ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_8 ,

слідчого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2023 року про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 січня 2024 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор»,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в особливо важливих справах відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 , за погодженням із керівником Волинської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_11 , звернулася до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , в межах строку досудового розслідування, до 23.01.2024 року.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.12.2023 року задоволено клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.01.2024 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор». Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить до 23.01.2024 року включно. Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Заявлені стороною обвинувачення, передбачені ст.177 КПК України ризики, з урахуванням стадії досудового розслідування на даний час не зменшились та не перестали існувати.

При продовженні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, в тому числі і за корисливі злочини, підозрюється у вчиненні незакінченого замаху на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, що відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в умовах воєнного стану.

Строк тримання під вартою визначається судом з урахуванням вимог ст.197 КПК України та строків проведення досудового розслідування. Отже, на підставі викладеного слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а строк тримання під вартою підозрюваному повинен бути продовжений в межах строку досудового розслідування. Відповідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя, вважав за недоцільне визначати розмір застави.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує на те, що слідчим суддею не прийнято до уваги те, що відсутні ризики, які дають підстави вважати, що наявні обставини, які зазначені в ч.1 ст.177 КПК України. Крім цього, ОСОБА_7 має міцні та сталі соціальні зв`язки, має постійне місце проживання (реєстрації), є особою похилого віку, особою, якій встановлено інвалідність.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги; думку підозрюваного та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін; пояснення слідчого; дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри, а метою: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором та слідчим в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

З урахуванням наведеного, особи підозрюваного та тяжкості інкримінованих йому діянь, того, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, в тому числі і за корисливі злочини, підозрюється у вчиненні незакінченого замаху на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, що відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Апеляційний суд зазначає, що стороною захисту не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім цього, відповідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому слідчий суддя вважав за недоцільне визначати розмір застави, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

За таких обставин слідчий суддя обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.01.2024 року включно, в ДУ «Луцький слідчий ізолятор», а тому законних підстав для скасування ухвали і постановлення нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів захисника підозрюваного, апеляційний суд не вбачає.

Дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_7 має міцні та сталі соціальні зв`язки, має постійне місце проживання (реєстрації), є особою похилого віку, йому встановлено інвалідність, на які посилається апелянт у апеляційній скарзі, ризики у кримінальному провадженні не зменшують та на правильність висновку щодо необхідності продовження до підозрюваного саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не впливають.

Крім цього матеріали провадження не містять, а також ні підозрюваним ні його захисником не надано в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як судом першої так і апеляційної інстанцій, жодних медичних документів, які підтверджували б неможливість перебування ОСОБА_7 в умовах слідчого ізолятора.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, не виявлено.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2023 року про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 січня 2024 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор», залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: