Справа № 464/1522/23
пр.№ 1-кп/464/295/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за №0000059 від 20.02.2023, №0000143 від 12.02.2023, №0000530 від 21.06.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Українка, Березанського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, зокрема 01.06.2021 Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн., 10.06.2022 ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова покарання згідно з вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.06.2021 замінено на покарання у виді 220 годин громадських робіт, вироком Львівського Львівського апеляційного суду від 06.09.2023 за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у виді 2 (двох) років 15 (п`ятнадцяти) днів обмеження волі, покарання не відбув, судимість не погашена,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 389, ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_8 ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, а також вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжки), повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Правопорушення вчинено при наступних обставинах.

Встановлено, що вироком Шевченківського районного суду Львівської області від 01.06.2021, ОСОБА_8 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн., який 10.06.2022 вказаним судом було замінено на 220 годин громадських робіт.

В подальшому 09.02.2023, перебуваючи в приміщенні Сихівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області, ОСОБА_8 був належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджений про кримінальну відповідальність у випадку ухилення від відбування покарання, а також отримав направлення для відбування покарання на об`єктах, підпорядкованих ЛКП «Житловик-С», що в м. Львові на пр. Червоної Калини, 38. Відповідно до наказу №31 від 09.02.2023 ОСОБА_8 прийнято для виконання покарання у вигляді 220 годин громадських робіт та складено графік відбування громадських робіт по чотири години на день, з яким того ж дня ознайомлений під розпис та згідно вказаного графіку ОСОБА_8 повинен був приступити до відпрацювання громадських робіт з 10.02.2023р.

Однак, в період часу з 10.02.2023 по теперішній час ОСОБА_8 без поважних на те причини не відпрацював жодної години громадських робіт, які він повинен був відпрацювати у ЛКП «Житловик-С», що в м. Львові на пр. Червоної Калини, 38, чим ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Крім того, ОСОБА_8 , незважаючи на те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, 05.02.2023 приблизно о 19:45 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що знаходиться за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 36, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгівельного прилавку майно, яке належить ТзОВ ТВК «Львівхолод», а саме алкогольний напій горілку 40%, об`ємом 0,7л. NEPOBORNA, у кількості 1 шт., вартістю 275,04 грн. без ПДВ., яку сховав собі під куртку, після чого з викраденим вийшов з приміщення магазину, та розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 спричинив матеріальну шкоду ТзОВ ТВК «Львівхолод» на загальну суму 275, 04 грн. без ПДВ.

Крім цього, ОСОБА_8 11.02.2023 приблизно о 14:00 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що знаходиться за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 36, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгівельних прилавків майно, яке належить ТзОВ ТВК «Львівхолод», а саме ковбасу олівє варену «Мяско» вагою 0,560 кг, вартістю за 1 кг. 108 грн. без ПДВ, вартістю за 0,560 кг 60,48 грн. без ПДВ, сир твердий Традиційний 50% Радимо брус вагою 0,292 кг, вартістю за 1 кг 228,15 грн. без ПДВ, вартістю за 0,292 кг 66,62 грн. без ПДВ, цукерки «Червоний мак» Рошен вагою 0,500 кг, вартістю за 1 кг 239,14 грн. без ПДВ, вартістю за 0,500 кг 119,56 грн. без ПДВ, Піцу Шинка/Гриби 188г Кухарочка, у кількості 2 шт., вартістю 21,97 грн. без ПДВ за кожну, загальною вартістю 43,94 грн. без ПДВ, молоко згущене з цукром гост 8,5% 370г Первомайськ, у кількості 1 шт., вартістю 54,35 грн. без ПДВ., які заховав собі під куртку, після чого з викраденим вийшов з приміщення магазину, та розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 спричинив матеріальну шкоду ТзОВ ТВК «Львівхолод» на загальну суму 344,95 грн. без ПДВ.

Крім того, ОСОБА_8 06.03.2023 близько 11:00 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що знаходиться за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 36, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгівельного прилавку майно, яке належить ТзОВ ТВК «Львівхолод», а саме шоколад молочний з цілим мигдалем «Мілка», у кількості 6 шт., вагою 90 г (кожна), вартістю 53,83 грн. без ПДВ (кожна), загальною вартістю 322,98 грн. без ПДВ, які заховав собі під куртку, після чого з викраденим вийшов з приміщення магазину та розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 спричинив матеріальну шкоду ТзОВ ТВК «Львівхолод» на загальну суму 322,98 грн. без ПДВ.

