Справа № 192/320/18
Провадження № - 1кп/201/165/2023
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000003 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Широкопілля Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

потерпілий

ОСОБА_6 . Формування обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1. 02 січня 2018 року приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , взявши з собою із дому вогнепальну зброю - двоствольну гладкоствольну мисливську рушницю 16 калібру моделі «БМ» № НОМЕР_1 , 1960 року випуску виробництва Тульського збройового заводу, яка згідно висновку експерта №25/3.1./91, придатна для пострілу з лівого ствола внаслідок несправності ударного (спускового) механізму правого ствола, прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_7 , де на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, реалізуючи свій злочинний умисел, умисно здійснив один неприцільний постріл з вищевказаної рушниці в область грудної клітини тулубу ОСОБА_7 (в область серця), чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді дробового сліпого поранення грудної клітини з ушкодженням кісток скелету та ушкодженнями внутрішніх органів (ушкодженням правої та лівої легені, діафрагми, 5 ребра та тіл грудних хребців ліворуч, руйнування серця), які згідно висновку експерта № 30 від 30.01.2018 року, є прижиттєві, розділенню не підлягають та у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню, є небезпечними для життя в момент їх утворення, від яких 02 січня 2018 року настала смерть потерпілого ОСОБА_7 , та які перебувають у причинному зв`язку з її настанням. Після чого, ОСОБА_8 із зброєю в руках покинув подвір`я ОСОБА_7 .

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 115 КК України, а саме, умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

ІІ. Позиція сторони захисту

2. Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково і пояснив суду, що він разом із загиблим ОСОБА_7 мешкали по сусідству у с. Широкопілля Солонянського району Дніпропетровської області. Вони конфліктували через поведінку ОСОБА_7 , який у нетверезому стані влаштовував сварки з приводу різних незначних причин, погрожував лопатою, у зв`язку із чим обвинувачений побоювався потерпілого, який реально міг спричинити шкоду. 02 січня 2018 року обвинувачений разом з ОСОБА_9 розпивали спиртні напої вдома обвинуваченого в будинку АДРЕСА_1 . Вони почули з двору домоволодіння ОСОБА_7 , крики і нецензурну лайку і вирішили піти і подивитися, що трапилось. Підійшовши в двір будинку потерпілого, до них несподівано вибіг зі свого будинку ОСОБА_7 з сокирою в руках і наніс один удар по голові ОСОБА_9 , від чого останній впав на землю та не ворушився. Після цього ОСОБА_7 замахнувся сокирою на обвинуваченого, той злякався і побіг у напрямку свого будинку не оглядаючись, однак чув, що ОСОБА_7 продовжував його переслідувати. Обвинувачений забіг у свій двір, побіг до гаражу, звідки взяв мисливську рушницю, яка висіла на стіні, так як злякавшись за своє життя. Однак, коли він вийшовши у двір, то ОСОБА_7 не було. Обвинувачений вирішив піти з рушницею в руках до двору ОСОБА_7 для того, щоб надати допомогу ОСОБА_9 , який в цей час лежав на землі з окровавленою головою та намагався піднятися. Перебуваючи в дворі потерпілого обвинувачений побачив як ОСОБА_7 знову вибіг з будинку із сокирою в руках і направився в бік обвинуваченого. Злякавшись за своє життя, намагаючись захистити себе і свого товариша ОСОБА_9 , обвинувачений направив в бік ОСОБА_7 рушницю та, взвівши гачок, намагався налякати ОСОБА_7 , щоб останній зупинився, однак потерпілий продовжував йти у його напрямку, будучи в емоційному стані, у зв`язку із чим, переживаючи за своє життя, розуміючи, що ОСОБА_7 може його вбити сокирою, не прицілюючись, рефлекторно, натиснув на гачок рушниці, від чого пролунав постріл і ОСОБА_7 впав на землю. Злякавшись та будучи у шоковому стані, обвинувачений кинув рушницю і побіг до себе додому. Обвинувачений наголосив, що не хотів вбивати ОСОБА_7 , а його дії були обумовлені необхідною обороною від протиправних дій ОСОБА_7 , який намагався вбити його і товариша за допомогою сокири.

3. Захисник вважав не доведеною вину обвинуваченого належними і допустимими доказами, оскільки всі вони зібрані неналежною особою, так як в матеріалах справи відсутні документи, які уповноважують слідчого на вчинення процесуальних дій.

