Справа № 344/621/24
Провадження № 1-кс/344/332/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000485 від 22.09.2023 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000485 від 22.09.2023 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 ч. 3 ст. 307 КК України.

Установлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_7 , з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено та психотропних речовин, обіг яких обмежено, при невстановлених слідством обставинах, в невстановленому місці та в невстановлений час, незаконно придбав у особливо великих розмірах, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - параметоксіамфетамін (ПМА), та у особливо великих розмірах психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін.

Грубо порушуючи вимоги ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_7 , незаконно, з метою подальшого збуту, зберігав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - параметоксіамфетамін (ПМА) та психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін по місцю їхнього проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

13 січня 2024 року працівниками поліції, відповідно до ували слідчого судді Івано-Франківського міського суду, в ході проведення обшуку по місцю фактичного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено 138 пакетиків із вмістом порошкоподібної речовини, яка являється психотропною речовиною, обіг якої обмежено, - амфетамін, вагою більше15,0 грам, 93 пакети із вмістом таблеток та їх частин, жовтого кольору зовні схожою на особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - параметоксіамфетамін (ПМА), вагою більше 15,0 грам, яку ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_7 , незаконно придбав, зберігав з метою збуту розфасувавши у полімерні пакетики, що згідно із Таблицею № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 є особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_7 , незаконно придбав, зберігав з метою збуту у особливо великих розмірах - параметоксіамфетамін (ПМА), що згідно Таблиці № 1, списку №2, затвердженої постановою КМ України від 06.05.2000, №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» є особливо небезпечною психотропною речовиною та у особливо великих розмірах амфетамін, що згідно Таблиці № 2, списку №2, затвердженої постановою КМ України від 06.05.2000, №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» є психотропною речовиною обіг якої обмежено.

У той же час, про злочинний умисел ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , спрямований на збут особливо небезпечних психотропних речовин та психотропних речовин свідчить особливо великий їх розмір, їх розфасування в окремі пакетики, обмотування їх клейкою стрічкою, значна кількість вилучених засобів для пакування, електронні ваги для їх зважування в процесі фасування.

Як зазначено у клопотанні, у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючий, не одружений, українець, громадянин України.

13 січня 2024 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 14 січня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри, як зазначено у клопотанні, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами а саме: речовими доказами - психотропними речовинами та особливо небезпечними психотропними речовинами, висновками судово-хімічних експертиз, протоколами обшуків, протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочину, матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

- п. 3 - незаконно впливати на іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на його показання, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування.

- п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування чи судового розгляду;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 з метою одержання так би мовити легкого заробітку від збуту психотропних речовин обіг яких обмежено та особливо небезпечних психотропних речовин обіг яких заборонено може продовжити займатися злочинною діяльністю.

Отже, на думку слідчого і прокурора, запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, викладених в ньому, просили клопотання задовольнити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання та просили відмовити в його задоволенні, обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, 13 січня 2024 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14 січня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя зауважує, що зміст матеріалів кримінального провадження, які додано до клопотання, свідчить про те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, які містяться у матеріалах справи, а саме: речовими доказами - психотропними речовинами та особливо небезпечними психотропними речовинами, висновками судово-хімічних експертиз, протоколами обшуків, протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочину, матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності. Підозрюваний в судовому засіданні свою причетність до інкримінованих йому дій визнавав.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

- п. 3 - незаконно впливати на іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на його показання, що, в свою чергу, може зашкодити проведенню досудового розслідування.

- п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може приховувати докази злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування чи судового розгляду;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 з метою одержання прибутку від збуту психотропних речовин, обіг яких обмежено, та особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, може продовжити займатися злочинною діяльністю.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором доведено існування зазначених у клопотанні ризиків.

В ході розгляду клопотання стороною захисту не спростовано існування ризиків, на які покликається слідчий у поданому клопотанні, і слідчий суддя вважає такі ризики наявними.

Всі доводи захисту не дають достатніх підстав слідчому судді вважати доведеним відсутність встановлених ризиків, і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Крім того, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

В ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором доведено, що в даному кримінальному провадженні, враховуючи конкретні його обставини та інкриміновану ОСОБА_5 участь у кримінальному правопорушенні, наслідки даного правопорушення, його характер, щодо підозрюваного неможливим є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання тим ризикам, існування яких доведено в судовому засіданні.

На думку слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, цілодобового домашнього арешту як про це клопотала сторона захисту, не унеможливить прояву встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260,261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631 цього Кодексу.

ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що належить до категорії особливо тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті - до дванадцяти років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Вказана обставина враховується слідчим суддею при вирішенні питання щодо можливості не визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Відтак, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, наслідки злочину, вважаю за необхідне не визначати заставу, як альтернативний запобіжний захід.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_5 , існування ризиків, які можуть перешкодити встановленню істини в даному кримінальному провадженні, відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження на цьому його етапі.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 12 березня 2024 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту в залі суду, а тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.01.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1