УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2023 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у залі судових засідань міста Києва клопотання Старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000072 від 13.01.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого, ч. 2 ст. 28 та . 4 ст. 111-1 КК України, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 1, ст. 436-2, КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло вище вказане клопотання Старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000072 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого, ч. 2 ст. 28 та . 4 ст. 111-1 КК України, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 1, ст. 436-2, КК України.

Так, у громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше березня 2022 року виник злочинний умисел, направлений на вчинення кримінально караного діяння, що полягає у провадженні за попередньою змовою групою осіб господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території та окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи фактичним власником і керівником ТОВ «КВІТЕНЬ» (), ТОВ «НОВІУМ» (), ТОВ «МАСТЕР-БУД-ПІВДЕНЬ» () на початку березня 2022 року, знаходячись на тимчасово окупованій території АР Крим, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, та встановлення окупаційною адміністрацією рф повного контролю над м. Маріуполь Донецької області, де зареєстровані та фактично знаходяться підконтрольні йому вказані суб`єкти підприємницької діяльності та їх виробничі потужності, об`єкти нерухомості, з метою збереження майна підприємств та своїх особистих корисливих мотивів, що спрямовані на отримання прибутків, вирішив продовжити здійснювати фінансовогосподарську діяльність вказаних вище суб`єктів господарювання в умовах російської окупації. При цьому ОСОБА_4 розумів, що здійснювати фінансово-господарську діяльність він зможе лише у взаємодії з державою-агресором та її незаконними органами влади та окупаційною адміністрацією, що в свою чергу, призведе до перереєстрації належних йому суб`єктів господарювання у незаконних органах влади, сплати податків окупаційній адміністрації та постачання товарів на територію держави-агресора.

У зв`язку з наведеним, у вказаний період часу у нього виник умисел на провадження фінансово-господарської діяльності ТОВ «КВІТЕНЬ» (), ТОВ «НОВІУМ» (), ТОВ «МАСТЕР-БУД-ПІВДЕНЬ» () у взаємодії з державою-агресором та її незаконними органами та окупаційною адміністрацією.

Діючи з метою його реалізації ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з громадянкою України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та іншими невстановленими досудовим слідством особами, спільно з якими розробив план спільної злочинної діяльності.

Відповідно до даного плану на ОСОБА_4 , як власника ТОВ «КВІТЕНЬ» (), ТОВ «НОВІУМ» (), ТОВ «МАСТЕР-БУД-ПІВДЕНЬ» () покладалось загальне керівництво діяльністю співучасників та координація їх дій. У свою чергу ОСОБА_5 повинна була на тимчасово окупованій території Донецької області організувати виконання вказівок останнього та забезпечити здійснення діяльності вказаних суб`єктів господарювання у взаємодії з державою-агресором її незаконними органами та окупаційною адміністрацією, що незаконно діє на території Донецької області.

Так, за даними слідства, ОСОБА_4 за повного сприяння вказаних співучасників, які свідомо та умисно задля виконання спільного злочинного умислу з останнім залишилися на окупованій державою-агресором рф території Донецької області, у період з березня 2022 року по теперішній час розпочав дії щодо налагодження фінансово-господарської діяльності у взаємодії з окупаційною адміністрацією рф та незаконної перереєстрації ТОВ «КВІТЕНЬ» (), ТОВ «НОВІУМ» (), ТОВ «МАСТЕР-БУД-ПІВДЕНЬ» () у незаконних органах влади окупаційної адміністрації держави-агресора, зокрема у так званій «инспекции фсн россии по г. Мариуполю днр», та інших окупаційних органах держави-агресора.

При цьому, до березня 2022 року ТОВ «КВІТЕНЬ» () було зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Гончара Олеся, буд. 90/92, ТОВ «НОВІУМ» () було зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, буд. 36-А, ТОВ «МАСТЕР-БУД-ПІВДЕНЬ» () було зареєстровано за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Будівельників, буд. 2.

З метою надання вигляду легітимності фінансово-господарській діяльності підконтрольних підприємств та приховування своєї злочинної діяльності ОСОБА_4 в уповноважених державних та адміністративних органах України зазначив у якості місцезнаходження своїх підприємств адреси в м. Києві, достеменно знаючи, що об`єкти нерухомості, виробничі потужності та працівники підприємств знаходяться на окупованій території Донецької області.

Разом з цим, 23.01.2023 на виконання спільного злочинного умислу, направленого на провадження фінансово-господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором її незаконними органами влади та окупаційною адміністрацією, ОСОБА_4 за повного сприяння ОСОБА_5 , яка налагодила стійкі робочі та ідеологічні зв`язки з представниками незаконних органів влади та місцевої окупаційної адміністрації рф та досягнутих з ними домовленостей забезпечила ТОВ «НОВІУМ» незаконну реєстрацію в «инспекции фсн россии по г. Мариуполю днр» під № 279 від 23.01.2023, при цьому ОСОБА_5 виступила як директор перереєстрованого підприємства ТОВ «НОВІУМ».

Вказаними умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , фактично підтримали та реалізували рішення держави-агресора та її окупаційної адміністрації для подальшого провадження фінансово-господарської діяльності на тимчасово окупованій території Донецької області у взаємодії з державою-агресором та її окупаційною адміністрацією та незаконними органами влади.

Основними видами діяльності вказаних підприємств є: оренда та управління власним чи орендованим нерухомим майном. При цьому, об`єкти нерухомого майна та земельні ділянки під будівництво житлових та комерційних комплексів знаходяться на тимчасово окупованій державою-агресором рф території м. Маріуполь Донецької області.

Надалі, у період з січня 2023 року по теперішній час ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, з метою впровадження фінансово-господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором її окупаційною владою та незаконними органами та отриманням прибутку, перебуваючи на тимчасово окупованій території АР Крим, за допомогою месенджера «Telegram» із обліковим записом «Omp Omp» та прив`язаного до нього номеру телефона « НОМЕР_1 », до якого він має безперешкодний доступ з власного мобільного телефону, надавав вказівки ОСОБА_5 та іншим невстановленим особам, які діяли від імені ТОВ «КВІТЕНЬ» (), ТОВ «НОВІУМ» (), ТОВ «МАСТЕР-БУД-ПІВДЕНЬ» () здійснити перереєстрацію об`єктів нерухомості, підготувати документи щодо участі підприємств у так званій «федеральній програмі уряду рф з відновлення м. Маріуполя», передачі недобудованих об`єктів нерухомості представникам окупаційної влади тощо.

У свою чергу ОСОБА_5 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, будучи фактичними керівниками вказаних підприємств, діючи за попередньою змовою групою осіб, у вказаний період часу, постійно знаходячись на окупованій території Донецької області, на виконання вказівок власника даних суб`єктів господарювання ОСОБА_4 , передали підприємству ООО «Домостроительный комбинат КОНСОЛЬ» (№ 158 від 05.01.2015), та в подальшому ППК «Единый заказчик» (№ 162 від 01.02.2021) об`єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , а також зареєстрували в органах окупаційної влади права власності на об`єкти нерухомого майна за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ; Донецька область, м. Маріуполь, бульв. Приморський, буд. 7, АДРЕСА_5 , з метою подальшої участі у так званій «федеральній програмі уряду рф з відновлення м. Маріуполя» для виконання рішень окупаційної влади держави-агресора, та ведення господарської діяльності з будівництва житлової та комерційної діяльності на тимчасово окупованій території України.

ОСОБА_4 згідно з спільними з ОСОБА_5 та іншими невстановленими досудовим слідством особами злочинних домовленостей, систематично, знаходячись на тимчасово окупованій території АР Крим, за допомогою месенджера «Telegram» та свого мобільного телефону контролював прибутки ТОВ «КВІТЕНЬ» (), ТОВ «НОВІУМ» (), ТОВ «МАСТЕР-БУД-ПІВДЕНЬ» (), об`єкти нерухомості, які передавалися під будівництво на тимчасово окупованій території для виконання рішень органів окупаційної влади у так званій «федеральній програмі уряду рф з відновлення м. Маріуполя» держави-агресора, розпоряджався нарахуванням та розміром заробітної плати працівникам, погоджував договори з підприємствами держави-агресора рф, яким за грошову винагороду передавалися в оренду об`єкти нерухомості за результатами провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором її окупаційною адміністрацією та незаконними органами влади.

Таким чином, за викладених вище обставин, ОСОБА_4 підозрюється органом досудового розслідування у провадженні за попередньою змовою групою осіб господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території та окупаційною адміністрацією держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 та ч. 4 ст. 111-1 КК України.

05.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 та ч. 4 ст. 111-1 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.

Так, ОСОБА_4 згідно структури власності дочірнього підприємства «АЙ СІ ЕН СТІЛ ЮКРЕЙН» на праві власності належить компанія «МЕЙТРІ ОВЕРСІЗ С.А.», яке в свою чергу на 100% володіє компанією «ІСТВЬЮ РЕСОРСЕЗ».