Також захисник вважає недопустимим доказом протокол огляду домоволодіння ОСОБА_3 і, відповідно, всі вилучені в ході цього огляду докази, так як огляд проведено до внесення відомостей до ЄРДР, без дозволу слідчого судді і фактично під оглядом завуальовано обшук. Сам ОСОБА_3 дозволу на огляд не давав, а той дозвіл який є у справі, не можна приймати до уваги, так як він написаний слідчим і підписаний обвинуваченим, який перебував у шоковому стані, стані алкогольного сп`яніння і фактично був затриманий за підозрою у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Ще однією підставою визнання цього доказу недопустимим є те, що в огляді приймав участь ОСОБА_3 , який був затриманий за підозрою у вчиненні особливо тяжкого злочину і при цьому не був забезпечений захисником, як того вимагає КПК.

Оскільки всі вилучені в ході огляду докази є недопустимим то відомості виявлені в них під час їх оглядів, а також проведені експертизи є також недопустимими згідно доктрини «плодів отруйного дерева».

Також захисник вважає недопустимими доказами протокол огляду пластикового пижа, контейнеру та дробин, так як вони отримані від експерта не у спосіб передбачений КПК, адже слідчий не є учасником експертизи і не міг отримати доступ до цих речей без тимчасового доступу до цих речей.

Недопустимим захисник вважає і протокол відібрання біологічних зразків обвинуваченого, так як той не містить часу проведення цієї слідчої дії, що унеможливлює розуміння чи був ОСОБА_3 у статусі підозрюваного, так як про підозру повідомлено в цей же день і, відповідно, він був позбавлений права на захист, так як слідча дія проводилась без захисника.

Щодо показань свідка ОСОБА_10 , то захисник вважає їх неправдивими, так як остання вказала, що потерпілий вдруге вийшов з будинку без сокири, а сокира виявилась біля трупу потерпілого. Також свідок стверджувала, що вона і потерпілий в той день були тверезими, хоча у потерпілого в крові знайдено алкоголь.

Крім того, захисник звернула увагу, що прокурором не доведено мотив і мету вчинення злочину

ІІІ. Досліджені у судовому засіданні докази.

4. Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до якого 03 січня 2018 року о 04:35 годин внесено відомості про те, що 02 січня 2018 року по АДРЕСА_1 було виявлено труп ОСОБА_7 з вогнепальним пораненням грудної клітини. (т.1 а.с. 1)

5. Доручення заступника начальника ВП Начальника СВ Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на здійснення досудового слідства слідчим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

6. Протокол огляду місця події та фотознімки до нього від 03 січня 2018 року з якого встановлено, що слідчим у присутності двох понятих, судово-медичного експерта, в період часу з 01.50 год. до 02.40 год. на території домоволодіння АДРЕСА_1 біля фасадної стіни будинку на поверхні землі виявлено труп ОСОБА_7 , на светрі якого мається наскрізний розрив тканин ліворуч нерівної округлої форми з велико та дрібно зубчастими краями, під яким, на передній поверхні грудної клітини ліворуч мається рана не рівно округлої форми, а поряд з трупом на вдістані 12 см. від правої ноги виявлено сокиру. Також зроблені змиви речовини бурого кольору. (т. 1, а.с. 6-17).

7. Висновок експерта № 30 від 30 січня 2018 року (т. 1 а.с. 27-32), відповідно до якого в ході огляду трупа ОСОБА_7 виявлено: ділянки емфіземи у легенях. Дрібні групки з просвітленою цитоплазмою у паренхімі печінки. Ознаки вогнищевої деліпідізації деяких клітин коркової речовини наднирника. Нерівномірне кровонаповнення судин нирок. Малокрівея судин міокарда. Ознаки зернисто-вакуольної дистрофії у печінці. У порожнинах серця та великих судин темно-червона рідка кров.

