УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків при застосуванні запобіжного заходу у виді застави особистого зобов`язання

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Хмельницького, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, адвоката, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0000195,

ВСТАНОВИЛА:

29.11.2023 прокурор Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та продовження строку дії покладених на ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 332, ч.3 ст. 190 КК України, обов`язків. Обґрунтовуючи клопотання прокурор посилається на те, що продовжують існувати передбачені ст.177 КПК України ризики, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків; вчинення інших кримінальних правопорушень; знищення, схову або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженні іншим чином.

Заслухавши думку прокурора, який наполягав на задоволенні клопотання, підозрюваного та його захисника, які при вирішенні клопотання поклалися на розсуд суду, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькомуздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2022 за №0000195 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України.

06.10.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбаченихч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 190 КК України, а саме про те, що «11 березня 2022 року у вечірній час доби, перебуваючи по місцю свого проживання квартирі АДРЕСА_2 адвокат ОСОБА_4 діючи в умовах воєнного стану, під час розмови з ОСОБА_6 пообіцяв посприяти у виїзді за межі території України її знайомому ОСОБА_7 шляхом надання йому офіційних документів. Як повідомив ОСОБА_4 , для перетину в умовах воєнного стану кордону України, ОСОБА_7 необхідно мати довідку (лист) про те, що він виїжджає за кордон ніби-то для ввезення гуманітарної допомоги для Збройних Сил України і, за виготовлення такої довідки йому потрібно надати частину коштів у сумі 1 500 Євро.

Враховуючи ситуацію, що склалась ОСОБА_6 погодилась на вказану пропозицію ОСОБА_4 та передала йому кошти у сумі 1 500 Євро, що за курсом НБУ становило 49 756,05 гривень.

Після одержання коштів ОСОБА_4 повторно запевнив ОСОБА_6 у сприянні виїзду ОСОБА_7 за кордон України та на підтвердження своїх намірів написав і надав ОСОБА_6 розписку про зобов`язання повернення їй коштів в сумі 1 500 Євро у разі виникнення якихось непередбачуваних обставин.

Наступного дня ОСОБА_4 під час телефонної розмови з ОСОБА_7 повідомив останньому, щоб той зателефонував їхньому спільному знайомому співробітнику поліції ОСОБА_8 , який у подальшому буде займатись питанням виготовлення довідки, необхідної йому для перетину державного кордону України.

Під час телефонної розмови з ОСОБА_9 останній проявив свою обізнаність про суть та предмет розмови та запевнив ОСОБА_7 , що має можливість виготовити для нього довідку, необхідну для перетину в умовах воєнного стану державного кордону України, ніби-то для ввезення гуманітарної допомоги для Збройних Сил України, про яку говорив ОСОБА_4 .

Разом з цим, у телефонній розмові ОСОБА_7 попросив ОСОБА_10 посприяти у виготовленні аналогічної довідки ще для свого товариша - ОСОБА_11 , на що ОСОБА_12 погодився.

Тоді за допомогою месенджера ОСОБА_7 передав ОСОБА_13 свої анкетні дані та дані паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а також анкетні дані та дані паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_14 .

У свою чергу ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_7 про необхідність особистої зустрічі 13.03.2022 у вечірній час доби неподалік кафе-бару «Троянда», що по вул. Козацькій, 42/3 у м. Хмельницькому.

13.03.2022 у вечірній час доби, під час зустрічі неподалік кафе-бару «Троянда», що по вул. Козацькій, 42/3 у м. Хмельницькому, ОСОБА_13 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , продемонстрував ОСОБА_7 довідку, видану на ім`я останнього, необхідну для перетину в умовах воєнного стану державного кордону України, ніби-то для ввезення гуманітарної допомоги для Збройних Сил України та повідомив, що аналогічна довідка для ОСОБА_14 буде виготовлена пізніше та наголосив, що вказані довідки є офіційними документами, які дозволяють перетнути державний кордон України.

