У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с. Борня Турківського району Львівської області, з вищої освітою, одруженої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера за віком, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В :

14.12.2023 року старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковник поліції ОСОБА_8 за погодженням із прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням в рамках кримінального провадження №0000213, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

Позиції учасників судового засідання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання, вказавши на його необґрунтованість та бездоказовість заявленого прокурором ризику, передбаченого ст. 177 КПК України; надали письмові заперечення, з додатками.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального №0000213, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР відповідно наданих витягів стало те, що: «14.05.2003 року завідуюча відділу землекористування Ужгородської міської ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, у супереч вимог частини 3 статті 142 Земельного кодексу України №2768-1, редакція від 26.04.2003 згідно якої припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки та п. 1.1., 1.2, 3.8, 3.22, 3.29 положення про відділ Землекористування Ужгородської міської ради, сприйняла інформацію, викладеному у листі в.о. директора Ужгородської міської ради ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» від 10.04.2003 року за №1-105 як відмову від користування земельною ділянкою площею 95,364 га на вул. Собранецька, 145 у м. Ужгород, яка була надана у користування ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» рішенням 32 сесії 3 скликання Ужгородської міської ради від 27.06.2001 року та на засіданні 16 сесії 4 скликання Ужгородської міської ради доповіла присутнім депутатам про те, що ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» добровільно відмовився від користування земельною ділянкою площею 95,364 га на АДРЕСА_2 у зв`язку з чим на сесії було прийнято рішення про припинення права користування земельною ділянкою площею 95,364 га ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» на вул. Собранецька, 145 м. Ужгород. У подальшому з вилученої в ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» земельної ділянки площею 74,4338 га рішенням сесії Ужгородської міської ради №946 від 18.12.2008 року надано у приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд».

12.12.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, а саме: у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки громадським інтересам.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Відповідно до частини 3 статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Таким чином, закон покладає обов`язок доказування протягом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу наявності вказаних у клопотанні слідчим ризиків та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам на прокурора.

Слідчий, обґрунтовуючи наявність ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, посилається у клопотанні на те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання у вчиненні інкримінованого злочину у виді позбавленні волі на строк до п`яти років, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Іншого обґрунтування наявності зазначеного ризику слідчим в клопотанні не наведено, не наведено такого і прокурором в судовому засіданні.

Між тим, ризик переховування обвинуваченого від слідства та правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні зв`язки (п. 60 рішення ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії»), ця ж сама теза висловлена і рішеннях ЄСПЛ у справах «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії», «Летельє проти Франції».

Слідчим суддею приймаються до уваги надані стороною захисту дані про особу ОСОБА_4 , яка раніше не судима, являється особою пенсійного віку, одружена, має зареєстроване місце проживання, проживає разом з родиною, має онуків, її заслуги під час роботи в органах місцевого самоврядування відзначалися грамотами; а також слідчий суддя звертає увагу на те, що з моменту можливого вчинення інкримінованих підозрюваній дій сплинув значний час більше 20 років.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає необґрунтованим твердження прокурора про належність застосування до підозрюваної запобіжного заходу та необхідність застосування якого в цілях кримінального провадження має виправдовувати обмеження прав підозрюваної та людини, а відтак клопотання задоволенню не підлягає.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 194 КПК України на підозрювану слід покласти обов`язок прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 309, ч. 2 ст.376, ст.ст. 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, - відмовити.

Зобов`язати ОСОБА_4 , підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1