При судово-імунологічному дослідженні крові з трупа встановлена група ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

При експертизі трупа виявлено: на передній поверхні грудної клітини, ліворуч, вогнепальну, дробову, сліпу рану. Від країв вище ще зазначеної рани, розташований рановий канал зліва на право, дещо зверху вниз, спереду назад, довжиною до близько 16 см, який сліпо закінчується на бічній поверхні тіл 9,10,11 грудних хребців, У кінці зазначеного ранового каналу напівзруйнований пластмасовий контейнер циліндричної форми. Вищезазначений рановий канал, розташований у товщі м`яких тканин грудної клітини, ліворуч; товщі 5 ребра, ліворуч, у товщі «серцевої сорочки» (перикарда); товщі серця. Безпосередньо навколо вищезазначеної рани, наскрізні, дрібні, однотипні ушкодження (рани) з дефектами тканини («мінус-тканина») у їх межах, в кількості 19. Від країв ран, які розташовані навколо вищезазначеної рани, розташовані ранові канали зліва на право, дещо зверху вниз, спереду назад, довжиною від 5-7 см до 16-17 см, деякі з яких закінчуються у товщі правої та лівої легені; діафрагмі, товщі тіл 9,10,11 грудних хребців де виявлені металеві сторонні тіла (дріб). Свіжий інфільтруючий крововилив у стромі посмугованого м`яза з розшаруванням колагенових волокон строми ранового каналу передньої поверхні грудної клітини ліворуч. Свіжий інфільтруючий крововилив з ознаками слабко вираженого перифокального набряку м`яких тканин з крововиливом кінця ранового каналу на бічній поверхні грудних хребців, ліворуч, та перикарда. Невеликий дефект (ушкодження) невірно розгалуженої щілиноподібної форми з формуванням окремих дрібних фрагментів та порушенням цілісності міокарда, дрібновогнищеві крововиливи у стінці дефекта у серці. Вогнищеві та розповсюджені інтра- та екстра альвеолярні крововиливи у легенях. Ознаки вогнищевої деліпідізації деяких клітин коркової речовини наднирника. Нерівномірне кровонаповнення судин нирки. Малокрівея судин міокарда. Ознаки зернисто-вакуольної дистрофії у печінці. У лівій палевральній порожнині розташовано близько 1000 мл темно-червоної рідкої крові. Крововиливи у товщі м`яких тканин ранових каналів, плеврою легень, епікардом.

Виявлені при експертизі трупа тілесні ушкодження на передній поверхні грудної клітини ліворуч є вхідним отвором і заподіяне при пострілі з ручної вогнепальної (дробової) зброї, відносно суцільним (компактним) снарядом, який володів високою кінетичною енергією та пробивною дією, до складу якого входили з`єднання свинцю. Навколо отвору маються пошкодження, які є елементами дробового (шротового) осипу. В області рани виявлено в значній кількості вміст свинцю, а також виявлено миш`як, цинк, залізо, кремній (згідно даних рентген-флюоресцентного дослідження).

Виявлені при експертизі трупа тілесні ушкодження прижиттєві, розділенню не підлягають, у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню, згідно пункту 2.1.1а «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ № 6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 16 січня 1995 року); є небезпечними для життя в момент їх утворення та знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті.

Смерть ОСОБА_7 наступила від вогнепального, дробового, сліпого поранення грудної клітини з ушкодженням кісток скелету та ушкодженням внутрішніх органів (ушкодження правої та лівої легені, діафрагми, 5 ребра та тіл грудних хребців ліворуч, руйнування серця), що підтверджується даними судово-медичної експертизи.

При судово-токсикологічному дослідженні крові трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 1,44% у крові, 2,81% у сечі, що стосовно до живих осіб відповідає легкому алкогольному сп`янінню.

Крім того, в ході судово-медичної експертизи, з раньових каналів трупа ОСОБА_7 були вилучені металеві сторонні тіла (дріб) та контейнер.

8. Протокол огляду від 09 січня 2018 року (т. 1, а.с. 116), відповідно до якого, слідчим у присутності експерта ОСОБА_14 в приміщенні Комунального закладу «Дніпропетровська обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради було оглянуто видані судово-медичним експертом 13 металевих предметів (дріб) і пластиковий пиж (контейнер), вилучених з тіла ОСОБА_7 під час експертизи згідно пояснень експерта.

9. Письмовий дозвіл від імені ОСОБА_3 на огляд його домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 . (т. 2 а.с. 33);

10. Протокол огляду місця події від 03 січня 2018 року та фотознімки до нього відповідно до якого, слідчим у присутності двох понятих за участю ОСОБА_3 в період з 03:00 годин до 04:00 годин, було проведено огляд домоволодіння АДРЕСА_1 в ході чого в будинку виявлено куртку чорну чоловічу, 14 патронів у пластиковому прозорому контейнері споряджені металевими дробинами та 5 заводських патронів. В ході огляду прилеглої території за домоволодінням ліворуч від стіни гаражу на землі виявлена мисливську рушницю ТОЗ БМ з нашаруванням речовини бурого кольору. (т. 1, а.с. 34-43)

11. Протокол огляду від 03 січня 2018 року (т. 1, а.с. 79), відповідно до якого, слідчим у присутності двох понятих в приміщенні кабінету № 302 Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було оглянуто виявлену та вилучену на місці події мисливську рушницю ТОЗ БМ, № НОМЕР_2 .