При цьому ОСОБА_13 повідомив, що за виготовлення двох вказаних довідок ОСОБА_7 повинен буде надати йому кошти у сумі 8 000 Євро, з яких 4 000 Євро, за виготовлену на його ім`я довідку, він повинен надати йому зразу на місці. На вказану пропозицію ОСОБА_7 погодився та передав ОСОБА_13 кошти у сумі 4 000 Євро, що за курсом НБУ становило 132 628,80 гривень.

14.03.2022 в обідню пору доби, ОСОБА_13 діючи за попередньою змовою з адвокатом ОСОБА_4 та з корисливих мотивів, знаходячись неподалік пункту перетину державного кордону України «Лужанка» Берегівського району Закарпатської області, поряд із АЗС «ОККО», що по вул. Дружби Народів, 106 у с. Астей, Берегівського району Закарпатської області передав ОСОБА_7 дві довідки (листи), видані ІНФОРМАЦІЯ_2 , адресовані Голові ДПС України, із проханням надання можливості ОСОБА_15 та ОСОБА_7 перетину державного кордону Україниніби-то для ввезення гуманітарної допомоги для Збройних Сил України.

При цьому, ОСОБА_13 діючи за попередньою змовою з адвокатом ОСОБА_4 та з корисливих мотивів, повідомив про необхідність передачі йому останньої частини грошових коштів в сумі 4 000 євро, що за курсом НБУ становило 132 628,80 гривень на що ОСОБА_7 погодився та передав ОСОБА_13 зазначену суму коштів.

Разом з цим ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та достовірно знаючи про наявність у ОСОБА_6 розписки останнього про одержання ним коштів у сумі 1 500 Євро, попросив ОСОБА_7 та ОСОБА_6 передати йому вказану розписку із виплатою їм вказаної у ній суми коштів у зв`язку з виконанням ним та ОСОБА_4 своїх обіцянок.

На вказане прохання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 погодились і передали ОСОБА_13 вказану розписку, а останній повернув їм кошти у сумі 1 500 Євро.

Отримавши від ОСОБА_13 дві довідки (листи), видані Теофіпольським РВК, адресовані Голові ДПС України, ОСОБА_7 та ОСОБА_14 намагались перетнути державний кордон України у пункті пропуску «Лужанка» Берегівського району Закарпатської області.

За таких фактичних обставин ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - сприянні незаконному переправленні осіб через державний кордон України шляхом наданням засобів, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб та з корисливих мотивів.

Поряд з цим, вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.03.2022 року у справі №677/1914/21 ОСОБА_16 визнано винуватим у вчиненнікримінальногоправопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 286 КК України та призначено покарання у видіпозбавленняволістроком на 8 років з позбавленням права керуватитранспортнимизасобамистроком на 3 роки.

У другій декаді березня 2022 року, ОСОБА_13 достовірно знаючи про факт засудження ОСОБА_16 та перебуваючи з батьками ОСОБА_16 у дружніх відносинах, запропонував ОСОБА_17 послуги знайомого йому адвоката, який сприяє у вирішенні питання помилування її сина, на що ОСОБА_18 погодилась зустрітись з вказаним адвокатом.

05.04.2022 в обідній час, біля будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_13 познайомив ОСОБА_18 та ОСОБА_19 з адвокатом ОСОБА_4 .

Під час розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , скориставшись уразливим станом ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , умисно, діючи з корисливих мотивів вирішили заволодіти коштами останніх, запевнивши їх у наявності юридичної можливості вирішення питання помилування їхнього сина, а також у забезпеченні адвокатом ОСОБА_4 прийняття такого рішення у найкоротші строки за умови надання їм коштів у розмірі 20 000 доларів США.

ОСОБА_18 та ОСОБА_19 довіряючи ОСОБА_13 та його знайомому адвокату ОСОБА_4 , не знаючи дійсних намірів останніх та не будучи обізнаними з юридичною процедурою вирішення питання про помилування, погодились на вказану пропозицію.

