Провадження № 1-кс/161/6492/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу

м. Луцьк 17 грудня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луцька Волинської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимої,

про те, що вона підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні зазначено, що 15 грудня 2023 року, близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №734/2023 від 06 листопада 2023 року, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 08 листопада 2023 року №3429-ІХ, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , викрала належні ТОВ «Вигідна покупка» навушники марки «X-DIGITAL HBS-310» вартістю 399 грн., дві запальнички марки «DUUM DM-006HL» вартістю 27 грн. за одну, на суму 54 грн., свічку парфумовану марки «Mannaceramics» вартістю 59 грн., електроізоляційну стрічку марки «BE SAFE» вартістю 19 грн., кабель USB-TYPE-C марки «HAVIT HV-CB623C» вартістю 69 грн., тобто на загальну суму 600 гривень та будучи при цьому виявленою свідками події, продовжила свої протиправні дії внаслідок чого намагалася відкрито викрасти вищевказане майно та покинути місце злочину, таким чином, виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але не закінчила злочин з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана свідками вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому в умовах воєнного стану, однак не доведеним до кінця з причин, що не залежали від її волі, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженці та жительці АДРЕСА_1 , українці, громадянці України, з середньою освітою, не працюючій, раніше не судимій, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст. 186 КК України.

Вина підозрюваної ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 15.12.2023 у приміщенні магазину «Аврора», який розташований за адресою: м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 29, волинської області, де зокрема було вчинено злочин; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 15.12.2023, яка безпосередньо затримала підозрювану на місці вчинення злочину; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 15.12.2023, якій відомі обставини вчиненого злочину; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_6 від 15.12.2023, яка повідомила про обставини вчиненого нею кримінального правопорушення; іншими зібраними в сукупності доказами.

Поряд із тим, під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлені ризики, передбачені у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, це можливість ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше інше.

В обґрунтованість ризику, передбаченому у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Відтак, підозрювана перебуваючи на свободі й усвідомлюючи, що вона вчинила тяжкий злочин, переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

В обґрунтування ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України - можливості вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить те, що відносно підозрюваної скеровано до суду обвинувальний акт за ч.4 ст.185 КК України в кримінальному провадженні №0001982 від 04.07.2023, який наразі перебуває на стадії судового розгляду у Луцькому міськрайонному суді. Так, ухвалою слідчого Луцького міськрайонного суду від 21.11.2023, по вказаному кримінальному провадженні, обвинувачену ОСОБА_6 оголошено у розшук а судове провадження у справі про її обвинувачення зупинено. Вказане свідчить про свідоме та умисне нехтування своїми обов`язками. Крім цього, підозрювана немає постійного місця роботи і джерел доходів, вчинила умисний корисливий тяжкий злочин, а наявні соціальні зв`язки недостатні для попередження вчинення нових правопорушень.

За таких обставин виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_6 , з метою її належної процесуальної поведінки під час розслідування й уникнення негативних ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підстав та доцільності в застосуванні відносно ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, немає, оскільки інші заходи не забезпечать запобіганню заявленим ризикам, визначеним ст. 177 КПК України та належної поведінки останньої під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, а саме запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не може бути застосовано, так як не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення. Особиста порука не може бути застосовано до підозрюваної, так як відсутня особа, яка б могла за нього поручитись. Домашній арешт не може бути застосовано, оскільки підозрювана ОСОБА_6 вільно проводячи дозвілля не буде виконувати покладені на неї обов`язки адже вчинила умисний корисливий злочин, при цьому не маючи постійного місця проживання.

Разом з цим, на підставі ст. 182 КПК України до підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину може бути застосована застава у розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У зв`язку з цим, враховуючи обставини вчинення злочину, орган досудового розслідування вважає, що застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на рівні з запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 186 КК України, а також наявність вказаних в клопотанні ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний на даний час може переховуватися від слідства і суду, перешкоджати провадженню іншим чином, продовжити вчиняти інші правопорушення, а також з врахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам та не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, на підставі вищевикладеного, тому слідчий просить застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із заставою в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали в повному обсязі і просили його задовольнити.

В судовому засіданні захисник просив обрати його підзахисній запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: домашній арешт.

В судовому засіданні підозрювана підтримала доводи свого захисника.

Суд заслухав сторін кримінального провадження, дослідив матеріали клопотання, дійшов висновку, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що Луцьким РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування №0003852 від 15 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР вбачається, що 15 грудня 2023 року, близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні магазину «Аврора», що за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Лесі Українки, 29, керуючись корисливим мотивом, діючи в умовах воєнного стану, намагалася відкрито викрасти товари вартістю 600 гривень, однак виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено від її волі, оскільки була затримана працівниками вказаного магазину на місці.

15.12.2023 року ОСОБА_6 була затримана працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України.

16.12.2023 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором та слідчим не доведено обставин, передбачених ч.3 ст.194 КПК України, зокрема того, що у даному конкретному випадку є недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, згідно зі ст.194 ч.4 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.

Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Суд враховує, що ОСОБА_6 має зареєстроване та постійне місце проживання, в силу ст. 89 КК України не судима. Виходячи з викладених вище обставини у їх сукупності, приходжу до висновку про доцільність та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, визначеного ст.176 КПК України, зокрема, у виді домашнього арешту, що достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваною покладених обов`язків.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань, тощо, доходжу висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосовування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне застосувати відносно останньої запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування (повідомлення про підозру було вручено 16.12.2023 року, відповідно до ст ч. 3 ст 219 КПК з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене, зокрема: протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину), заборонивши останній залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою ж їх вимогою; не відлучатися з місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби паспорт України для виїзду за кордон.

Керуючись ст.ст.7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останній залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто з 17.12.2023 року до 16.02.2024 року включно, окрім часу оголошення на території міста Луцька повітряної тривоги.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою ж їх вимогою;

-не відлучатися з місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби паспорт України для виїзду за кордон.

Підозрювану ОСОБА_6 відповідно до вимог ч.3 п.1 ст.202 КПК України, негайно доставити до місця проживання - АДРЕСА_1 , і звільнити з-під варти.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 передати для виконання відділу Національної поліції за місцем її проживання - АДРЕСА_1 .

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконання після її проголошення.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту становить по 16.02.2024 року включно, якщо строк домашнього арешту не буде продовжено.

На ухвалу, протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно, після її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 19 грудня 2023 року о 09-25 годині.

Слідчий суддя Луцького

міськрайонного суду ОСОБА_1