12. Висновок експерта № 25/3.1/91 від 31 січня 2018 року (т. 1, а.с. 132-139), згідно з яким, рушниця, вилучена 03 січня 2018 року, є вогнепальною зброєю двоствольною гладкоствольною мисливською рушницею 16 калібру, моделі «БМ» № НОМЕР_1 , 1960 року випуску, виробництва Тульського збройового заводу. В наданому вигляді рушниця придатна до стрільби з лівого ствола, внаслідок несправності ударного (спускового) механізму правого ствола, проведення пострілів з правого ствола рушниці можливо лише шляхом нанесення ударів по спиці курка правого ствола.

Стріляна гільза, яка знаходилася в патроннику лівого ствола двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру, моделі «БМ» № НОМЕР_1 , 1960 року випуску, є однотипною гільзам п`яти патронів до гладкоствольної мисливської зброї 16 калібру, вилучених з дому ОСОБА_3 , які надані на дослідження в сейф-пакеті № 023132.

Тринадцять шротин та полімерний пиж-контейнер, видані судово-медичним експертом Дніпропетровського обласного бюро СМЕ ОСОБА_15 , вилучені ним під час розтину тіла трупу ОСОБА_7 , могли бути елементами спорядження патрону, стріляна гільза якого знаходилася в патроннику лівого ствола двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру, моделі «БМ» № НОМЕР_1 , 1960 року випуску, наданої на дослідження.

13. Доручення регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 03.01.2018, згідно якого ОСОБА_3 призначено захисника о 06:00 годині ранку на підставі повідомлення слідчого (т. 1 а.с. 70)

14. Протокол затримання ОСОБА_3 , складений 03.01.2018 о 07:00 годин згідно якого обвинуваченого затримано в цей день о 02:00 годині. (т. 1 а.с. 75)

15. Протокол отримання зразків для експертизи від 03 січня 2018 року без вказівки часу (т. 1, а.с. 74), відповідно до якого, ОСОБА_3 (без вказівки його процесуального статусу та без участі захисника) добровільно надав можливість отримати зразки його нігтів та пальців, а також змиви з долоней і пальців.

16. Висновок експерта № 1/5.1/352 від 09 лютого 2018 року (т. 1, а.с. 124-127), відповідно до якого, на наданій на дослідження 18 січня 2018 року куртці ОСОБА_3 виявлені сліди дифеніламіну (стабілізатору нітроцелюлозних порохів). На наданий на дослідження 18 січня 2018 року змивах з долонних поверхонь правої та лівої руки ОСОБА_3 слідів дифеніламіну (стабілізатору нітроцелюлозних порохів) у межах чутливості застосованого методу дослідження слідів продуктів пострілу не виявлено.

17. Свідок ОСОБА_10 , в судовому засіданні пояснила, що в 2017-2018 роках вона зустрічалась з потерпілим, іноді приїздила до нього в гості. Він був запальним, любив випити і побитись. Вона приїхала до потерпілого на святкування Нового року і 01 та 02 січня вони святкували, а ввечері 02 січня 2018 року вже лягли відпочивати в спальні вікно якої виходить на вулицю. Через деякий час вони почули шум, голосний стукіт у вікна і крики ОСОБА_16 виходь. Ми тут все поб?ємо. Свідок злякалась і просила потерпілого не виходити, однак той не послухав схопив сокиру і побіг на вулицю. Свідок вийшла за ним в кімнату, вікна якої виходять у двір і через вікно побачила біля порога чоловіка похилого віку, а на порозі бомжа, який тримав в руках ніж. Потерпілий вибіг з хати і відразу напав на бомжа і почав бити його сокирою. Свідок злякалась і відійшла від вікна. Далі вона не бачила що відбувалось, однак дуже скоро потерпілий повернувся, сказав, що це приходив його сусід з якимось бомжем, заспокоїв її і вони пішли відпочивати. Приблизно через 15 хвилин вони знову почули крики тих же людей, які свідок впізнала по голосам. Вони вимагали від потерпілого щоб той вийшов і погрожували. Потерпілий знову вийшов до них але вже без сокири і свідок почула тупий звук потім слова: Ми його вбили. Ходімо і вона почула як люди пішли з двору. Після цього свідок вийшла на двір і побачила лежачого на землі потерпілого. Вона покликала сусіда, який сказав, що потерпілий помер.

