№ провадження 1-кс/208/3/24
УХВАЛА

Іменем України

05 січня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України в межах кримінального провадження за № 0001436 від 11.10.2023 відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, має на утриманні дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період в посаді заступника командира бойової машини-навідника-оператора 4-ої парашутно-десантної роти, 2-го парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні молодший сержант, раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимого, -

встановив:

Прокурор звернувся із даним клопотанням, яким просить продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, але не пізніше ніж до підготовчого засідання.

В обґрунтування поданого клопотання, прокурором зазначено, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період перебуваючи на посаді заступника командира бойової машини-навідника-оператора 4 парашутно-десантної роти 2 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 3, 27 Конституції України та законів України, Військової присяги став на шлях вчинення умисного кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи,

Так 08.10.2023 у денний час доби (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився у квартирі АДРЕСА_2 , де також перебувала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. У цей час у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , тобто на умисне вбивство останньої.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , знаходячись 08.10.2023 у денний час доби (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено), у квартирі АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, зокрема протиправно заподіяти смерть ОСОБА_6 , на ґрунті особистої неприязні до останньої, розуміючи при цьому, що шляхом нанесення ударів ножем в область розташування життєво важливих органів людини можливо позбавити її життя, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, наніс ОСОБА_6 , ножем не менше трьох ударів в область шиї, внаслідок чого настала смерть останньої, після чого залишив місце злочину.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 , смерть ОСОБА_6 настала в результаті гострої крововтрати внаслідок множинних відкритих ран шиї.

Таким чином, з урахуванням викладеного, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Крім цього, 08.10.2023 у денний час доби (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 побачив банківську картку № НОМЕР_2 , емітовану АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 з корисливих мотивів, таємно викрав офіційний документ, а саме банківську карту № НОМЕР_2 , емітовану АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а саме у викраденні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів.

Також, 08.10.2023 у денний час доби (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 побачив належний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мобільний телефон марки «Nокіа Аshа 206 Вlаск». В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення зазначеного мобільного телефону. Упевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 таємно викрав належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Nокіа Аshа 206 Вlаск» ІМЕІ НОМЕР_3 вартістю 395,00 гри. та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 395,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст, 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Крім того, 10.10.2023 у денний час доби (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 побачив належний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 холодильник марки «Юрюзань-7 КШД-220/40 ТУ 27-56-1098-87» 1988 року випуску. В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел направлений на таємне викрадення зазначеного холодильнику. ОСОБА_4 , упевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належний ОСОБА_8 холодильник марки «Юрюзань-7 КШД-220/40 ТУ 27-56-1098-87» 1988 року випуску вартістю 2030,00 грн. та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 2030,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст, 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану,

11.10.2023 ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

11.10.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

12,10.2023 слідчим суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинськ до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.12.2023.

30.11.2023 керівником Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 11.01.2024.

01.12.2023 підозрюваному ОСОБА_4 слідчим суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинськ продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.01.2024.

16.12.2023 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами: показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 протоколами огляду місця події та трупу, речовими доказами, які були отримані під час проведення досудового розслідування та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності, висновками судових експертиз та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

27 грудня 2023 р. визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для виконання вимог ст. 283 КПК України прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , який здійснює повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, в порядку ст.ст. 36, 290 КПК України, надано доручення слідчому СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про повідомлення підозрюваному ОСОБА_4 , та його захиснику, потерпілому, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування №0001436 які є у розпорядженні сторони обвинувачення у тому числі будь-яких доказів, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Беручи до уваги необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним в п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону звернувся до суду із зазначеним клопотанням.

Прокурором підтримано клопотання за його змістом, з посиланням на заявлені ризики передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість скоєння кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його характеризуючи данні, зазначив що ризики є актуальними і не зменшилися, а інший запобіжний захід ніж обраний не може забезпечити його належної процесуальної поведінки та нівелювати заявлені ризики.

Підозрюваний ОСОБА_4 в ході розгляду клопотання зазначив, що він погоджується із клопотанням, та не заперечує проти продовження обраного відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що враховуючи позицію підзахисного, просив прийняти рішення на розсуд суду.

Вислухавши учасників процесу, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні вказаного питання суддею приймалось до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від слідства і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Так, прокурором заявлено, що існують наступні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України:

1.Переховуватись від органу досудового розслідування та / або суду.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років, орган досудового розслідування приходить до висновку, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними

2. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Так, ОСОБА_4 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема, він має вільний доступ до місця вчинення кримінального правопорушення, що пов`язано з виконанням останнім обов`язків військової служби. Оскільки на теперішній час усі необхідні слідчі (розшукові) дії не проведені цей ризик є реальним. Крім того, враховуючи характер вичиненого кримінального правопорушення, що унеможливлює перебування підозрюваного за місцем розташування підрозділу.

3. Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Так, даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , будь яким чином може дізнатися адресу мешкання свідків, у зв`язку з чим існує ризик того, що ОСОБА_12 в.о., може намагатися зустрітися з останніми з метою змусити змінити чи відмовитися від своїх показань).

4. Вчинити інше кримінальне правопорушення. Підозрюваний вже не вперше вчиняв кримінальне правопорушення (що підтверджується його довідкою про судимості), окрім того враховуючи те, що підозрюваний вчинив умисне вбивство, що вказує на те, що його поведінка є соціально небезпечною та ОСОБА_4 в подальшому може вчинити кримінальне правопорушення.

Окрім того відповідно до витягу з Наказу № 154 від 04.08.2022 року молодший сержант ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.07.2022 року самовільно залишив частину з пункту постійної дислокації смт. Гвардійське, що вказує на його схильність до вчинення кримінальних правопорушень. Зазначений ризик також є реальним.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так у рішенні ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (пункті 175) зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, SeriesA, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

При розгляді вказаного клопотання, слідчий суддя виходить з того, що в наявності обґрунтована підозра про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених . 1 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та на даній стадії слідчий суддя не надає оцінку доказам щодо їх достатності та допустимості. Наявність же обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами : показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 протоколами огляду місця події та трупу, речовими доказами, які були отримані під час проведення досудового розслідування та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності, висновками судових експертиз та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому слідчий суддя керується практикою ЄСПЛ, а саме тим, що оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).

Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Як відображено у рішеннях ЄСПЛ, аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними» (Boicenco v. Moldova (Бойченко проти Молдови) § 142; Khudoyorov v. Russia (Худойоров проти Росії), § 173), але повинні стосуватись специфічних фактів і особистих обставин заявника, які виправдовують його тримання під вартою Aleksanyan v. Russia (Алексанян проти Россії), § 179).

А тому в ході розгляду клопотання, встановлено його обґрунтованість та наявність заявлених ризиків, що пов`язано з характеризуючими даними підозрюваного, складу кримінального правопорушення в межах якого йому пред`явлено підозру, тяжкість можливого покарання у разі доведення винуватості ОСОБА_4 , знайомством зі свідками.

Ч. 3 ст. 197 КПК України передбачає, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 необхідно продовжити обраний найсуворіший запобіжний захід, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання прокурора про необхідність обрання щодо ОСОБА_4 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на переконання суду, не здатен в повній мірі нівелювати визначені вище ризики, а саме не зможе утримати обвинуваченого від переховування від суду, знищення або спотворення будь-якої із речей чи документів, впливу на свідків та/або вчинення інших кримінальних правопорушень.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя дійшов висновку за можливе не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки кримінальне правопорушення у скоєні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинено із застосуванням насильства.

Керуючись ст. 176-179, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 03 березня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1