Провадження №1-кп/522/2670/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000312 від 03.06.2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Одеси, який офіційно непрацевлаштований, з середньою освітою, не одружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 достовірно знав, що на території України впроваджено з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, який в подальшому продовжувався згідно з Указом Президента від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом Президента від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом Президента від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом Президента від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом Президента від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, та Указом Президента від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-IX від 02.05.2023 року, та діє станом на теперішній час, а також, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року, посилено кримінальну відповідальність, зокрема за скоєння крадіжки, вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

12.04.2023 приблизно о 09:00 годин у ОСОБА_3 , який перебував у приміщенні магазину «Таврія-В», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 10, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме продуктів харчування, належних ПП «Таврія Плюс» ().

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 12.04.2023 приблизно о 09:05 годин знаходячись в торгівельній залі магазину «Таврія-В», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 10, підійшов до полиці з продуктами харчування та переконавшись, що його дії залишуться непоміченими персоналом та відвідувачами магазину, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав з полиць, продукти харчування, а саме: шпроти BANGA 190 г з/б ключ в/о (Латвія) И971, вартістю 53,78 грн. за одиницю, в кількості сім одиниць, загальною вартістю 376 гривень 49 копійок.

Таємно викравши в умовах воєнного стану майно, яке належить ПП «Таврія Плюс» (), на загальну суму 376 гривень 49 копійок ОСОБА_3 з місцяскоєння злочину зник разом з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив ПП «Таврія Плюс» матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 23.04.2023 приблизно о 10:00 годин у ОСОБА_3 , який перебував у приміщенні магазину «Таврія-В», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 10, виник злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме продуктів харчування, належних ПП «Таврія Плюс» ().

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 23.04.2023 приблизно о 10:05 годині, знаходячись в торгівельній залі магазину «Таврія-В», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 10, підійшов до полиці з продуктами харчування та переконавшись, що його дії залишуться непоміченими персоналом та відвідувачами магазину, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно таємно викрав з полиць, продукти харчування, а саме: паштет Одеса 240 г з/б з індичої печінки, вартістю 38,60 грн. за одиницю, в кількості десяти одиниць, загальною вартістю 386 гривень 05 копійок.

Таємно викравши в умовах воєнного стану майно, яке належить ПП «Таврія Плюс» (), на загальну суму 386 гривень 05 копійок ОСОБА_3 з місцяскоєння злочину зник разом з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив ПП «Таврія Плюс» матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Крім того, 08.05.2023 приблизно о 10:30 годин у ОСОБА_3 , який перебував у приміщенні магазину «Таврія-В», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 10, виник злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме продуктів харчування, належних ПП «Таврія Плюс» ().

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 08.05.2023 приблизно о 10:35 годині, знаходячись в торгівельній залі магазину «Таврія-В», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 10, підійшов до полиці з продуктами харчування та переконавшись, що його дії залишуться непоміченими персоналом та відвідувачами магазину, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно таємно викрав з полиць, продукти харчування, а саме:

-шоколад АВК Діабетичний 90г молочний, вартістю 38,58 грн. за одиницю, в кількості чотирнадцяти одиниць, загальною вартістю 540,12 грн;

-паштет Онисс 240 г з/б з печінки курей та курчат, вартістю 40,89 грн. за одиницю, в кількості семи одиниць, загальною вартістю 286,20 грн;

-паштет ТМК 500 г скл. Печінковий, вартістю 65,68 грн. за одиницю, в кількості чотирьох одиниць, загальною вартістю 262,73 грн.

А всього ОСОБА_3 таємно викрав майно ПП «Таврія Плюс» на загальну суму 1089 гривень 05 копійок.

Таємно викравши в умовах воєнного стану майно, яке належить ПП «Таврія Плюс» (), на загальну суму 1089 гривень 05 копійок ОСОБА_3 з місцяскоєння злочину зник разом з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив ПП «Таврія Плюс» матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Крім того, 14.07.2023 в ранковий час у ОСОБА_3 , який перебував у приміщенні магазину «Таврія-В», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 10, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме продуктів харчування, належних ПП «Таврія Плюс» ().

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 14.07.2023 приблизно о 08 годині 50 хвилин, знаходячись в торговій залі магазину «Таврія-В», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 10, підійшов до полиці з продуктами харчування та переконавшись, що його дії залишаться непоміченими персоналом та відвідувачами магазину, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав з полиць, продукти харчування, а саме:

1.Іриска Полтавочка 500 г скл. з цукром нежирне, вартістю 56,80 грн. за одиницю, в кількості трьох одиниць, загальною вартістю 170,40 грн.;

2.Соус Десерт, Топінг 280 г Полуниця, вартістю 36,89 грн. за одиницю, в кількості трьох одиниць, загальною вартістю 110,68 грн.;

3.Консерву Персик Субота 850 г в сиропі, вартістю 80,42 грн. за одиницю, в кількості чотирьох одиниць, загальною вартістю 321,67 грн.;

4.Консерву Ананас Мікадо 565 г шматочками з/б (Індонезія) И428, вартістю 93,46 грн. за одиницю, в кількості чотирьох одиниць, загальною вартістю 373,84 грн.;

5.Вершки згущені ПМКК 290/310 г д/пак. з цукром, вартістю 43,39 грн. за одиницю, в кількості п`яти одиниць, загальною вартістю 216,94 грн.;

6.Шпроти BANGA 160 г з/б ключ В/о (Латвія) И180, вартістю 44,33 грн. за одиницю, в кількості п`яти одиниць, загальною вартістю 221,64 грн.;

7.Консерва Ананас Helcom 565 мл Шматочками, вартістю 60,46 грн. за одиницю, в кількості чотирьох одиниць, загальною вартістю 241, 84 грн.;

8.Шпроти Fish Line 240 г з/б ключ. Рижські, вартістю 87,99 грн. за одиницю, в кількості шести одиниць, загальною вартістю 527,91 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , таємно викрав майно, що належить ПП «Таврія Плюс», на загальну суму 2184 гривні 93 копійки.

Таємно, викравши в умовах воєнного стану, майно, яке належить ПП «Таврія Плюс» (), на загальну суму 2184 гривні 93 копійки, ОСОБА_3 покинути місце вчинення кримінального правопорушення та обернути викрадене майно на свою користь не зміг, оскільки був затриманий охоронцями магазину.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

За сукупністю скоєного дії, у яких обвинувачується ОСОБА_3 , кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану), за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України (закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану).

Вчиненими кримінальними правопорушеннями ОСОБА_3 завдав потерпілому ПП «Таврія Плюс» код за , матеріальну шкоду у розмірі 4036,52 грн., яка на стадії досудового слідства відшкодована частково шляхом повернення викраденого майна на суму 2184,93 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненому щиро розкаявся та підтвердив суду такі встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини як дата, час, місце, спосіб і наслідки вчинених ним злочинів. Просив, враховуючи пом`якшуючи обставини, суворо його не карати, зазначив, що вчинив злочин у зв`язку з тим, що опинився у скрутному матеріальному становищі та йому не було чого їсти.

Прокурор просив суд визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 років 10 місяців позбавлення волі; за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за сукупністю злочинів за ч. 1 ст. 70 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, з застосуванням випробування.

Захисник просив суворо не карати обвинуваченого.

Представник потерпілого ПП «Таврія Плюс» ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю.

Під час судового засідання встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду.

З урахуванням заяви представника потерпілого про розгляд провадження за його відсутності, думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються .

Беручи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані стороною обвинувачення.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлені.

При визначенні мотивів призначення покарання суд керується наступним.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права вимагає від держави його втілення шляхом запровадження ідей соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30 січня 2003 р. № 3-рп/2003 у справі «Про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора»: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах».

Вимога додержуватись справедливості під час застосування кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема, у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р.), статті 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, відповідно до яких кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

Тому призначення покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, якою, як зазначено, є не лише кара, а й виправлення засудженого. З огляду на конкретні обставини кримінального провадження, зважаючи на необхідність та доцільність застосування покарання, враховуючи суспільну небезпечність обвинуваченого, суд може, а в деяких випадках, за наявності передбачених кримінальних законом обставин, зобов`язаний звільнити обвинуваченого від покарання та від його відбування.

Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Суд, при визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд враховує, що скоєні обвинуваченим кримінальні правопорушення є тяжким злочином.

Суд бере до уваги визнання ОСОБА_3 провини, що виразилося у щирому осуді своєї поведінки, добровільних показах щодо вчинених злочинів, що пом`якшує міру покарання. На наркологічному чи психіатричному обліку обвинувачений не перебуває, обтяжуючи обставини судом не встановлені.

Вказані факти суд бере до уваги при обранні міри покарання.

Крім того, суд при призначенні покарання, крім іншого, бере до уваги кількість епізодів злочинної діяльності обвинуваченого та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, та те, що злочин обвинувачений вчинив через складні життєві обставини.

Таким чином, необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання останнього буде призначення виключно найсуворішого покарання, пов`язаного із ізоляцією від суспільства.

В свою чергу, у вчиненому злочині обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи.

Щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, виходячи зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 66 КК, є самостійними обставинами, які пом`якшують покарання. Як неодноразово зазначав Верховний Суд, врахування кожної з них при призначенні покарання, за умови встановлення їх наявності у кримінальному провадженні, є обов`язковим для суду, незалежно від тяжкості вчиненого злочину та повторності його вчинення. Вказані форми посткримінальної поведінки особи свідчать про те, що в особі винного відбулися суттєві позитивні зміни соціальних орієнтацій, які знижують ступінь її соціальної небезпечності. Визнання даних обставин такими, що пом`якшують покарання, стимулює осіб, які вчинили злочини, до критичної переоцінки своєї діяльності, а також сприяє своєчасному розкриттю злочинів.

Зважаючи на ті обставини, що обвинувачений щиро та дієво розкаявся у скоєному, сприяв органу досудового розслідування та суду у розгляді кримінального провадження, суд приходить до висновку, що ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, у зв`язку з чим приходить до висновку про можливість призначення покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, тобто нижче найнижчої межі, встановленої в санкції частини 4 статті 185 КК України.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України у виді 4 років 10 місяців позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно з досудовою доповіддю служби з питань пробації, аналіз інформації, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_3 , його спосіб життя, історія правопорушень, свідчать про середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, можливість виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить небезпеки для суспільства.

Враховуючи вищезазначене, зокрема наявність у справі пом`якшуючих обставин, а також відомості про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, в своїй сукупності та співвідношенні дають суду підстави для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням строком два роки.

Застосування інституту звільнення від відбування покарання, яке, як зазначено, має бути індивідуальним щодо кожної особи, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання, сприятиме виправленню обвинувачених без ізоляції від суспільства та попередженню скоєння ними нових злочинів.

У той же час, відповідно до вимог ст. 76 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого для встановлення факту його виправлення, суд вважає за необхідне покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялися.

Відомостей про процесуальні витрати суду не надано.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 367-368, 370-371, 373-376, 395, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 років 10 місяців позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме строк випробування, рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 18 жовтня 2023 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: диск СD-R у конверті білого кольору з відеозаписом слідчого експерименту, 4 диски СD-R у конвертах білого кольору з записами з камер відеоспостереження зберігати в матеріалах справи, продукти харчування (Іриска Полтавочка 500 г скл. з цукром нежирне, вартістю 56,80 грн. за одиницю, в кількості трьох одиниць, загальною вартістю 170,40 грн.; Соус Десерт, Топінг 280 г Полуниця, вартістю 36,89 грн. за одиницю, в кількості трьох одиниць, загальною вартістю 110,68 грн.; консерву Персик Субота 850 г в сиропі, вартістю 80,42 грн. за одиницю, в кількості чотирьох одиниць, загальною вартістю 321,67 грн.; консерву Ананас Мікадо 565 г шматочками з/б (Індонезія) И428, вартістю 93,46 грн. за одиницю, в кількості чотирьох одиниць, загальною вартістю 373,84 грн.; вершки згущені ПМКК 290/310 г д/пак. з цукром, вартістю 43,39 грн. за одиницю, в кількості п`яти одиниць, загальною вартістю 216,94 грн.; шпроти BANGA 160 г з/б ключ В/о (Латвія) И180, вартістю 44,33 грн. за одиницю, в кількості п`яти одиниць, загальною вартістю 221,64 грн.; консерва Ананас Helcom 565 мл Шматочками, вартістю 60,46 грн. за одиницю, в кількості чотирьох одиниць, загальною вартістю 241, 84 грн.; шпроти Fish Line 240 г з/б ключ. Рижські, вартістю 87,99 грн. за одиницю, в кількості шести одиниць, загальною вартістю 527,91 грн. вважати такими, що повернуті власнику майна.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його оголошення, а для особи, яка утримується під вартою - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії такого рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1