18. Протокол проведення слідчого експерименту від 28.02.2018 року (т. 1, а.с. 178-183) за участю свідка ОСОБА_9 згідно якого останній показав як вони з ОСОБА_3 , зайшли на подвір`я будинку ОСОБА_7 . Далі ОСОБА_9 став біля вікна будинку, а обвинувачений позаду свідка. Зненацька з будинку з сокирою вибіг ОСОБА_7 який почав наносити удари свідкові від чого той впав на землю і під ударами потерпілого виповз на вулицю та пішов до свого будинку. При цьому ОСОБА_3 він не бачив.

19. Протокол проведення слідчого експерименту від 07 лютого 2018 року (т. 1, а.с. 156-162), відповідно до якого, обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника, відтворив на місці вчинення кримінального правопорушення його обставини і обстановку та описав події так як вони зафіксовані на відеозапису та так як обвинувачений повідомив їх в судовому засіданні.

20. Висновок експерта № 12е від 28.02.2018 згідно якого у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у виді гострої черепно мозкової травим, струсу головного мозку. Забійної рани голови, забію лівої половини грудної клітини та середньо третини лівого плеча, пішкірні гематоми та рубець в потиличній області ліворуч, які можливо виникли 02.01.2018 та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я та могли утворитись при механізмі на який вказує ОСОБА_9 .

21. Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1 від 03 січня 2018 року (т. 1, а.с. 61), а також складений за його результатами висновок № 1 від 03 січня 2018 року (т. 1, а.с. 62), відповідно до якого, ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

22. Висновок судово-психіатричного експерта № 40 від 06 лютого 2018 року (т. 1, а.с. 153-155), відповідно до якого, ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав та в теперішній час не страждає. Виявляв та виявляє в теперішній час легкий когнітивний розлад. У період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, іспитований не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності, коли він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. В теперішній час іспитований також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

ІV. Оцінка Суду.

23. Оцінюючи надані сторонами докази з точки зору належності, суд вважає, що висновок експерта № 1/5.1/352 від 09 лютого 2018 року в частині дослідження біологічних зразків ОСОБА_3 та самі біологічні зразки отримання яких зафіксовано в протоколі отримання зразків для експертизи від 03 січня 2018 року (див. п. 15, 16) не відповідають вимогам належності, оскільки ці документи не підтверджують та не спростовують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також будь-яких інших обставин, що мають значення для кримінального провадження.

24. Інші досліджені та описані вище докази є належними, так як відповідають критеріям визначеним в ст. 85 КПК України та підтверджують обставини, які підлягають доказуванню і мають значення для кримінального провадження.

25. Оцінюючи надані сторонами докази з точку зору їх допустимості, суд вважає за необхідне визнати недопустимими доказами куртку чоловічу, 14 патронів у пластиковому прозорому контейнері споряджені металевими дробинами та 5 заводських патронів, вилучені в ході огляду домоволодіння АДРЕСА_1 з огляду на наступне.

25.1. Згідно ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи, а згідно ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

В той же час ч. 1 ст. 233 КПК передбачає можливість проникнення до володіння особи за її добровільною згодою.

Згідно усталеної практики ВС (справи № 671/1486/17, № 740/1347/16) таке проникнення вважається правомірним за умови, що були наявні процесуальні гарантії, які захищали здатність особи висловлювати свою справжню думку при наданні згоди на проникнення.

25.2. В судовому засіданні встановлено, що огляд домоволодіння розпочато 03.01.2018 о 03:00 годин (див п. 10), при цьому ОСОБА_3 вже з 02:00 годин був у статусі затриманого за підозрою у вчиненні особливо тяжкого злочину (див п. 14). При цьому адвоката йому було залучено лише о 06:00 годині (див п. 13).

Враховуючи викладене, а також те, що заява ОСОБА_3 про надання дозволу на проникнення (див п. 9) складена очевидно не ОСОБА_3 , а третьою особою і лише підписана обвинуваченим, в сукупності з тим, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння і опинився очевидно в нетиповій для себе ситуації, без можливості порадитись з захисником, суд приходить до висновку, що на той момент не було забезпечено достатньо гарантій, щоб бути переконаним слідчому у добровільності дій ОСОБА_3 при наданні згоди на проникнення.

