Єдиний унікальний номер 205/8567/23
1-кп/205/991/23

У Х В А Л А

17 жовтня 2023 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000951 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні адвокатом заявлено клопотання про визнання очевидно недопустимими доказами у кримінальному провадженні № 0000951, а саме, протоколу огляду місця події від 23.06.2023 року; протоколу затримання особи відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні злочину від 23.06.2023 року СВ ВП № 3 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 ; протоколу огляду місця події від 23.06.2023 року, складеного о 20 годині 30 хвилин, та як наслідок протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 15.08.2023 року та відповідний диск до нього; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 15 серпня 2023 року.

У судовому засіданні сторона захисту підтримала заявлене клопотання.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала клопотання свого захисника, просила задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував. Пояснив, що дані докази здобуті у відповідності до норм чинного законодавства, будь-яких порушень прав обвинуваченої не встановлено. Зауважив, що колегія суддів може прийняти рішення про недопустимість доказів у нарадчій кімнаті при вирішенні справи по суті.

Вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши клопотання, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Згідно з ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Разом з тим, заявлені в клопотанні докази, що просять визнати очевидно недопустимими, можуть бути визнані недопустимими під час ухвалення колегією суддів остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження, шляхом дослідження цих доказів у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження. Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

Відтак, клопотання захисника зводиться до оцінки процесуальних документів, отриманих під час досудового розслідування. У той же час, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що доводи, викладені захисником, безумовно підлягають оцінці при наданні колегією суддів аналізу доказів під час ухвалення остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження

У відповідно до ст. 94 КПК України , слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке обґрунтовується на загальному, повному й непередбаченому дослідженні всіх видів кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, сукупності зібраних доказів - з точки зору достатньості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

На час розгляду даного клопотання триває судовий розгляд кримінального провадження. Конкретних ознак очевидної недопустимості доказів не зазначено, а тому колегія суддів вважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 89, 376 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні заяви захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 , про визнання доказів очевидно недопустимим у кримінальному провадженні № 0000951, а саме, протоколу огляду місця події від 23.06.2023 року; протоколу затримання особи відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні злочину від 23.06.2023 року СВ ВП № 3 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 ; протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 15.08.2023 року з відповідним диском до нього відмовити.

Повний текс ухвали складений і оголошений учасниками судового провадження 20.10.2023 року о 14.00 год.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, які можуть бути оскаржені.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3