Провадження 1-кп/193/137/23
В И Р О К

іменем України

21 листопада 2023 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження за № 0000063 від 14.03.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , командира зенітно-ракетно- артилерійського взводу, у військовому званні "лейтенант", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді командира зенітно ракетно-артилерійського взводу у військовому званні «молодший лейтенант», 14 березня 2023 року, у денний час доби, приблизно о 12 годині 20 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем, марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з пасажиром ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на передньому пасажирському сидінні, під час здійснення руху по сухому асфальтному покриттю проїзної частини дороги, рухаючись по автодорозі «Н-11», 54 км + 800 м, сполученням «Дніпро-Миколаїв», зі сторони міста Кривий Ріг у напрямку міста Дніпро, в районі повороту на село Довгівка, Криворізького району, Дніпропетровської області, та наближаючись до нерегульованого перехрестя, який позначений дорожнім знаком 1.43 «Напрямок повороту» Правил дорожнього руху України, видимість яких для водія ОСОБА_4 були необмеженими, в порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІV від 24 березня 1999 року, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24 березня 1999 року, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», пункти п.п. 2.3. (б), п. 12.1., «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху), виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити велосипедиста на проїзній частині та зменшити швидкість керованого ним автомобіля, або зупинитись, щоб дати йому дорогу, та як наслідок безумовно міг би уникнути настання дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків в будь-якому вигляді, проявив неуважність до змін дорожньої обстановки та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, вчинив наїзд керованого ним автомобілем «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_3 на велосипедиста ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котрий рухався на двоколісному велосипеді для дорослих марки «Firebit», в попутному напрямку попереду зі сторони м. Кривий Ріг у напрямку м. Дніпро, котрий маючи намір здійснити поворот ліворуч, чим спричинив останньому тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи № 77/8 від 06.09.2023, у вигляді поєднаної травми: закритої черепно-мозкової травми: перелом лобної кістки ліворуч; забій головного мозку 1 ступеня; дві забійні рани у лобній області; закрита тупа травма грудної клітки: перелом 4,5,6,7,8,9-ого ребер праворуч; розрив правої легені; правобічний гемопневмоторакс (стан після правобічного торакоцентезу-операція №189 від 14.03.2023 року); закрита тупа травма живота: розрив селезінки, заочеревина гематома праворуч, гемоперитонеум (600 мл); забій правої нирки; стан після лапаротомії (спленектомія)- операція №190,191 від 14.03.2023 року); забій правої кисті; забої садна тулуба, кінцівок; травматичний шок 1-2 ступеню. Всі виявлені при судово-медичній експертизі тілесні ушкодження виникли від ударних дій тупих твердих предметів або при ударі об такі, що діяли зі значною силою, якими могли бути виступаючі частини (деталі) транспортного засобу та велосипеду, з послідуючим падінням та волочінням по дорожньому покриттю, не виключено за умов дорожньо-транспортної пригоди внаслідок зіткнення автомобіля та велосипедиста, що рухалися, як зазначено в описовій частині постанови про призначення судово-медичної експертизи; за своїм характером відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою як такі, що небезпечні для життя згідно Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п. 2.1.1.а. мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою як такі, що небезпечні для життя.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

10 жовтня 2023 року між виконуючим обов`язки керівника Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , з урахуванням наданої потерпілим ОСОБА_7 письмової згоди прокурору на укладання угоди про визнання винуватості на ст.ст.468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному протиправному діянні та зобов`язується беззастережно і у повному обсязі визнавати пред`явлене до нього обвинувачення у судовому провадженні.

В силу вимог ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілий в судовому засіданні присутній не був, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавленням права керування транспортними засобами строком до 3 (трьох) років із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України .

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. 468-470, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 286 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри як основного покарання - у виді позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, судом встановлено, що укладення угоди є добровільним волевиявленням сторін, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено зміст ч.ч.4, 6, 7 ст. 474 КПК України, який йому зрозумілий та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є його відмова від здійснення прав, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, а саме відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Також ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.

Сторони , присутні в судовому засіданні просили затвердити угоду.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Перевіряючи можливість призначення узгодженої міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, яке за формою вини відноситься до категорії необережних злочинів, обставини за яких вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_4 грубо порушив вимоги правил безпеки дорожнього руху та те, що протиправні дії обвинуваченого призвели до тяжких наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 ..

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, який вперше вчинив злочин, винятково позитивно характеризується за місцем проживання, повністю усвідомив скоєне та критично ставиться до своїх дій, повністю відшкодував всі збитки потерпілому, на момент скоєння ДТП був тверезий, враховуючи поведінку обвинуваченого після ДТП, який після його скоєння не зник і на протязі всього досудового розслідування цього злочину сприяв його розкриттю, приймав участь у всіх слідчих діях, а також, враховуючи довідку про необхідність виконання військових завдань з використанням особистого та службового транспорту, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України з призначенням йому узгодженої сторонами основної та додаткової міри покарання.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 76 КК України, на обвинуваченого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, слід покласти обов`язки, передбачені цією частиною, необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлявся.

Процесуальні витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів, слід вирішити у відповідності до приписів п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

З огляду на відсутність цивільного позову, не передбачено конфіскації, як додаткового покарання, за санкцією статті за якою обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає за можливе скасувати арешт накладений за ухвалою слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2023 року на автомобіль «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2005 року випуску, номер шасі VIN НОМЕР_5 та на двохколісний велдосипед для дорослих марки «Firebit».

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні №0000063 від 14.03.2023 між виконуючим обов`язки керівника Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування основного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, що на нього покладаються, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

На час несення військової служби обвинуваченим ОСОБА_4 нагляд за виконанням вищевказаних обов`язків у відповідності до вимог ч. 4 ст. 76 КК України покласти на командира військової частини НОМЕР_1 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: автомобіль «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2005 року випуску, номер шасі VIN НОМЕР_5 , що знаходиться на майданчику зберігання транспортних засобів ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути військовій частині НОМЕР_1 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2023 року;

велосипед марки «Firebird» блакитного кольору, який перебуває на майданчику зберігання транспортних засобів відділення поліції № 9 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, - повернути його законному власнику- ОСОБА_7 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, понесені на залучення експертів для проведення судових експертиз: інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/104-23/23011-ІТ від 14.08.2023 2390 (дві тисячі триста дев`яносто) гривень 00 копійок, інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/104-23/12383-ІТ від 11.09.2023 - 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) гривень 00 копійок; інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/112-23/8720-ІТ від 11.09.2023 - 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 00 копійок.

Матеріали кримінального провадження № 0000063 від 14.03.2023 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у судовій справі №193/1555/23 (провадження №1-кп/193/137/23).

З підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровської області. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та потерпілому.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1