25.3. Таким чином, вилучені в ході огляду домоволодіння куртка чоловіча, 14 патронів у пластиковому прозорому контейнері споряджені металевими дробинами та 5 заводських патронів слід визнати недопустимим доказами на підставі п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК , оскільки вони здобуті внаслідок істотного порушення права обвинуваченого на приватне життя та права не свідчити проти себе і здійснення огляду відбулось без дозволу суду та з суттєвим порушенням умов ч. 1 ст. 233 КПК яка дозволяє проникнення до приміщення без дозволу суду.

26. В той же час, вилучена в ході огляду рушниця була віднайдена за межами домоволодіння, що видно з протоколу огляду, а тому вона не підпадає під перелік доказів, які визнаються недопустимими на підставах описаних в попередньому пункті .

27. Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ у рішеннях Гефген проти Німеччини, Яременко проти України та інших, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

З огляду вказане, а також на визнання недопустимими доказами куртки чоловічої, 14 патронів у пластиковому прозорому контейнері споряджені металевими дробинами та 5 заводських патронів підлягають визнанню недопустимими висновок експерта № 25/3.1/91 від 31 січня 2018 року в частині висновку про те, що стріляна гільза, яка знаходилася в патроннику лівого ствола двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру, моделі «БМ» № НОМЕР_1 , 1960 року випуску, є однотипною гільзам п`яти патронів до гладкоствольної мисливської зброї 16 калібру, вилучених з дому ОСОБА_3 , які надані на дослідження в сейф-пакеті № 023132, а також висновок експерта № 1/5.1/352 від 09 лютого 2018 року (т. 1, а.с. 124-127) в частині того, що на наданій на дослідження 18 січня 2018 року куртці ОСОБА_3 виявлені сліди дифеніламіну (стабілізатору нітроцелюлозних порохів).

28. В іншій частині висновки вказаних експертів є допустимими і підлягають оцінці в загальному порядку в сукупності з іншими доказами.

60. Інші докази, надані стороною обвинувачені відповідають критеріям допустимості і суд не знаходить підстав стверджувати, що вони отримані з порушенням вимог КПК України, а доводи захисту про недопустимість неспроможні про що детально описано нижче.

61. Оцінюючи всі інші докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України з огляду на наступне.

62. Обвинувачений не заперечував проти того, що саме він знаходився на території домоволодіння ОСОБА_7 і саме він здійснив постріл з рушниці, яка була вилучена біля домоволодіння обвинуваченого.

Факт пострілу в потерпілого саме з цієї рушниці підтверджується висновком експерта № 25/3.1/91 (див п. 12), а факт смерті потерпілого саме від пострілу здійсненого з рушниці підтверджується висновком експерта № 30 від 30 січня 2018 року (див п. 7) в сукупності з протоколом огляду домоволодіння потерпілого, де й було виявлено тіло останнього (див п. 6).

63. Таким чином суд вважає доведеним поза розумним сумнівом той факт, що смерть потерпілого наступила внаслідок пострілу з рушниці, зробленого обвинуваченим на території домоволодіння АДРЕСА_2 в кінці доби 02.01.2018, а отже встановлена об`єктивна сторона злочину передбаченого ст. 115 КК України.

64. Залишається невирішеним питання наявності умислу в діях обвинуваченого і, відповідно, суб`єктивної сторони складу злочину передбаченого ст. 115 КК України.

65. Вирішуючи це питання суд оцінює в своїй сукупності показання свідка ОСОБА_10 про те, що ввечорі 02.01.2018 вона з потерпілим вже відпочивали і ніяких сварок чи криків з їх будинку не було, що свідчить про те, що обвинувачений і ОСОБА_9 вперше прийшли до будинку потерпілого не з причин вказаних обвинуваченим в його показаннях а з інших невстановлених причин, якими могли бути і особиста неприязнь до потерпілого, що виникла задовго до цих подій згідно показань ОСОБА_10 і ОСОБА_3 .

При цьому оцінюючи показання обвинуваченого і ОСОБА_10 в частині відсутності сварки і криків на той момент, суд вважає за необхідне прийняти як достовірний доказ саме показання ОСОБА_10 , адже вона не має приводів для того, щоб оговорювати обвинуваченого в той час як останній мотивований говорити неправду задля уникнення відповідальності.

