Справа № 333/4539/22
Провадження № 1-кп/333/198/24
УХВАЛА

25 січня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , особи, відносно якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , представника ОСОБА_6 ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6

19.01.2024 року від прокурора надійшло клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 .

Під час судового засідання встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 на цей час перебуває у лікарні. Його захисник ОСОБА_9 до суду направив заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю обвинуваченого.

З урахуванням того, що строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 спливає 30.01.2024 року, останній ще певний час буде перебувати у лікарні (післяопераційний період), тому головуючим на обговорення було поставлено питання про невідкладний розгляд клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу.

Прокурор не заперечувала проти невідкладного розгляду вказаного питання, захисник ОСОБА_5 просив відкласти розгляд даного клопотання після видужання обвинуваченого, ОСОБА_6 , його захисник та законний представник вказане питання залишили на розсуд суду.

Враховуючи, що копію клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 отримали своєчасно (ще 19.01.2024 року), останній присутній на цей час у судовому засіданні, відсутні відомості про поважність неявки до суду іншого захисника ОСОБА_4 ОСОБА_9 , строк дії запобіжного заходу у обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 31.01.2024 року і до цього часу відсутня можливість провести судове засідання у повному складі через лікування ОСОБА_4 , суд вирішив продовжити судовий розгляд лише для розгляду клопотання прокурора.

Прокурор підтримала своє клопотання та зазначила, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити дію запобіжного заходу, враховуюче, що під час проведення досудового розслідування у обвинуваченого була встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які на цей час не відпали.

Так, обвинувачений може переховуватися від суду з метою ухилення від покарання у зв`язку з тим, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі за скоєння особливо тяжкого злочину, за який передбачено кримінальну відповідальність у виглядi позбавлення волі вiд семи до дванадцяти рокiв з конфіскацією майна. Крім того, ОСОБА_4 можевчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням відомостей про судимість останнього, який був неодноразово засуджений за скоєння злочинів проти власності, судимість за які в установленому законом порядку не зняті та не погашені. Тому, відносно ОСОБА_4 жоден iз більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не зможе запобігти встановленим ризикам.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , зазначивши, що ризики, вказані прокурор є безпідставними, тобто не підтверджуються жодними фактичним даними. ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання не порушував обраний йому запобіжний захід. Вплинути на свідків, обвинувачений вже не зможе, так як вони були допитані під час судового розгляду. ОСОБА_4 на цей час є не судимою особою. Жодного вироку, який набрав законної сили відносно ОСОБА_4 не має. Враховуючи вказані обставини, вважає, що в даному випадку ОСОБА_4 можливо застосувати особисте зобов`язання.

ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_7 та законний представник ОСОБА_8 питання про продовження дії строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 залишили на розсуд суду.

Розглянувши питання доцільності продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , заслухавши доводи прокурора, думки учасників процесу, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Встановлено, що 16.05.2022 року ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід тримання під вартою по 14.07.2022 року. У подальшому, ухвалами слідчих суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя вказаний запобіжний захід був продовжений по 09.09.2022 року та 13.10.2022 року.

Ухвалами Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2022 року, 08.12.2022 року, 25.01.2023 року, 21.03.2023 року, 15.05.2023, 27.06.2023 року, 14.08.2023 року, 09.10.2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено строк запобіжного заходу по 11.12.2022 року, 05.02.2023 року, 25.03.2023 року, 19.05.2023 року, 13.07.2023 року, 25.08.2023 року, 12.10.20223, 07.12.2023 року, відповідно.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2023 року запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 було змінено: з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю по 30.01.2024 року із виконанням таких процесуальних обов`язків:

1) прибувати до судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження за першою вимогою;

2) не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

3) повідомляти суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

4) носити електронний засіб контролю.

Згідно вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Прокурор, на думку суду, довів наявність фактів, зміст яких переконав суд у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, вказане в обвинувальному акті. При цьому, суд також враховував показання потерпілого, надані останнім під час судового розгляду, а також письмові докази, надані прокурором та досліджені судом. Вказані докази суд оцінює лише з точки зору обґрунтованої підозри обвинуваченому ОСОБА_4 .

Тобто, на даному етапі судового розгляду підозра відносно ОСОБА_4 цілком обґрунтована, а доводи сторони захисту, обов`язково будуть перевірятися в ході судового розгляду у встановленому законом порядку.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , суд оцінює та враховує у сукупності такі обставини: особистість обвинуваченого (раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності; обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, у лікаря нарколога не перебуває), його майновий стан (офіційно не працює, відсутні докази щодо наявності постійного щомісячного доходу), соціальні зв`язки (перебуває у цивільному шлюбі; має постійне місце реєстрації та проживання у м. Запоріжжі; має на утриманні доньку 2015 року народження, з якою фактично разом не проживає).

Також, судом враховується і тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна).

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні особливо тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні та продовженні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Тому суд, вважає, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, і це дає підстави вважати, що останній, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та невідворотність покарання за його вчинення в разі доведення вини, буде переховуватись від суду. Приймаючи до уваги суворість покарання, яке передбачено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, суд вважає, що негативні наслідки від спроби переховуватись від органів досудового розслідування або суду, створять для нього меншу шкоду, ніж ймовірність бути притягнутим до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання.

ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, при чому, востаннє звільнився з місць позбавлення волі у квітні 2018 року. Також, на цей час відносно ОСОБА_4 у Комунарському районному суді м. Запоріжжя та Токмацькому районному суді Запорізької області перебувають кримінальні провадження у скоєнні умисних кримінальних правопорушень (за ч.2 ст.186 КК України). Крім того, відсутні достовірні відомості щодо отримання обвинуваченими щомісячного постійного доходу.

Таким чином, у суду є певні переконання, що ризик продовження злочинної діяльності є очевидним та таким, що може справдитися із великим ступенем вірогідності. Такі висновки ґрунтуються, у першу чергу на відомостях щодо відсутності офіційного та постійного місця роботи обвинуваченого, та, як наслідок, відсутності законних джерел доходу.

Отже, при аналізі пояснень учасників судового засідання, дослідженні матеріалів кримінального провадження, на думку суду, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжують існувати ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, суд, з урахуванням викладеного, приймає рішення про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 із застосуванням електронного засобу контролю з покладенням на нього певних процесуальних обов`язків.

Водночас, під час розгляду питання про доцільність продовження вказаного запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд розглянув можливість застосування до ОСОБА_4 особистого зобов`язання, на якому наполягав захисник ОСОБА_5 .

Проте, в даному випадку, враховуючи особистість обвинуваченого, суд вважає, що встановлені ризики є настільки вагомими, що особисте зобов`язання не зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 при застосуванні до нього вказаного запобіжного заходу.

Керуючись вимогами ст. ст. 176, 177, 181, 183, 194, 331, 372, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з перебуванням останнього за адресою: АДРЕСА_1 строком по 23.03.2024 року (включно) із застосуванням електронного засобу контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження за першою вимогою;

2) не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

3) повідомляти суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

4) носити електронний засіб контролю.

Копію ухвали для виконання та контролю в частині застосування відносно ОСОБА_4 цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю надіслати начальнику відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області та до ГУНП в Запорізькій області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26.01.2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1