Згідно відповіді Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 19.04.2023 № 062/14 5113 (И-2023) нежилі приміщення №№28-38 (підвал) пл. 149,30 кв.м., №№26-37 (перший поверх) пл. 231,70 кв.м. заг. Пл. 381,00 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_6 , на праві власності зареєстровані за компанією «ІСТВЬЮ РЕСОРСЕЗ» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого на 24.07.2002.

Тому, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна, що належить підозрюваному ОСОБА_4 , на даний час у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно та рухоме майно, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 .

Слідчий у судовому засіданні просила клопотання задовольнити з підстав, викладених в ньому.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У ч. 2 ст.171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;2) перелік і види майна, що належить арештувати;3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 , будучи фактичним власником і керівником ТОВ «КВІТЕНЬ» (), ТОВ «НОВІУМ» (), ТОВ «МАСТЕР-БУД-ПІВДЕНЬ» () на початку березня 2022 року, знаходячись на тимчасово окупованій території АР Крим, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, та встановлення окупаційною адміністрацією рф повного контролю над м. Маріуполь Донецької області, де зареєстровані та фактично знаходяться підконтрольні йому вказані суб`єкти підприємницької діяльності та їх виробничі потужності, об`єкти нерухомості, з метою збереження майна підприємств та своїх особистих корисливих мотивів, що спрямовані на отримання прибутків, вирішив продовжити здійснювати фінансовогосподарську діяльність вказаних вище суб`єктів господарювання в умовах російської окупації.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у провадженні за попередньою змовою групою осіб господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території та окупаційною адміністрацією держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 та ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Слідчий, звертаючись з вказаним клопотанням до суду, просить накласти арешт на нежилі приміщення №№28-38 (підвал) пл. 149,30 кв.м., №№26-37 (перший поверх) пл. 231,70 кв.м. заг. пл. 381,00 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_6 , які на праві власності зареєстровані за компанією «ІСТВЬЮ РЕСОРСЕЗ» з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна, що належить підозрюваному ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_4 згідно структури власності дочірнього підприємства «АЙ СІ ЕН СТІЛ ЮКРЕЙН» на праві власності належить компанія «МЕЙТРІ ОВЕРСІЗ С.А.», яке в свою чергу на 100% володіє компанією «ІСТВЬЮ РЕСОРСЕЗ».

Згідно відповіді Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 19.04.2023 № 062/14 5113 (И-2023) нежилі приміщення №№28-38 (підвал) пл. 149,30 кв.м., №№26-37 (перший поверх) пл. 231,70 кв.м. заг. пл. 381,00 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_6 , на праві власності зареєстровані за компанією «ІСТВЬЮ РЕСОРСЕЗ» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого на 24.07.2002.

Згідно п.1 ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підстави та мету відповідно до статті 170 КПК та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно змісту клопотання, слідчий зазначив в якості підстави і мети арешту і ч. 3 ст. 170 КПК України, яка передбачає арешт майна з метою збереження речових доказів, і ч. 4 ст. 170 КПК України, яка стосується спеціальної конфіскації, і ч. 5 ст. 170 КПК України, яка передбачає конфіскацію майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. Однак остання підстава окремо виділена слідчим в клопотанні та була підтримана слідчим в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як вбачається з даного кримінального провадження, згідно з витягом із ЄРДР та змісту клопотання, розслідування проводиться за фактом здійснення ОСОБА_4 дій, передбачених ч.3 ст. 110-2, ч.1 ст. 436-2, ч.4 ст. 111 КК України, досудове розслідування щодо юридичної особи компанії «ІСТВЬЮ РЕСОРСЕЗ» не здійснюється.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі "Смирнов проти України" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Позбавлення добросовісного власника майна, можливості розпоряджатися власністю, як захід забезпечення кримінального провадження, порушує право власності та суперечить ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому випадку, коли у кримінальному провадженні відсутні підстави, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи фізичної чи юридичної особи.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній фізичній або юридичній особі право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, суду не надано достатніх підстав вважати, що нежилі приміщення №№28-38 (підвал) пл. 149,30 кв.м., №№26-37 (перший поверх) пл. 231,70 кв.м. заг. пл. 381,00 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_6 , які на праві власності зареєстровані за компанією «ІСТВЬЮ РЕСОРСЕЗ», мають безпосереднє відношення до даного кримінального провадження та на які може бути накладено арешт.

Слідчий суддя звертає увагу, що арешт майна з метою забезпечення конфіскації як виду покарання може бути накладений лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи щодо якої здійснюється провадження.

Накладення арешту на майно третіх осіб за наведеної правової підстави не допускається.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на відмінність права власності на частку в статутному капіталі юридичної особи та право власності юридичної особи на майно, оскільки дані поняття мають різну правову природу.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, про необхідність відмови у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1