65. Далі, як ОСОБА_10 в своїх показаннях, так і ОСОБА_9 в ході слідчого експерименту (див п. 19) вказували на те, що потерпілий вибіг на двір з сокирою і почав нею бити ОСОБА_9 , наносячи неодноразові удари поки той не виповз з подвір`я, що підтверджується і висновком експерта про наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 (див п. 20), які отримані не від одиничного удару.

Згідно показань ОСОБА_10 , потерпілий відразу повернувся в будинок та заспокоїв її вказавши, що приходив сусід з бомжем.

Ці докази спростовують показання обвинуваченого про те, що ОСОБА_9 від одного удару втратив свідомість, а ОСОБА_7 погнався за обвинуваченим., а тому спростовуються і доводи захисту про те, що обвинувачений тікав від потерпілого аж до свого будинку і взяв рушницю виключно для самозахисту.

66. Далі з показань ОСОБА_10 видно, що обвинувачений і ОСОБА_9 повернулись до подвір`я потерпілого через 10-15 хвилин, ОСОБА_9 в ході слідчого експерименту вказував на те, що він на подвір`я більше не повертався, а обвинувачений вказував на те що він повернувся щоб захистити ОСОБА_9 , який залишався непритомний на подвір`ї.

Оцінюючи ці докази в сукупності з обставинами встановленими вище, суд вважає беззаперечно встановленим той факт, що обвинувачений дійсно повернувся на подвір`я до потерпілого з рушницею, однак очевидно не з метою захисту ОСОБА_9 , так як останнього на подвір`ї вже не було про що детально описано вище, а на грунті неприязних відносин з потерпілим, які були і раніше і посилились в ході конфлікту який мав місце 10-15 хвилин до цього.

67. Перебуваючи на подвір`ї обвинувачений здійснив постріл в потерпілого, який знову вибіг назустріч обвинуваченому з сокирою в руках, що підтверджується протоколом огляду домоволодіння і трупу потерпілого неподалік якого виявлено сокиру.

Однак, суд вважає, що обвинувачений не діяв в умовах необхідної оборони, так як він безпідставно і самостійно прийшов на подвір`я потерпілого з завідомо зарядженою зброєю, що свідчить про те, що нараження на небезпеку не було для обвинуваченого несподіваним, він свідомо йшов на конфлікті завчасно приготувався до нього і доводи захисту про те, що його дії були спрямовані спочатку на захист ОСОБА_9 , а в подальшому на самозахист не знайшли свого підтвердження.

Навпаки обвинувачений, маючи 10-15 хвилин на обмірковування подій що відбулись з ОСОБА_9 на подвір`ї потерпілого, не вчинив дій направлених на виклик поліції, а свідомо взяв рушницю і повернувся на подвір`я потерпілого.

68. Додатково вина обвинуваченого підтверджується і тим, що відповідно до висновку експерта № 30 від 30 січня 2018 року, ранові канали були виявлені зліва на право, дещо зверху вниз, що спростовує доводи обвинуваченого, щодо пострілу в момент самооборони, оскільки в такому випадку ранові канали були б або завдані горизонтально або ж навпаки дещо знизу верх з огляду на зріст потерпілого, який був значно вищий обвинуваченого.

69. Таким чином, суд вважає доведеним наявність умислу в діях обвинуваченого на вбивство потерпілого і його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена поза розумним сумнівом та його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

V. Оцінка доводів сторони захисту

70. Доводи захисту щодо недопустимості доказів так як їх збирала неуповноважена особа суд вважає необґрунтованими з наступних підстав.

70.1. За приписами статей 39, 110, ч. 1 ст. 214 КПК рішення про призначення (визначення) групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, визначення старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, обов`язково приймається у формі, яка повинна відповідати визначеним кримінальним процесуальним законом вимогам до процесуального рішення у формі постанови. Відсутність такого процесуального рішення в матеріалах кримінального провадження обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані неуповноваженою на те особою.

Зі змісту положень п. 1 ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 214 КПК слідує, що визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, належить до компетенції керівника органу досудового розслідування.

Разом з тим, за змістом пунктів 8, 17 ч. 1 ст. 3 КПК керівник органу досудового розслідування і слідчий є самостійними суб`єктами, повноваження яких визначені в ст. 39, 40 КПК.

