Провадження №: 1-кс/755/3614/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "08" листопада 2023 р.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0003774 від 06.11.2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

Підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,,

В С Т А Н О В И В:

слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва - ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що що 05.11.2023 в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 18 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходився за адресою проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: АДРЕСА_2 , разом із останньою.

В подальшому, знаходячись в вищезазначеній квартирі між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які знаходились в приміщенні житлової кімнати почався словесний конфлікт. Під час словесного конфлікту у ОСОБА_4 , на ґрунті спонтанно виниклих неприязних відносин щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті останній шляхом нанесення численних хаотичних ударів тупим предметом в область розташування життєво важливих органів та по всьому тілу останньої.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті іншої людини, наніс останній численні хаотичні удари тупим предметом в область голови, живота та ребер, від яких на місці події за короткий проміжок часу настала смерть потерпілої ОСОБА_8 .

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 020-2663 від 06.11.2023, причиною смерті ОСОБА_8 , є внутрішньо-черепна травма.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме - вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

06 листопада 2023 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. З підстав наведених у клопотанні.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання. Просив обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, посилаючись на стійкі соціальні зв`язки та наявність у підозрюваного на утриманні малолітньої дитини.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов такого висновку.

За вказаними фактами, 06.11.2023 року відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003774, за ч. 1 ст. 115 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання істинних завдань КПК України визначених ст. 2.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, слідчим у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України. Інкриміновані підозрюваному кримінальні правопорушення є тяжкими, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, відповідно до п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини «Харченко проти України» (Заява № 40107/02) від 10 лютого 2011 року, набуло статус остаточного 10 травня 2011 року, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93).

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Таким чином, наявні ризики дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний може вчинити інші правопорушення, може впливати на потерпілого та свідків, уникати від досудового розслідування та суду. Крім того, триває досудове розслідування з метою встановлення всіх фігурантів кримінального провадження. З огляду на вище викладене, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Перевіряючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального правопорушення та тяжкість інкримінованого підозрюваному правопорушення, на даний час існують ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватися від слідства, впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, при цьому, суд також враховує особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність у підозрюваного родини й утриманців, постійного місця роботи, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, відсутність або наявність судимостей. Крім того, триває досудове розслідування з метою встановлення всіх фігурантів кримінального провадження. З огляду на вище викладене, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, ч. 4 ст. 183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли суддя має право не визначати розмір застави, а саме: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Вказані вище обставини підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які пов`язані із застосуванням насильства, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, вагомості наявних доказів обвинувачення, особи обвинуваченого, також дають підстави судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 182-183, 176-178, 186, 193-196, 206, 208, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України на 60 днів - до 03 січня 2024 року включно.

Взяти ОСОБА_4 під варту в залі суду та помістити до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Дніпровську окружну прокуратуру м. Києва

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: