Провадження №1-кс/523/3559/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2023 року слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного, розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Одесі клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області погодженого прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомихайлівка Мар`їнського району Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого.

За змістом клопотання зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

Фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, -

Встановив:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася слідча СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 з визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

За змістом клопотання, у невстановлений досудовим слідством час, знаходячись у невстановленому місці, у невстановленої особи ОСОБА_5 незаконно придбав вибуховий пристрій без передбаченого законом дозволу, а саме осколкову гранату Ф-1 з запалом, після чого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, став незаконно зберігати при собі, перенісши гранату до місця свого мешкання, а саме до квартири АДРЕСА_3 , без передбаченого законом дозволу з метою подальшого незаконного збуту.

В подальшому, 22.11.2023 року у вечірній час доби, точний час досудовим розслідування не встановлений, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання, а саме в квартирі АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, незаконно збув ОСОБА_7 , яка була задіяна для оперативної закупки, за грошову винагороду у розмірі 400 гривень запал типу УЗРГМ з маркуванням на спусковому важелі 74-81 УЗРГМ-2 УЗЧП та внутрішній строні 386-140-81, корпус ручної осколкової гранати Ф-1 без маркування, які остання у присутності понятих добрповільно видала працівникаамм поліції.

За даним фактом відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України 21.09.2023 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001318.

22.11.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками, як незаконне придбання, носіння, зберігання, збут вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Також встановлено, що ОСОБА_5 21.11.2023 року о 18:15 годині був затриманий в порядку ст.208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи від 21.11.2023р.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом невідкладеного обшуку, проведеного за місцем події за адресою: АДРЕСА_2 від 21.11.2023р., протоколами допиту свідків ОСОБА_8 від 14.11.2023р., ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 21.11.2023р., ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 22.11.2023р., протоколом огляду речових доказів та іншими матеріалами у їх сукупності.

Слідча звернулася до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний здійснив тяжкий злочин в умовах воєнного стану, санкція статті якого передбачає призначення покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 7 років, не працевлаштований, відсутнє постійне джерело доходів, у зв`язку з чим є підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків, яким відомі обставини злочину, знищити, сховати будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Прокурор підтримав клопотання слідчої, так як вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати найбільш суворий запобіжний захід, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, не працевлаштований, є інформація, що в базу внесені дані щодо дезертирства особи, який проходив службу в ЗСУ, поведінка підозрюваного на думку прокурора дає підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування, умисно ухилятися від явки до суду та слідчого з метою уникнення притягнення кримінальної відповідальності, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідка, з якою знайомий. Більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання, зазначаючи, що найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається у випадку, коли не можливо застосувати інший запобіжний захід, вважаючи за можливе обрати відносно підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання дружини, яка є власницею житла, що на думку захисту цілком забезпечить процесуальну поведінку ОСОБА_5 на період досудового розслідування, щодо посилання прокурора на дезертирство, зауважила, що у цьому питанні повинні розбиратися інші працівники влади, доказів не надано, тому не можемо давати оцінку правомірності, водночас звертаючи увагу суду, що обшук проводився без ухвали суду, незважаючи на те, що орган досудового розслідування маючи відомості, що особа збуває вибухи, лише 21 числа був проведений невідкладний обшук, крім цього, викликає сумніви свідок ОСОБА_8 , яка є зацікавленою особою, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності та перебуває на умовному терміні, як таких доказів ризиків матеріалами кримінального провадження не надано, щоб підзахисного утримували під вартою, крім цього наявні медичні документи невролога щодо стану здоров`я ОСОБА_5 , він має міцні соціальні зв`язки, на утриманні неповнолітню дитину, дружина не заперечує, щоб підзахисний знаходився під домашнім арештом в її квартирі, що знайшло своє документальне підтвердження у ході судового засідання, у зв`язку з чим вважала, що є достатньо підстав для застосування відносно підзахисного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника, вказуючи, що вину в інкримінованому йому злочині не визнає, набої показував товаришу, знайшов їх на полі бою, привіз додому, не маючи наміру щось з ними робити, інших помислів у нього не було, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з урахуванням стану його здоров`я, додатково зазначаючи, що не є дезертиром.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, захисника, допитавши підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню за наступними підставами.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 згідно клопотання слідчого є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та попередження вчинення ним нового злочину.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Однак, відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 63 рішення у справі «Доронін проти України від 19.02.2009р.) про обрання чи продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою навіть у справах про вбивство та при спробі обвинуваченого зникнути, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення не уявляє собою « відповідної та достатньої» підстави.

Слід також зауважити, що згідно рішення Конституційного суду України у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу, тяжкість злочину не визначається законом як підстава для застосування запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою. Згідно ст.29 ч.1 Конституції України ніхто не може триматись під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі і в порядку встановлених законом.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватись в кожній конкретній справі з урахуванням конкретних обставин.

Суд вважає, що при розгляді клопотання прокурор довів обставини передбачені п.1, 2 ст.194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.263 ч.1 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик та обставини передбачені ст.177 КПК України, однак, при цьому прокурор не довів п.3 ст.194 КПК України, а саме неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання існуючих ризиків, зазначених у клопотанні.

Відповідно ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Статтею 194 ч.5 КПК України передбачено, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Таким чином, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, на підставі наданих сторонами доказів, оцінюючи у сукупності викладені в клопотанні обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину, яке відноситься до категорії тяжкого, те, що він у розшуку не перебував, не ухилявся від органу досудового розслідування, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, як вбачається проходив службу в ЗСУ, при цьому суд вважає за необхідне зауважити, що посилання прокурора на дезертирство не є предметом розгляду даного клопотання та не входить до компетенції слідчого судді, не вбачається підстав вважати, що особа схильна до скоєння злочинів, визнання вини це є правом, а не обов`язком підозрюваного, зі змісту клопотання тяжкі наслідки відсутні, висновку експертизи, що вилучені предмети придатні до вибуху на теперішній час не має, долучений до клопотання акт є лише візуальним оглядом; приймаючи до уваги доводи захисту щодо подальшого належного виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, враховуючи пояснення самого підозрюваного, стан його здоров`я, наявність міцних соціальних зв`язків та місця мешкання, зважаючи на поведінку ОСОБА_5 під час розгляду клопотання, з якої очевидне, що він не має наміру переховуватися, суд дійшов до переконання, що підозрюваний не буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як винятковий запобіжний захід, що застосовується винятково в разі неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, що надасть змогу запобігти ризиків передбачених ст.177 КПК України, є не виправданим та не може бути застосований до підозрюваного, так як з урахуванням наявності реальних ризиків, особи ОСОБА_5 для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, достатньо обмежитись більш м`яким запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України, заборонивши залишати місце свого мешкання цілодобово, що на думку слідчого судді буде достатнім для тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та достатнім для запобігання ризиків і забезпечення належної поведінки підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 182-183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

В задоволенні клопотання слідчої СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах досудового розслідування строком на 2 місяці, тобто до 22.01.2024 року включно.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) Заборонити залишати місце свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово;

2) Прибувати до кабінету слідчого відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області та прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси за першою вимогою.

3) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4) Покласти на ОСОБА_5 обов`язок утримуватись від можливого спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків, що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також те, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

За змістом положень ст.202 ч.3 п.1 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для виконання органу Національної поліції, а саме за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до положень ч.4 ст.181 КПК України орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.

Разом з цим організацію виконання ухвали суду покласти на прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 процесуального керівника у кримінальному провадженні за №0001318 від 21.09.2023 року.

Строк дії ухвали складає 2 місяці та припиняє свою дію 22.01.2024 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1