Крім цього, ОСОБА_8 08.03.2023 близько 20.00 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що знаходиться за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 36, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгівельного прилавку майно, яке належить ТзОВ ТВК «Львівхолод», а саме шоколад молочний з цілим мигдалем «Мілка» у кількості 6 шт., вагою 90 г (кожна), вартістю 53,83 грн. без ПДВ (кожна), загальною вартістю 322,98 грн. без ПДВ, які заховав собі під куртку, після чого з викраденим вийшов з приміщення магазину та розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 спричинив матеріальну шкоду ТзОВ ТВК «Львівхолод» на загальну суму 322,98 грн. без ПДВ.

Крім того, незважаючи на введення та дію на території України правового режиму воєнного стану, ОСОБА_8 03.06.2023 близько 17.50 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Сільпо №354», що за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 45, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Сільпо-Фуд», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, переконавшись що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, викрав із торгового прилавку вищевказаного магазину сет ролів «Море лосося» вартістю 649 грн., бургер з яловичиною у кількості 2 шт. вартістю 44,34 за 1 шт., соус-діп «Часниковий» у кількості 3 шт. вартістю 3,60 грн. за одну шт., курку гриль вагою 0,920 гр. вартістю 90,60 грн за кг, диню «Канталуп» вагою 1,150 кг., вартістю 78.01 грн. за кг., що належать ТОВ «Сільпо-Фуд», після чого не оплативши вказаний товар пройшов за межі кас торгівельного залу, покинув приміщення вказаного магазину та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріальну шкоду на загальну суму 921,54 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повідомив, що повністю визнає вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та вказав, що йому було відомо про те, що покарання у виді штрафу було замінено покаранням у виді громадських робіт, та його було ознайомлено із порядком такого відбуванням. Зокрема, він розумів, що по 4 год. на день він зобов`язаний був виконувати визначену роботу. Однак, він не мав можливості їх відробляти, оскільки працевлаштувався, та не мав змоги поєднати. Розуміє, що вчинив не правильно. В подальшому, підтверджує, що після нового року в нього не вистачало грошей. У зв`язку із чим він вирішив вчинити крадіжку з магазину. Так, 05.02.2023 у вечірній час, перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що знаходиться за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 36, з торгівельного прилавку взяв одну велику пляшку горілки та сховавши собі під куртку вийшов з магазину. В подальшому, не маючи будь-яких коштів, відчував потребу у харчуванні, та 11.02.2023 в обідній час, перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що знаходиться за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 36 з торгівельних прилавків взяв продукти харчування, зокрема, ковбасу варену, сир твердий, цукерки, Піцу, молоко згущене та заховав таке собі під куртку, та вийшов з магазину. Вказані продукти вжив. В подальшому, напередодні свята 8 березня, він вирішив привітати своїх маму та сестру а також інших знайомих жінок, однак коштів на придбання подарунків не мав, а тому 06.03.2023 перебуваючи в приміщенні вищевказаного магазину на прилавку побачив шоколад, та взявши 6 штук, заховав собі під куртку та пішов з приміщення торгового залу не розплатившись за товар. А 08.03.2023, близько 20.00 год., знову вирішив викрасти шоколад з магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що знаходиться за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 36, і скориставшись нагодою, з прилавку взяв 6 плиток шоколаду, котрі заховав собі під куртку, та не розрахувавшись за такі вийшов з приміщення магазину. Також підтвердив, що 03.06.2023 він перебував в приміщенні магазину «Сільпо №354», що за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 45, де від запаху їжі виникло бажання поїсти, однак коштів на придбання товарів в нього не було. В цей час на прилавку він побачив сет ролів, бургери в упаковці, соус та курку гриль, а також диню котрими вирішив заволодіти. Скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, він взяв увесь вказаний товар та не оплативши пройшов за межі кас торгівельного залу, та покинув приміщення вказаного магазину. При цьому повідомив, що шкоду спричинену ТОВ «Сільпо-Фуд» він повністю відшкодував. Повідомив, що усвідомлює, що в країні діє воєнний стан, а також те, що вчиняє крадіжки повторно. На даний момент шкодує про вчинене, щиро розкаюється, розуміє, що вчинив неправильно, йому дуже прикро та соромно за скоєне, просить суворо не карати, вважає, що може ще виправитися, та виправдати сподівання суспільства. Із матеріалами кримінального провадження ознайомлений, жодні докази не оспорює, правильно розуміє обставини за яких його обвинувачено, в тому числі у зміненому прокурором обвинуваченні, з якими повністю погоджується, цивільний позов визнав в повному обсязі.

Представник потерпілого ТзОВ ТВК «Львівхолод» ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про проведення розгляду кримінального провадження за його відсутності, цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Представник потерпілого ТзОВ «Сільпо-Фуд» ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просить здійснювати розгляд кримінального провадження без її участі, щодо міри покарання покладається на розсуд суду, повідомила, що обвинувачений ОСОБА_8 повністю відшкодував спричинені юридичній особі збитки.

Заслухавши думку учасників процесу суд приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення та сторони захисту про проведення спрощеного порядку дослідження доказів підлягає до задоволення, оскільки показання ОСОБА_8 узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту та обставин вчинення інкримінованого злочину, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинувачених. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавленим права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, а прийняте рішення про скорочений судовий розгляд свідчитиме про те, що обставини, які сторонами не оспорюються, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Одночасно судом встановлено наступне.

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.06.2021 ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді 1 000(однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 (сімнадцять) тисяч гривень.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10.06.2022 засудженому ОСОБА_8 замінено несплачену суму штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 (сімнадцять) тисяч гривень, призначену вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.06.2021 на громадські роботи строком на 220 (двісті двадцять) годин.

Листом Шевченівського районного суду м. Львова №466/4654/21/439/2022 від 23.09.2022 ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова, яка набрала законної сили 17.06.2022, скеровано Сихівському РВ Філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області до негайного виконання.

09.02.2023 засудженого ОСОБА_8 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, що підтверджується підпискою, а також попереджено про притягнення до кримінальної відповідальності у випадку ухилення від відбування покарання.

09.02.2023 засуджений ОСОБА_8 отримав направлення для відбування покарання у виді громадських робіт на об`єктах, підпорядкованих ЛКП «Житловик-С», що в м. Львові на пр. Червоної Калини, 38, а також останнього прийнято для виконання покарання у вигляді 220 годин громадських робіт та складено графік відбування громадських робіт по чотири години на день, з яким того ж дня ознайомлений під розпис та згідно вказаного графіку ОСОБА_8 повинен був приступити до відпрацювання громадських робіт з 10.02.2023, що підтверджується копією наказу ЛКП «Житловик-С» від 09.02.2023 №31, копію графіку виходу на роботу особи, до якої застосовано покарання у виді громадських робіт.

Як вбачається з листа ЛКП «Житловик-С» від 13.02.2023 №80, засуджений ОСОБА_8 не приступив до відбування покарання у виді громадських робіт 10.02.2023, 11.02.2023, 13.02.2023.

Засудженого ОСОБА_8 попереджено під розписку про притягнення до кримінальної відповідальності у зв`язку із порушенням порядку та умов відбування покарання у виді 220 годин громадських робіт, що полягало в тому, що останній за період з 10.02.2023 до 11.02.2023 та з 13.02.2023 до 17.023.2023 не приступив до відпрацювання громадських робіт згідно з направленням в ЛКП «Житловик-С» від 09.052.2023 без поважних причин, що підтверджується попередженням від 17.02.2023.

20.02.2023 ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області зареєстровано подання старшого інспектора Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_11 від 17.02.2023 про притягнення до кримінальної відповідальності засудженого ОСОБА_8 за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до листа ЛКП «Житловик-С» від 28.02.2023 №122 ОСОБА_8 не з`явився для відбування покарання у виді громадських робіт в кількості 220 годи з 10.02.2023 до теперішнього часу.

Вироком Львівського апеляційного суду від 06.09.2023 ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України.

Після дослідження вищевказаних доказів, 02.11.2023 прокурором в порядку ст. 338 КПК України змінено обвинувачення в частині епізодів, викладених в обвинувальних актах в кримінальних провадженнях №00000059 від 20.02.2021 за ч. 2 ст. 389 КК України, №0000143 від 12.02.2032 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обставини, викладені в зміненому обвинуваченні, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

При цьому, за основу, суд бере до уваги покази обвинуваченого, вважає такі належними, допустимими та достовірними, котрі у взаємозв`язку із іншими матеріалами досудового розслідування, що дослідженні в судовому засіданні доводять фактичні обставини вчинення ОСОБА_8 ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, а також таємних викрадень чужого майна (крадіжку), повторно, вчинені в умовах воєнного стану.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_8 , суд враховує наступне.

Згідно з диспозицією ч. 2 ст. 389 КК України суб`єкт кримінального правопорушення підлягає кримінальній відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських чи виправних робіт.

