Провадження № 1-кп/947/141/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001219 від 10.04.2018 року, відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, безробітного, інваліда 2 групи, який має на утриманні новонароджену дитину 2022 року народження, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 07.04.2018 року приблизно о 21:00 годині, ОСОБА_10 , знаходячись на перехресті вул. Новгородська та пров. Шолохова в м.Одесі, в ході раптово виниклого конфлікту, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , завдав один удар своєю ногою останньому в область паху, чим спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді травматичного розриву правого яєчка з подальшим хірургічним видаленням, гематому мошонки справа, що згідно із п. 2.2.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КК України умисне спричинення середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України за ознаками: умисне спричинення середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заявила клопотання про закриття кримінального провадження № 0001219 від 10.04.2018 року, відносно ОСОБА_10 та звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав клопотання свого захисника про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України, просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності передбачених статтею 49 КК України, оскільки дійсно закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, та наявні докази того, що ОСОБА_10 не ухилявся від суду.

Представник потерпілого ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_8 не заперечували проти задоволення клопотання захисника про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_10 судом було роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі, на підставі ст. 49 КК України, є нереабілітуючою підставою, між тим, обвинувачений ОСОБА_10 підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання захисника та додатки до нього, суд прийшов до наступного.

Згідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285,ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України, підстав закрити кримінальне провадження, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності.

Тобто суд повинен звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, але до набрання вироком суду законної сили.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення минуло п`ять років.

Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Враховуючі, що ОСОБА_10 не ухилявся від кримінальної відповідальності, та не вчиняв будь-якого іншого злочину, зазначені твердження не спростовані учасниками судового провадження належними доказами, що дає суду підстави дійти висновку, що строки давності не переривалися.

Таким чином, виходячи з системного аналізу норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Так, суд перевіривши законність заявленого клопотання захисника ОСОБА_7 , підтримане обвинуваченим ОСОБА_10 , з огляду що кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_10 , вчинено 07.04.2018 року, отже, після вчинення зазначеного злочину до дати вирішення питання про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності минуло більш п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а кримінальне провадження № 0001219 від 10.04.2018 року, відносно ОСОБА_10 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, підлягає закриттю.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

В ході судового розгляду, потерпілий ОСОБА_8 заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 6 652 гривень 39 копійок, моральну шкоду у розмірі 300 000 гривень, судові витрати у розмірі 5 000 гривень, заподіяної в наслідок кримінального правопорушення, обґрунтування позову викладені в письмовому вигляді.

Відповідно до п. 7 Постанови пленуму ВСУ від 31.03.1989 №3 «Про практик застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається, а має бути залишений без розгляду. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Враховуючі зазначене, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_10 матеріальної та моральної шкоди, можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття провадження на підставах, зазначених у п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. З урахуванням того, що провадження щодо ОСОБА_10 закрито з нереабілітуючих підстав, потерпілий має право вирішити питання про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.44, 49 КК України, ст.ст.128,284,250,369-372,395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_7 , підтримане обвинуваченим ОСОБА_10 , про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження за №0001219 від 10.04.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_10 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності, передбаченою ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001219 від 10.04.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_10 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, закрити.

Залишити без розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 6 652 гривень 39 копійок, моральну шкоду у розмірі 300 000 гривень, судові витрати у розмірі 5 000 гривень.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1