Провадження №1-кп/303/808/23
Номер рядка статистичного звіту-23
ВИРОК

Іменем України

21 листопада 2023 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачеві кримінальне провадження №0001037 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Верхнє Гусине, Турківського району, Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,

- обвинуваченого за статтею 126-1 КК України,-

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2023 року до суду звернувся прокурор з обвинувальним актом, затвердженим в порядку статті 291 КПК України, щодо якого ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого статтею 126-1 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження, судом встановлено що ОСОБА_3 в період з 29 липня 2022 року по 11 вересня 2023 року, по місцю свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи протиправний характер свої дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, умисно, систематично, вчиняв психологічне насильство над колишньою дружиною ОСОБА_5 , яке виразилось у спілкуванні ненормативною лексикою та зневажливому ставленні, що призвело до психологічного страждання та погіршення якості життя.

Зокрема, 29 липня 2022 року, близько 14 години 45 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , вчинив стосовно неї дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки, залякуваннях, що призвело до її психологічних страждань і погіршило якість життя потерпілої. За вчинення цих дій, постановою Мукачівського міськрайонного суду від 01 серпня 2022 року, стосовно ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення за частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Надалі, 09 серпня 2022 року близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , повторно вчинив відносно неї дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, що призвело до її психологічних страждань і погіршило якість життя потерпілої. За вчинення цих дій, постановою Мукачівського міськрайонного суду від 01 серпня 2022 року, стосовно ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення за частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В подальшому, 11 вересня 2023 року близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , повторно вчинив відносно неї дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, та призвело до її психологічних страждань і погіршило якість життя потерпілої.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за статтею 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілої особи.

21 листопада 2023 року сторонами була укладена угода про примирення відповідно до якої ОСОБА_3 повністю визнав себе винним і сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_3 покарання за статтею 126-1 КК України у виді обмеження волі із застосуванням статей 75,76 КК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про примирення, зазначивши що така угода відповідає положенням статей 468-471 КПК України. Просив застосувати стосовно обвинуваченого обмежувальні заходи, визначені статтею 91-1 КК України.

Обвинувачений у судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про примирення розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення злочину, відповідають дійсності. Тривалий час між ним та його колишньою дружиною відбуваються сварки. Постановами Мукачівського міськрайонного суду стосовно нього накладено адміністративні стягнення за статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Наразі вони примирилися.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, що її укладення є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, і просила затвердити угоду.

Суд вважає необхідним затвердити умови угоди і ухвалити вирок на підставі такої угоди відповідно до положення статті 475 КПК України з наступних мотивів.

Матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, свідчать про наявність події злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 і що в його діях, є склад кримінального, передбаченого статтею 126-1 КК України.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 стороною обвинувачення, визначена правильно.

Згідно положень статті 12 КК України, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, відноситься до категорії нетяжких злочинів. Угода, сторонами укладена до призначення судового розгляду, про що заявлено в підготовчому судовому засіданні.

Частинами 1 та 2 статті 474 КПК України визначено, що в разі досягнення угоди під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з частиною 3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Умови угоди щодо міри кримінального покарання відповідають положенням санкцій передбачених статтею 126-1 КК України, а застосування до ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, із застосуванням статей 75,76 КК України, допускається, і таке покарання, відповідає обставинам справи і даним про особу обвинуваченого.

Крім того, угода про примирення укладена добровільно і відсутні підстави, передбачені частиною 7 статті 474 КПК України, які б суд міг використати для відмови в затвердженні такої угоди.

Укладання угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпіла розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені статтею 473 КПК України.

Зазначене узгоджується із положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27 лютого 1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Виходячи з обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на обліку у психіатра фтизіатра, нарколога, аналізуючи конкретні обставин справи, суд вважає за необхідне ухвалити в даному провадженні вирок згідно положень угоди про примирення та призначити ОСОБА_3 , узгоджену сторонами угоди, міру покарання у обмеження волі із застосуванням статей 75,76 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від кримінального проступку, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені відповідні обов`язки.

Суд вважає, що такий обмежувальний захід із покладенням обов`язку проходження програми для кривдників буде сприяти виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілої, а призначене судом покарання та обмежувальні заходи у своїй сукупності будуть необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів й цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Процесуальні витрати, речові докази відсутні. Цивільний позов у провадженні не заявлено.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373-376 та ст.ст.468,471,474 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 21 листопада 2023 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001037.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України.

ОСОБА_3 призначити за статтею 126-1 КК України покарання у виді 1(одного) року 6 (шість) місяців обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі пункту 5 частини 1 статті 91-1 КК України застосувати стосовно ОСОБА_3 обмежувальний захід пройти програму для кривдників протягом одного місяця.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням вимог статей 394,474 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до частини 6 статті 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуюча ОСОБА_6