Провадження № 1-кп/742/420/23
Єдиний унікальний № 731/562/23
ВИРОК

Іменем України

14 листопада 2023 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000860 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Варва Прилуцького району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, дитина інвалід, не працюючого, із середньою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

У С Т А Н О В И В:

01 липня 2023 року, близько 04 години 00 хвилин, обвинувачений неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_7 , з мотивів помсти, з метою провчити потерпілого на ґрунті раніше виниклого конфлікту, прибув до господарського приміщення, розташованого на території поряд з буд. АДРЕСА_2 , де із застосуванням фізичної сили рук вийняв петлю із дерев?яного стовпа для кріплення навісного замка та проник в середину даного приміщення. Після чого, користуючись відсутністю сторонніх осіб, усвідомлюючи, що здійснює заволодіння чужим транспортним засобом поза волею його власника, не маючи на транспортний засіб ані дійсного, ані передбачуваного права, із застосуванням фізичної сили рук викотив з території вищевказаного господарського приміщення належного ОСОБА_7 мопед марки «Viper» модель Race 50 чорного кольору, з об?ємом двигуна 49,9 см. куб., номер рами НОМЕР_1 , 2007 року випуску, пробіг 2115 км, перемістивши його на земельну ділянку, яка знаходиться на відстані близько 250 м від господарського приміщення, розташованого на території поряд з буд. АДРЕСА_2 , де транспортний засіб був виявлений працівниками поліції.

Таким чином, обвинувачений неповнолітній ОСОБА_4 незаконно заволодів транспортним засобом потерпілого ОСОБА_7 , а саме мопедом марки «Viper» модель Race 50 чорного кольору, з об?ємом двигуна 49,9 см. куб., номер рами НОМЕР_1 , 2007 року випуску, пробіг 2115 км., вартість якого згідно з висновком судової авто-товарознавчої експертизи № СЕ-19/125-23/7337-АВ від 12.07.2023 становить 10422,74 грн, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненого з проникненням в інше сховище .

В даному кримінальному провадженні, 31 липня 2023 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю законного представника ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості .

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 за участю законного представника ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст.289 КК України ; всих істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторони узгодили покарання та надали згоду на його призначення обвинуваченому, із застосуванням ст.69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.289 України у виді штрафу в користь держави, без конфіскації майна; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; наслідки невиконання угоди.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 2 ст.289 КК України , в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 згідно письмової зави надав письмову згоду прокурору на укладення ними угоди про визання винуватості, крім того згідно письмової зави до суду, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, вказує що жодних претензій до обвинуваченого морального та матеріального характеру не має, оскільки заподіяні йому збитки відшкодовано, та дає згоду на укладення угоди про визання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити дану угоду про визання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання,із застосуванням ст.69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.289 України у виді штрафу в користь держави, без конфіскації майна, враховуючи, особу винного який є неповнолітнім, та дитиною інвалідом, його позицію до вчиненого, згідно медичних довідок у лікарів психіатра та нарколога на диспансерному обліку не перебуває, позитивно характеризується , напівсирота, проживає із батьком, згідно медичних документів його стан здоров`я , раніше не судимого, та обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого , щире каяття , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та його вчинення неповнолітнім.

Кримінальне правопрушення , у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином .

Суд, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості в ході підготовчого судового засідання з`ясував у прокурора, обвинуваченого, його законного представника та адвоката, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості; характер обвинувачення та вид покарання. ОСОБА_4 та його законний представник цілком розумють права обвинуваченого,предтавника визначені ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

По кримінальному провадженню потерпілим, цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати, в частині витрат пов`язаних з проведенням експертиз по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, на підставі ст.ст.118,124,126 КПК України.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314, 369, 373, 374, 468-469, 472, 473-475, 476,615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 31 липня 2023 року між прокурором ОСОБА_3 та неповнолітнм обвинуваченим ОСОБА_4 за участю законного представника ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.289 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в користь держави в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 510 гривень, без конфіскації майна .

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 2868 грн. 00 коп. на користь держави в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення експертиз по даному кримінальному провадженню.

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили: петлю знищити, мопед марки «Viper» залишити у володінні потерпілого, мобільний телефон Самсунг із сім картами залишити у володінні ОСОБА_8 , фотознімки переписки, залишити в матеріалах крим.провадження, таблицю №1 та дактилокарту залишити в матеріалах крим.провадження, карту пам`яті, залишити в матеріалах крим.провадження .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст.473 КПК України.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору, захиснику.

Суддя ОСОБА_9