Провадження №1-кп/447/107/24
Справа №447/4/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2024 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючої судді- ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відео конференції кримінальне провадження № 0000452 від 18.10.2023 ,про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Львова, українця, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, раніше судимого крайній раз вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.12.2023, має на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що у зв`язку із вторгненням Російської Федерації на територію України та відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час, вчинив злочин, який вважається вчиненим в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , 08.10.2023 в період часу з 17:33 по 17:43 год., перебуваючи у магазині «Рукавичка», що належить ТОВ ТВК «Львівхолод» та знаходиться по вул. Грушевського, 3А у м. Миколаїв Стрийського району Львівської області керуючись прямим умислом на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись що за його діями не спостерігають особи, які могли б зашкодити його кримінально-протиправним діям, викрав із торгового стелажу печінку тріски марки «Аквамарин» 4 шт. вартістю 66,96 грн/шт без ПДВ кожна, яловичину охолоджену марки «Skott smea» 1 кг. вартістю 195,47 грн без ПДВ, шашлик марки «Традиція» 1,300 кг вартістю 233,66 грн без ПДВ, сир марки «Комо» 2 шт. вартістю 55,80 шт без ПДВ кожен, філе куряче 2 кг вартістю 148,54 без ПДВ кожний та покинув місце скоєння злочину, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив своїми діями ТОВ ТВК «Львівхолод» майнової шкоди на загальну суму 1105,65 грн.

Крім того, ОСОБА_3 , 08.10.2023 близько 17:15 год., перебуваючи у магазині «Рукавичка», що належить ТОВ ТВК «Львівхолод» та знаходиться по вул. Мазепи, 23 у м. Миколаїв Стрийського району Львівської області керуючись прямим умислом на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись що за його діями не спостерігають особи, які могли б зашкодити його кримінально-протиправним діям, повторно викрав із торгового стелажу печінку тріски «Аквамарин» 2 шт. на загальну суму 133,92 грн без ПДВ, ковбасу на дровах зі свинини «Ранчо» 2 шт. на загальну суму 170,52 грн без ПДВ та ковбасу салямі «Гільдія» на загальну суму 363,87 грн без ПДВ та покинув місце скоєння злочину, а викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив своїми діями ТОВ ТВК «Львівхолод» майнової шкоди на загальну суму 668,31 грн..

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України

У судовому засіданні ОСОБА_3 вину визнав, просив суворо не карати, повідомив, що викрав у жовтні 2023 року продукти харчування з магазину "Рукавичка" у м. Миколаїв, шкоду потерпілим відшкодовано в розмірі 12 000 грн, що включало в себе матеріальну та моральну шкоду.

Представник потерпілого подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ст. 325 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого .

Суд, заслухавши позиції сторін, з яких вину визнає вбачається, що вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України і обмежує судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів що характеризують його особу.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені ним кримінального правопорушення доведена повністю, кваліфікація його неправомірних дій за ч. 4 ст.185 КК України є правильною.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлені.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.12.2023 у справі №607/22647/23 за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень. Вирок в апеляційному порядку не оскаржувався. Відповідно до квитанції №0.0..1 від 29.12.2023 ОСОБА_3 сплатив штраф у розмірі 17 000 грн..

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.185 КК України , яке відповідно до статті 12 КК України, є тяжким злочином.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст.65 КК України, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставину яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 типово характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше судимий, має на утриманні одну малолітню дитину.

Враховуючи вищенаведене та обставини справи, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 , слід призначити покарання в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень та є достатнім, для досягнення, відповідно до вимог ст. 50 КК України, мети покарання.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, його посткримінальну поведінку (щиро каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди) суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , без ізоляції його від суспільства і вважає за можливе, на підставі статті 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта відшкодовані.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у призначити йому покарання у виді 5(п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно з ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Апеляційна скарга може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Миколаївський районний суд Львівської області.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1