Справа №:755/2228/24
Провадження №: 1-кс/755/570/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" лютого 2024 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , подане в межах кримінального провадження № 0000432 від 05.02.2024 р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацевлаштованого, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця, призваного під час мобілізації, солдата військової частини НОМЕР_1 , що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.11.2021 р. Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, органом досудового розслідування встановлено, що 05.02.2024 року приблизно о 19 год. 20 хв. ОСОБА_5 проходив повз гіпермаркет «Епіцентр» ТОВ «Епіцентр-К», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 11, де у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою власного протиправного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, зайшов до гіпермаркету «Епіцентр-К» та підійшов до стелажу з електроінструментом.

У подальшому ОСОБА_5 взяв з полиці два акумуляторних шуруповерти «Felisatti Да-12ЭЗ/F11110 12B, картонна коробка, 1-акум. 1,5 Ar, 0-4000/0-1400 об/хв, 30» закупівельною вартістю 1530 гривень за кожний та, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, сховав їх під куртку, в яку він був одягнений.

Після цього ОСОБА_5 підійшов до сусіднього стелажу та взяв з полиці до рук два «Бури sds-plus SR Meister 8.0 x 100/160 мм» закупівельною вартістю 36 гривень за кожний та, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, сховав їх в рукав своєї куртки.

Після чого ОСОБА_5 , бажаючи настання матеріальних збитків для ТОВ «Епіцентр-К», утримуючи при собі таємно раніше взяте майно, направився на вихід з гіпермаркету та, проходячи повз антикрадійні рамки, ОСОБА_5 помітив, що його дії були викриті охоронцями вказаного гіпермаркету, після чого почав втікати від працівників охорони, вибіг з приміщення гіпермаркету і побіг вздовж паркувального майданчика, де перебіг на вулицю Сулеймана Стальського. В цей час працівники охорони гіпермаркету «Епіцентр-К» здійснювали його переслідування та в подальшому ОСОБА_5 , який мав можливість розпорядитись викраденим майном, був затриманий працівниками охорони вищевказаного гіпермаркету на вул. Сулеймана Стальського у м. Києві, навпроти гіпермаркету «Епіцентр-К.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 завдав ТОВ «Епіцентр-К» матеріального збитку на загальну суму 3132 гривні.

Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу до підозрюваного, органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що вказує на наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про те, що він може: переховуватись від органів досудового розслідування або суду, адже усвідомлює можливе покарання у вигляді позбавлення волі, тому може вчинити спроби уникнути кримінальної відповідальності таким чином. На користь цього ризику також свідчить той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 , який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , самовільно залишив військову частину та переховувався, за результатом чого призначено службове розслідування.

Про наявність ризику здійснення впливу на потерпілого чи свідків у кримінальному провадженні, як зазначено у клопотанні, свідчить те, що підозрюваний агресивно поводився під час затримання працівниками гіпермаркету «Епіцентр», намагався від них втекти, тому у них могли виникнути неприязні відносини.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності, два обвинувальні акти щодо ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України направлені для розгляду по суті до Деснянського районного суду м. Києва, а також наразі здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ч. 5 ст. 407 КК України.

Прокурор Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні. Крім того, зазначила, що ОСОБА_5 оголошений у розшук Деснянським районним судом м. Києва.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 зазначила, що запобіжні заходи до ОСОБА_5 у кримінальних провадженнях не застосовувались. Наразі невідомо, чи наявний у діях ОСОБА_5 склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України. Проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечувала. Просила застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки підозрюваний має міцні соціальні зв`язки. При цьому, у разі застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просила врахувати, що максимальний розмір застави, передбачений КПК, є непомірним для ОСОБА_5 та застосувати заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував. Причетність до вчинення кримінального правопорушення не заперечував. Пояснив, що він дійсно є військовослужбовцем, був мобілізований 24.02.2022 р. Не визнав, що переховувався від суду. При цьому, зазначив, що дійсно залишив військову частину, оскільки його дружина була на останньому місяці вагітності, вже мала народжувала дитину, і командир, який обіцяв відпустити його на пологи, повідомив, що відпустить його, коли буде свідоцтво про народження. Просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, зокрема, домашній арешт, аби він міг бачити дитину.

Заслухавши доводи прокурора, з`ясувавши думку захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0000432, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

05 лютого 2024 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

06 лютого 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру, ОСОБА_5 умисно вчинив дії, передбачені ч.4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме - протоколами проведених слідчих дій: протоколами огляду місця події; протоколами допиту свідків; протоколом перегляду цифрового запису; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України та іншими доказами у їх сукупності.

Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

З урахуванням зазначеного, посилання органу досудового розслідування на наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, заслуговують на увагу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що передбачає покарання у виді позбавлення волі до 10 років. При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що, згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарчої діяльності) від 07.05.2023 р., призначено службове розслідування за фактом самовільного залишення 07.05.2023 р. солдатом ОСОБА_5 військової частини, тобто в умовах воєнного стану.

Водночас, в контексті цього ризику слідчий суддя не приймає доводи прокурора про те, що ОСОБА_5 оголошений у розшук ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10 червня 2022 року, оскільки, відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_7 від 24.02.2022 р., ОСОБА_5 з 24.02.2022 р. був мобілізований та прийняв посаду стрільця стрілецького відділення, ВОС - 100915А.

Крім того, доведеним та реальним слідчий суддя вважає ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, з огляду на те, що ОСОБА_5 є раніше судимою особою, непрацевлаштований, ймовірно вчинив злочин проти власності, з метою особистого збагачення. При цьому, слідчий суддя враховує, що на розгляді Деснянського районного суду м. Києва наразі перебувають три кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, що обумовлені корисливими мотивами.

Водночас, третім слідчим відділом ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001124 від 28.06.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за фактом нез`явлення ОСОБА_5 на службу без поважних причин в умовах воєнного стану.

Поряд з цим, слідчим суддею не отримано даних про те, що підозрюваний ОСОБА_5 за станом свого здоров`я не може утримуватись в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, згідно з положеннями ч. 2 ст. 183 КПК України до підозрюваного ОСОБА_5 можливо застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки останній є раніше судимою особою, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті. Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

При цьому, враховуючи тяжкість та обставини кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан особи, а саме - відсутність місця роботи, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які вказують на те, що існує велика ймовірність того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити кримінальні правопорушення, слідчий суддя вважає за належне визначити заставу відповідно ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, що відповідно становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яка в достатній мірі гарантує виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

При цьому, при визначенні розміру застави, слідчий суддя зважує не лише на обсяг повідомленої підозри та можливість настання тяжких наслідків для конкретної особи, однак і виходить з тих позицій Європейського Суду, відповідно до яких визначення суми коштів, яку повинна надати особа, виходячи лише з можливих розмірів збитків, не відповідає статті 5 § 3 Європейської Конвенції. Застава повинна визначатися даними про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, іншими ознаками, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання переховуватися.

Окрім цього, обираючи ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного відповідні обов`язки, згідно положень ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 208, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 04 квітня 2024 року включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід - заставу для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, - у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, що відповідно становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внести заставу у визначеному розмірі на відповідний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва та надати документ, що це підтверджує, до ДУ "Київський слідчий ізолятор".

Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві;

ЄДРПОУ банку: 26268059;

МФО: 820172;

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ;

р/р UA1012089.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави визначити до 05 квітня 2024 року, але не більше строків досудового розслідування.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1