Згідно з диспозицією ч. 4 ст. 185 КК України суб`єкт злочину підлягає кримінальній відповідальності серед іншого за крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

Указом Президента України №264/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Вказаний Указ затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022.

Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до пункту 1 примітки до статті 185 КК України повторним у статтях 185, 186 та 189-191 КК України визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 КК України.

При цьому, відповідно до п. 20 Постанови ПВСУ № 10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» у разі вчинення декількох посягань на власність перший злочин за відсутності інших кваліфікуючих ознак належить кваліфікувати за частиною першою відповідної статті, а інші як вчинені повторно - за іншими частинами відповідних статей КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 , будучи суб`єктом, щодо котрого застосовано покарання у виді громадських робіт на підставі рішення суду, що набрало законної сили, ознайомившись із порядком та графіком відпрацювання громадських робіт без поважних причин не приступив до його відбування. Також, усвідомлюючи, що він є особою, що притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, оскільки щодо нього скеровано обвинувальний акт до Сихівського районного суду м. Львова, будучи обізнаними, що на усій території України введено воєнний стан, перебуваючи у приміщенні магазинів «Рукавичка» та «Сільпо №354», діючи умисно, повторно, таємно заволодів майном юридичних осіб тобто вчинив таємне викрадення чужого майна за кваліфікуючих ознак.

За таких обставин, суд дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфікує за ч.2 ст. 389 та ч.4 ст. 185 КК України, оскільки він, ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт та таємно викрав чуже майно (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7(зі змінами), зокрема в п.1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимогст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п.3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).

У зв`язку із цим, при призначенні покарання суд бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, та ч.ч. 1,3 ст. 29, ч. 5 ст. 68 КК України котрими врегульовані питання щодо притягнення до кримінальної відповідальності та призначення покарання за кримінальне правопорушення, вчинене у співучасті .

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, за якими кваліфіковано дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 389 КК України є проступком, а за ч. 4 ст. 185 КК України - тяжким злочином.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_8 , встановлено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Червона Українка, Березанського району, Миколаївської області, українець, громадянин України (а.с. 201), з середньою освітою, неодружений, не працюює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 201), проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.203), на обліках у КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ», КНП ЛОР «ЛОКПД», у лікаря нарколога і лікаря психіатра в КНП «Дергачівська центральна лікарня» не перебуває (а. с. 204, 205), Згідно висновків судово-психіатричного експерта № 231 від 14.03.2023 та №454 від 15.05.2023 психічною хворобою не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в період інкримінованих правопорушень також хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує ( а.с. 206-211), раніше неодноразово судимий, зокрема 01.06.2021 Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн., 10.06.2022 ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова покарання згідно з вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.06.2021 замінено на покарання у виді 220 годин громадських робіт, вироком Львівського апеляційного суду від 06.09.2023 за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у виді 2 (двох) років 15 (п`ятнадцяти) днів обмеження волі (а.с. 214-219, 236-238), покарання не відбув, судимість не погашена.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 згідно зі ст. 66 КК України, суд відносить визнання вини, щире каяття, активне сприяння органу досудового розслідування, часткове відшкодування шкоди.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом не встановлено.

З досудової доповіді щодо обвинуваченого вбачається, що результати оцінки останнього показали високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, те, що ОСОБА_8 перебуває на обліку органу пробації, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

При призначенні покарання, суд бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно ст. 35 КК України передбачено, що повторність, сукупність та рецидив кримінальних правопорушень враховуються при кваліфікації кримінальних правопорушень та призначенні покарання, при вирішенні питання щодо можливості звільнення від кримінальної відповідальності та покарання у випадках, передбачених цим Кодексом.

Так ч.1 ст. 70 КК України передбачено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Частиною 1 ст. 72 КК України (п. 1а) закріплено, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення, зокрема, що одному дню позбавлення волі відповідають один день арешту.

При визначенні виду покарання ОСОБА_8 за ч.2 ст. 389 КК України, суд враховує, що він вчинив проступок, будучи неоноразово судимою особою, а також таким, що притягується до кримінальної відповідальності, не працює, не навчається, що на переконання суду є обставинами, котрі не можуть характеризувати його з позитивної сторони та беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, вбачається, що покарання у виді у виді обмеження волі - становитиме надмірний тягар для останнього, тому необхідним та виправданим є покарання у виді арешту.