Згідно ж із правовою позицією Касаційного кримінального суду Верховного Суду, яка викладена в постановах від 25 серпня 2021 року (справа № 663/267/19, провадження № 51-3344км20), від 06 грудня 2022 року (справа № 991/3921/20, (провадження № 51-1834км22), від 24 січня 2023 року (справа № 663/3293/20, провадження № 51-4894км21), повноваження керівника органу досудового розслідування визначати слідчого (слідчих), котрий здійснюватиме досудове розслідування, у формі письмового «доручення», яке містить ті самі реквізити, що й постанова, зокрема: посада особи керівника органу досудового розслідування, час і місце складання доручення, підстави для його винесення (статті 39, 214 КПК), номер кримінального провадження, внесеного до ЄРДР, попередню правову кваліфікацію та вказівки щодо проведення якісного, ефективного й оперативного досудового розслідування, не суперечить вимогам ст. 39 КПК і є достатнім документом для наділення такого слідчого повноваженнями здійснювати досудове розслідування в конкретному кримінальному провадженні.

Прийняття рішення саме в такій письмовій формі (а не у формі постанови) не свідчить, що досудове розслідування здійснювалося неуповноваженою особою і що отримані під час такого розслідування докази є недопустимими на цих підставах.

70.2. В матеріалах кримінального провадження міститься доручення заступника начальника ВП Начальника СВ Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на здійснення досудового слідства слідчим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , яке відповідає вимогам ст. 110 КПК, а тому суд вважає, що досудове слідство здійснювалось належною групою слідчих.

71. Доводи захисту про недопустимість як доказів пластикового пижа, контейнеру та дробин, так як вони отримані від експерта не у спосіб передбачений КПК суд не приймає до уваги, так як з висновку експерта № 30 від 30 січня 2018 року видно, що ці предмети були вилучені з тіла потерпілого.

Відповідно до п. 2.9. Інструкції про проведення судово-медичної експертизи № 6 від 17.01.95, у разі виявлення при проведенні експертизи даних, що мають значення для справи, але щодо яких питань поставлено не було, судово-медичний експерт вправі повідомити про них особу, яка призначила експертизу, або вказати на них у своїх підсумках.

На виконання вказаної інструкції експерт повідомив про вилучені предмети слідчого і надав їх для огляду.

Суд вважає, що в даному випадку отримання дозволу суду на доступ до речей в порядку глави 15 КПК України не потрібне, адже експертиза призначена повноважним слідчим і експерт надав слідчому вилучені в ході експертизи предмети.

72. Що стосується доводів захисника про недопустимість біологічних зразків обвинуваченого, відібраних у нього, то суд їх не оцінює з огляду на те, що ці біологічні зразки є неналежними доказами, так як не доводять обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, адже ці зразки були використані для проведення експертизи № № 1/5.1/352 від 09 лютого 2018 року, яка не дала відповіді на поставлені перед нею питання і, відповідно, яка теж в частині дослідження біологічних зразків є неналежним доказом у даному кримінальному провадженні, що описано вище.

VІ. Призначення покарання.

73. При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує:

73.1. ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких;

73.2. наслідки злочину, які призвели до позбавлення життя людини;

73.3. обставини вчинення злочину, зокрема те, що злочин вчинено у стані алкогольного сп?яніння

73.4. данні про особу обвинуваченого, зокрема його вік, те що він має зареєстроване місце проживання, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно;

73.5. до обставин що пом`якшують покарання суд вважає за можливе віднести похилий вік обвинуваченого;

73.6. обставин, що обтяжують покарання в судовому засіданні не встановлено.

74. З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, а також на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення нових злочинів. Однак таке покарання має бути призначене у мінімальному його розмірі, з огляду на вік обвинуваченого для якого навіть мінімальне покарання ризикує перетворитись на довічне позбавлення волі.

VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

75. Питання щодо долі речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

76. На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк його затримання в період з 03 січня 2018 по 06 січня 2018 включно.

Речові докази 13 шротин, патрони, пиж контейнер, рушницю моделі «БМ» № НОМЕР_1 , 1960 року випуску, металеву сокиру, куртку, змиви з долоней рук обвинуваченого, светр, чоловічі джинси, шкарпетки, які зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП № 9 ДВП ГУНП в Дніпропетровській знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта вибухових речовин в розмірі 1144 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта зброї в розмірі 2288 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок підлягає негайному врученню прокурора та обвинуваченому.

Головуючий суддя ОСОБА_1