у виді позбавлення чи обмеження волі, від відбування якого особу було звільнено з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, на штраф не є погіршенням правового становища обвинуваченого, засудженого. Призначення апеляційним судом покарання у виді штрафу замість призначеного судом першої інстанції покарання у виді обмеження чи позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України не є: «застосуванням більш суворого покарання» в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України; «неправильним звільненням від відбування покарання» в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України; «іншим погіршенням становища обвинуваченого» в розумінні ч. 2

ст. 404 і ч. 1 ст. 421 цього Кодексу, у зв`язку із чим задоволення відповідних апеляційних вимог сторони захисту з огляду на приписи ст. 420 КПК України не вимагає скасування у відповідній частині вироку суду першої інстанції і постановлення нового вироку. Таке рішення суд апеляційної інстанції постановляє у формі ухвали.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, апеляційну скаргу подав захисник ОСОБА_7 , який просив скасувати вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 і призначити останньому більш м`яке покарання у виді штрафу.

Задовольнивши вказану скаргу сторони захисту, апеляційний суд дійшов висновку, що при призначенні ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України судом першої інстанції не наведено переконливих доводів щодо призначення найсуворішого покарання, через неналежне врахування усіх обставин справи, тяжкості злочину, даних про особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання та відсутності обставин, що його обтяжують, та вважав, що призначене судом покарання із застосуванням статей 75, 76 КК України унеможливить для ОСОБА_6 продовжувати навчання в центрі ЗСУ.

Натомість, суд апеляційної інстанції, в порушення вимог ч. 1 ст. 421 та ч. 2 ст. 404 КПК України, не врахувавши, що апеляційну скаргу подано стороною захисту, вийшовши за межі її вимог, оскільки в апеляційній скарзі була відсутня вимога щодо постановлення вироку, та дійшовши безпідставного висновку, що призначення ОСОБА_6 покарання у виді штрафу погіршує його становище, ухвалив рішення у формі вироку, що згідно ч. 1 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу підставою для його скасування і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду апеляційному суду необхідно врахувати викладене та постановити законне й обґрунтоване судове рішення відповідно до вимог статей 370, 419 КПК України.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, задовольнити.

Вирок Вінницького апеляційного суду від 07 червня 2023 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3