Справа № 202/2898/22
Провадження № 1-кп/177/43/23
У Х В А Л А

17 жовтня 2023 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000659 від 21.09.2020 відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 127 КК України, ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 за ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч.2 ст. 310 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 310 КК України, ОСОБА_15 за ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 310 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_16 ;

захисників: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ;

обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Криворізького районного суду Дніпропетровської області перебувають матеріали вищевказаного кримінального провадження, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000659 від 21.09.2020.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 22.08.2023 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_12 , який спливає 20.10.2023.

В судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилається на ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, вказуючи на відсутність підстав для зміни запобіжних заходів обвинуваченому ОСОБА_12 .

Клопотання прокурора від 13.10.2023 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обраного ОСОБА_12 , яке надійшло на адресу суду 16.10.2023, обґрунтовано тим, що обвинуваченому інкримінуються вчинення особливо тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, він може переховуватися від суду, усвідомлюючи ступень тяжкості скоєного та невідворотність покарання. Також може незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, оскільки як встановлено досудовим слідством, учасники злочинної організації тісно пов`язані між собою. Крім того, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працевлаштований та отримує прибуток від незаконного збуту психотропних речовин, а також відносно нього розглядаються три кримінальні провадження, направлені до суду із обвинувальним актом.

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник ОСОБА_22 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 - адвокат ОСОБА_22 в судовому засіданні надав клопотання про зміну запобіжного заходу, обраного обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт, яке обґрунтоване тим, що обвинувачений тривалий термін перебуває під вартою, при цьому прокурором не доведено будь-яких ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вказуючи на його необґрунтованість.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінально-процесуальних обов`язків; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд враховує дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним, відсутність належних гарантій та підтверджених соціальних зв`язків, які б переважали ризики ухилення від суду.

Розглядаючи заявлене клопотання прокурора відносно ОСОБА_12 суд приходить до висновку про необхідність та доцільність його задоволення та продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого виходячи з наступних підстав.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_12 закінчується 20.10.2023, заявлені під час досудового розслідування ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися і виправдовують застосування обраного запобіжного заходу, зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження, вчинення іншого кримінального правопорушення, тому суд вважає за необхідним продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги вищезазначені ризики, та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, те, що ОСОБА_12 обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів проти громадської безпеки та у сфері обігу психотропних речовин, вчиненого у складі злочинної організації, як за ознакою ретельного планування, так і з розподіленням відповідних ролей, і ці обставини свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій останнього, що в свою чергу вказує на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, за умов не перебування ізольованим від суспільства в межах запобіжного заходу, відсутність міцних соціальних зв`язків, що обумовлено тим, що останній, як встановлено ніде не працевлаштований, доказів законного отримання доходу не зазначив і не надав, не одружений, дітей та інших утриманців не має, може змінювати своє місце проживання, а тому для запобігання вказаним ризикам є недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Більш того, суд звертає увагу на існуючу обстановку в Україні, зокрема те, що 24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, та діє в теперішній час. В ряді регіонів України тривають напружені бойові дії, на день розгляду вказаного клопотання ситуація в Україні є напруженою, військова агресія проти України суттєво обмежує можливість виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях, зокрема контролю за дотриманням умов домашнього арешту, та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Вказане підвищує як ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, так і ризик можливого ухилення від явки до суду обвинуваченого, у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, що перешкоджатиме розгляду справи в розумний строк та виконання завдань визначених ст. 2 КПК України.

За таких обставин суд вважає таким, що не підлягає задоволенню заявлене клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Таким чином, застосований до обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню, підстав для його зміни судом не встановлено.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_12 задовольнити.

Клопотання захисника ОСОБА_22 та обвинуваченого ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на іншій запобіжний захід залишити без задоволення.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України на строк 60 днів до 15 грудня 2023 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1