При цьому, враховуючи ставлення ОСОБА_8 до вчиненого, зокрема визнання вини, характер його поведінки під час досудового розслідування, давав визнавальні покази, що розцінюється стороною обвинувачення як активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, поведінку під час судового слідства, суд приходить до переконання, що при альтернативності міри вказаного виду покарання необхідно призначити на строк 3 місяці.

Також, при визначенні виду покарання ОСОБА_8 за ч.4 ст. 185 КК України, суд враховує, що він вчинив 6 епізодів тяжкого злочину при кваліфікуючих ознаках в умовах воєнного стану та повторність, будучи неодноразово судимою особою, а також таким, що притягується до кримінальної відповідальності, не працює, не навчається, що в сукупності не можуть характеризувати його з позитивної сторони та беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, висновки органу пробації, викладені у досудовій доповіді про високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, тому необхідним та виправданим є покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи ставлення ОСОБА_8 до вчиненого, зокрема визнання вини, характер його поведінки під час досудового розслідування, давав визнавальні покази, що розцінюється стороною обвинувачення як активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, поведінку під час судового слідства, часткове відшкодування шкоди одному потерпілому, а також те, що предметом злочинів були продукти харчування, розмір спричинених збитків, суд приходить до переконання, що при альтернативності міри вказаного виду покарання необхідно призначити у мінімальній межі - 5 років.

Таким чином, беручи до уваги, що дані, що характеризують особу обвинуваченого, й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, суд прийшов до переконання, про необхідність призначення остаточного покарання з урахуванням ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_8 інкриміновані кримінальні правопорушення вчинив до ухвалення Львівським апеляційним судом вироку від 06.09.2023 у кримінальному провадженні № 0000104 за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.

Згідно ч.4 ст. 70 КК України передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Вирішуючи питання призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень після постановлення вироку, суд враховує позицію ВС України, викладену у постанові № 7 (п.21) від 24.10.2023, згідно котрої при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

Таким чином, беручи до уваги, що ОСОБА_8 вчинив інкриміновані кримінальні правопорушення, під час притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, не відбувши покарання у виді громадських робіт, засуджений Львівським апеляційним судом до остаточного покарання за сукупністю вироків, зважаючи на дані, що характеризують особу обвинуваченого, й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, суд прийшов до переконання, про необхідність призначення остаточного покарання з урахуванням ч.ч.1, 4 ст. 70, ст.72 КК України шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі.

Саме таке покарання, на думку суду, дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії, стати на шлях виправлення, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», відповідатиме тяжкості злочину та справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Крім цього, потерпілий ТОВ ТВК «Львівхолод» заявив цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1 265,95 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи висновки суду щодо винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185 КК України, де розмір збитків є однією із ознак складу злочину, а також визнання ним позовних вимог в повному обсязі, цивільний позов потерпілого ТОВ ТВК «Львівхолод» необхідно задовольнити.

Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Так, документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

При дослідженні речових доказів встановлено, що речовими доказами в межах даних кримінальних проваджень визнано компакт диски DVD-R.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 72 КК України передбачено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

При цьому встановлено, що до ОСОБА_8 застосоване попереднє ув`язнення на підставі ухвали слідчого судді від 29.06.2023 у кримінальному провадженні №0000530, у зв`язку із чим, таке необхідно зарахувати у строк покарання, котре обчислювати з дня застосування запобіжного заходу.

Одночасно, беручи до уваги, що на підставі ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 11.10.2023 ОСОБА_8 продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд прийшов до переконання про призначення покарання у виді позбавлення волі, за відсутності клопотань сторін про скасування чи зміну запобіжного заходу, у зв`язку із чим, до набрання вироком законної сили слід залишити обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, ч. 2 ст. 389, ч. 4 ст. 185, ст. ст. 50, 65, 69, 70, 71, 72 КК України, ст. ст. 100, 124, 174 КПК України, керуючись ст. ст. 368, 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_8 визнати винуватим:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України ОСОБА_8 визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за вказаним вироком суду за ч. 2 ст. 389 та ч. 4 ст. 185 КК України та вироком Львівського апеляційного суду від 06.09.2023 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 71 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Львівського апеляційного суду 06.09.2023.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з 29.06.2023.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-Виробнича компанія «Львівхолод» до обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-Виробнича компанія «Львівхолод» відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1 265 (одна тисяча двісті шістдесят п`ять) гривень 95 (дев`яносто п`ять) копійок.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_8 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази у справі після набрання вироком законної сили:

компакт-диски DVD-R, долучені до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах досудового розслідування у кримінальних провадженнях кримінального провадження № 0000143, №0000530.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1