Тоді ОСОБА_4 вказав на необхідність невідкладної передачі йому частини коштів у розмірі 5 000 доларів США для початку вирішення питання помилування їхнього сина.

Цього ж дня, орієнтовно біля 15 години поряд з будинком АДРЕСА_3 , у автомобілі ОСОБА_13 , у присутності останнього та ОСОБА_19 , потерпіла ОСОБА_18 передала ОСОБА_4 кошти у сумі 5 000 доларів США, що за курсом НБУ становило 146 274,50 гривень за вирішення питання помилування їхнього сина.

При цьому, між адвокатом ОСОБА_4 з одного боку та ОСОБА_18 чи ОСОБА_19 з іншого, жодні договори про надання правничої допомоги, ордери, довіреності на підтвердження повноважень адвоката не укладались, розміри гонорару останнього не обумовлювались та не визначались.

26.04.2022 ОСОБА_13 діючи за попередньою змовою з адвокатом ОСОБА_4 та продовжуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , у телефонній розмові повідомив останній про необхідність передачі адвокату ОСОБА_4 коштів у сумі 15 000 доларів США за вирішення питання щодо помилування їх сина ОСОБА_16 , а також коштів у сумі 100 доларів США у якості відшкодування витрат адвоката на поїздку у м. Київ. Місцем передачі вказаних коштів ОСОБА_13 було зазначено АЗС «ОККО» у с. Війтівці, Хмельницького району Хмельницької області о 05 годині ранку наступного дня.

27.04.2022 орієнтовно о 05 годині 30 хвилин ОСОБА_18 разом із своїм чоловіком ОСОБА_19 , знаходячись на АЗС «ОККО» у с. Війтівці, Хмельницького району Хмельницької області, перебуваючи у салоні автомобіля ОСОБА_4 підписала надані їй ОСОБА_13 два примірника письмового клопотання про помилування її сина, адресоване Президенту України, один примірник якого залишила в себе.

Після цього за вказівкою ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_18 передала ОСОБА_13 кошти у сумі 11 000 доларів США, що за курсом НБУ становило 321 803,90 гривень, а також 136 000 грн. за вирішення питання щодо помилування її сина ОСОБА_16 та 3 400 гривень у якості відшкодування витрат адвоката на поїздку у м. Київ.

Цього ж дня, орієнтовно о 23 годині ОСОБА_13 , доводячи спільний злочинний умисел до кінця, у месенджері «Viber» повідомив ОСОБА_18 про те, що документи про помилування її сина вони з адвокатом ОСОБА_4 подали та орієнтовно через 3 або 4 дні вони будуть підписані.

Внаслідок вказаних протиправних дій, адвокат ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 заволоділи грошовими коштами ОСОБА_18 та ОСОБА_19 на загальну суму 607 478,4 гривень, що завдало значної шкоди потерпілому та вчинене у великих розмірах, які використали на власний розсуд.

За таких фактичних обставин ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, яке завдало значної шкоди потерпілому та вчинене у великих розмірах».

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_7 від 01.08.2022; копією запиту голові ДПС України; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 03.08.2022; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 11.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 15.09.2022; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_6 від 17.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 10.10.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 11.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 11.08.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_18 від 17.10.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 17.10.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 17.10.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 18.10.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 10.11.2022; повідомленням Департаменту з питань громадянства, помилування, державних нагород № 19/21-11/34 від 11.11.2022; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2023 року стосовно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду та покладено на нього, строком по 05 грудня 2023 року, наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурору або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із заявниками/свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_24 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , іншими свідками, а також підозрюваним ОСОБА_13 у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну у разі наявності.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.11.2023 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам здійснити дії, передбачені п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Обставинами, які перешкоджають завершити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу є необхідність у виконані ряду слідчих та процесуальних дій, зокрема у даному кримінальному проваджені ще необхідно: отримати висновок комп`ютерно-технічної експертизи, яку призначено постановою слідчого від 09.11.2023; додатково допитати свідків, підозрюваних та інших осіб, яким можуть бути відомі обставини вчинення кримінального правопорушення тощо; з урахуванням зібраних доказів визначитись з остаточною правовою кваліфікацією дій підозрюваних та, у випадку наявності законних підстав, вирішити питання щодо повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри; здійснити відкриття матеріалів кримінальне провадження та надати стороні захисту достатній строк для ознайомлення з ними, скласти та вручити обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Слідчою суддею установлено, що ризики визначені ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.10.2023 року, а саме: незаконного впливу на свідків; перешкоджання кримінальному провадженні іншим чином; знищення, схову або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні продовжують існувати.

Разом з тим, вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки прокурором не наведено обставин, які б давали беззаперечні підстави суду вважати, що ОСОБА_4 має намір ухилятися від слідства, адже лише тяжкість можливого покарання при можливому визнанні підозрюваного винним не може свідчити про існування вказаного ризику відповідно до вимог закону.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна та у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, за який передбачено покарання у видіштрафу від чотирьох тисяч до восьми тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

Однак, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя (W v. Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

Разом з тим, оцінюючи ризик переховування від органів досудового розслідування слідчим суддею враховується, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, раніше не судимий, є адвокатом, утримує неповнолітню дитину.

Процесуальна поведінка протягом застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу була належна, про що сповістив прокурор у судовому засіданні, спроб переховування від органів досудового розслідування він не вчиняв.

За таких обставин, уважаю, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на даному етапі досудового розслідування вказаного кримінального провадження не є доведеним.

Також вважаю, що не є доведеним існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 є раніше не судимою особою та жодних обставин, які б указували на ймовірність продовження кримінально-протиправної діяльності, не зазначено.

Враховуючи наведені вище обставини, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 на строк по 26.01.2024 року включно відносно останнього слід продовжити термін дії покладених на нього обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 10 жовтня 2023 року, а саме: не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурору або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із заявниками/свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_24 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , іншими свідками, а також підозрюваним ОСОБА_13 у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну у разі наявностіу.

Разом з тим, клопотання у частині вимог про продовження строку запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання задоволенню не підлягає у зв`язку із наступним.

Так, ч. 1 ст. 179 КПК України передбачено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Положеннями ст.182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не встановлено строку дії особистого зобов`язання як запобіжного заходу та порядку його продовження.

Аналіз положень Кримінального процесуального кодексу України в їх системному взаємозв`язку дає підстави для висновку, що лише запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою і домашнього арешту, а також перелічені у ч. 5 ст. 194 КПК обмеження діють певний, визначений ухвалою суду або слідчого судді строк (ч. 6 ст. 181, ч. 7 ст. 194, ч. 1 ст. 197 КПК України).

Дійсно, в ухвалі слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 10 жовтня 2023 року допущена описка в частині зазначення строку дії застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, однак зазначений недолік може бути вирішений в процесуальний спосіб шляхом ініціювання клопотання про виправлення описки та не потребує звернення до слідчого судді із клопотанням про продовження строку дії самого запобіжного заходу - особистого зобов`язання.

КПК України не містить положень про те, що інші запобіжні заходи, у тому числі і особисте зобов`язання, мають обмежений строк дії, а тому в задовленні клопотання в частині вимог про продовження строку запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 194 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити по 26.01.2024 року включно строк дії покладених на підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 332, ч.3 ст. 190 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.10.2023 року, а саме:

-не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурору або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування із заявниками/свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_24 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , іншими свідками, а також підозрюваним ОСОБА_13 у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну у разі наявності.

В задоволенні решти клопотання, відмовити.

Ухвала діє по 26.01.2024 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя