САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/247/24
Провадження № 1-кп/726/65/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження № 0000052, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань щодо:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Вінниця, проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 07 січня 2024 року близько 19:00 години, перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, в ході словесного конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із дружиною ОСОБА_5 , з якою він перебуває у шлюбі з 10.08.2023 та спільно проживає протягом останнього року, в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», наніс останній не менше двох ударів кулаком правої руки в область обличчя з лівого боку, після чого обома руками вхопивши її за передпліччя, сильно відштовхнув від себе, внаслідок чого ОСОБА_5 втратила рівновагу і впала на підлогу.

В результаті вищевказаних протиправних дій обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв дружині ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців навколо лівого ока, по зовнішній поверхні лівого плечового суглобу, по передній поверхні лівого променево-зап"ясткового суглобу, по тильній поверхні лівої кисті в проекції першої п`ясткової кістки, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення йому суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 125 ч.1 КК України - визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності.

Прокурор у судовому засіданні, у зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини, запропонувавпорядок дослідження, передбачений ч.3 ст. 349 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні просила суд суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_4 та пояснила, що немає до нього ніяких претензій.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Оскільки обвинуваченим, іншими учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_4 правильно зрозумів зміст пред`явленого йому обвинувачення, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та потерпілого, а також дослідженням матеріалів справи.

При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Покази обвинуваченого, надані ним у судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_4 , які він надав суду вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із положеннями ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 ч.1 КК України, за обставин наведених у вироку. З огляду на наведене, виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ст. 125 ч.1 КК України, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення (проступок), тобто умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд виходить із наступного.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків, дані про особу винного, який раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, але перебуває на обліку у лікаря нарколога.

До обставин, згідно ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить визнання вини, щире каяття та сприяння розкриття злочину.

Обставиною, згідно ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Таким чином, виходячи з засад співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При цьому, суд виходить як із суспільної небезпеки вчиненого, враховуючи обтяжуючі та пом`якшуючі покарання обставини, думку потерпілого щодо міри покарання обвинуваченому, який просив суд призначити покарання обвинуваченому згідно чинного законодавства, також те, що претензій матеріального та морального характеру до нього немає, приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу в дохід держави, яке буде достатнім і необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме його особі і буде достатнім для досягнення передбачених ст. 50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не було заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 337, 348, 369-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 125 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня ухвалення вироку.

Головуючий суддяОСОБА_1