Справа № 203/4428/23
Провадження № 1-кп/0203/789/2023
У Х В А Л А

19 жовтня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000141 від 01.07.2023 року, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищезазначений обвинувальний акт.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Послався на те, що на теперішній час існують ризики, зазначені у п. п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, ОСОБА_5 за місцем проживання не мешкає, розлучений, не працює, стійкий соціальних зв`язків не має, раніше неодноразово судимий, вчинив злочин у період іспитового строку, тому прокурор вважає, що обвинувачений у випадку обрання іншого запобіжного заходу може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, оскільки ще не допитаний потерпілий та свідки у кримінальному провадженні, обвинувачений може здійснити незаконний вплив на них.

Обвинувачений в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора.

Вислухавши заявлене клопотання, думку учасників, ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який закінчується 03.11.2023 року.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду існує, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тому у суду є достатні підстави вважати, що обвинувачений, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому злочині, може переховуватися від суду.

При цьому судом враховано, що обвинувачений неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, які б утримували його за місцем проживання, що значно підвищує ризик переховування від суду.

При вирішенні питання про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177КПК України, враховано позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» у якій зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, суд враховує, що згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Яжинський проти Польщі» ризик незаконного впливу обвинувачених особисто на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу.

У зв`язку з тим, що кримінальне провадження знаходиться на початковій стадії, тому, враховуючи стадію судового розгляду, серйозність пред`явленого обвинувачення, існує висока вірогідність, що перебуваючи на волі обвинувачений матиме змогу впливати на свідків, потерпілого ОСОБА_6 шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а тому ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, на теперішній час існує.

Щодо ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає його доведеним, оскільки ОСОБА_5 неодноразово судимий за корисливі злочині, знову обвинувачується у вчиненні в період іспитового строку злочину проти власності. Крім того, обвинувачений на момент вчинення інкримінованого злочину не був працевлаштований, законних та стабільних джерел доходів не мав, тому є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення задля особистого збагачення.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Зважаючи на суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого, суд вважає, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення встановлених судом ризиків і застосування саме такого запобіжного заходу буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а отже не суперечитиме вимогам ст. 5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п.2 ч.5ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у відповідності до абз.4 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» складає з 01 січня 2023 року від 53680 до 214720 гривень.

Суд вважає необхідним визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 199, 331, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 17 грудня 2023 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення обвинуваченим процесуальних обов`язків - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 214 720,00(двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок № UA0017442, відкритий Територіальному управлінню Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області () в ДКСУ, м.Київ (МФО 820172), в разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти в зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з міста Дніпра без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання;

- утриматись від спілкування з потерпілими, свідками у кримінальному провадженні.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави вважати з моменту його звільнення з-під варти.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1