ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/100/24 Справа № 216/4025/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка здійснює захист підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2023 року у кримінальному провадженні №0001181 від 16.06.2023 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненнікримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 27 частиною 4 статті 187, частиною 1 статті 263, частиною, 2 статті 307 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 08 лютого 2024 року.

Мотивуючи прийняте рішення, суд зазначив, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих тяжких злочинів, санкція яких передбачає довготривале позбавлення волі, що може спонукати останнього до здійснення спроб переховування. Також судом визнано доведеними ризики незаконного впливу на свідків та потерпілого, оскільки підозрюваному відомі їх анкетні дані та місця проживання, у зв`язку з чим з метою примушування до надання тих чи інших показань може здійснити спроби незаконного впливу. Слідчий суддя враховуючи фактичні обставини кримінального провадження їх суспільну небезпечність, а також вчинення кримінального правопорушення з застосуванням насильства, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для визначення застави.

Отже, враховуючи наявність ризиків вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а також оцінюючи у сукупності обставини визначені ст. 178 КПК, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2023 року скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Зазначає про недоведеність заявлених ризиків, оскільки прокурором до клопотання не долучено відповідних доказів на підтвердження ризиків та останній обмежується лише виключно їх перерахуванням. Вважає, що ухвала слідчого судді не вмотивована в частині не визначення застави. Зауважує, що сама по собі тяжкість покарання, яка загрожує обвинуваченому у разі визнання ОСОБА_7 винуватим не може слугувати єдиною підставою для довготривалого його утримання під вартою.

Вважає, що судом не враховано дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки, утримує малолітню дитину - ОСОБА_8 , що на думку захисника, нівелює заявлені ризики та слугує підставою для застосування альтернативного запобіжного заходу, відповідно до практики ЕСПЛ.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі, просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частин 3, 4 ст. 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК, слідчий суддя, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, передбачені ст. 177, 178, 183 КПК та умови, за яких таке продовження можливе, зокрема неможливість закінчити досудове розслідування в межах строку дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, висновки слідчого судді та матеріали, долучені до клопотання слідчого, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є достатньо обґрунтованими і такими, що підтверджуються сукупністю матеріалів, доданих до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

У зв`язку з тим, що чинними нормами кримінального процесуального законодавства не визначено ані поняття «обґрунтована підозра», ані єдиних критеріїв підходу до визначення її наявності у кримінальному провадженні, в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ, є джерелом права.

Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтована підозра» є нижчим стандартом доведення, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. У рішеннях ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).

З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані та долучені документи свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, що підтверджується: заявою ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення - розбійний напад від 16.06.2023 року; протоколом огляду місці події від 16.06.2023 року - територія приватного домоволодіння АДРЕСА_3 ; протоколами допитів потерпілого ОСОБА_9 від 16.06.2023 року, 17.06.2023 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 17.06.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 17.06.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 17.06.2023 року; протоколом обшуку від 17.06.2023 домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 ; висновками експертів : № 19/104-23/20745-БЛ від 18.06.2023, №19/104-23/20751-БЛ від 19.06.2023, №СЕ-19/104-23/20739-НЗПРАП від 18.06.2023; протоколами слідчих експериментів за участі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які у своїй сукупності вказують на вірогідну причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих злочинів.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, встановлення в діях особи складу кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність ОСОБА_7 до інкримінованих йому злочинів.

При цьому, відповідно до ст. 198 КПК, апеляційний суд зауважує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні вказаних злочинів спростовуються дослідженими матеріалами та стосуються їх оцінки з точки зору належності, допустимості та достатності, що є виключною компетенцією суду першої інстанції під час розгляду кримінального провадження.

Стосовно доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Доводи захисника про відсутність будь-якого з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і про безпідставність висновків слідчого судді в цій частині, апеляційний суд вважає неприйнятними з огляду на таке.

Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 розуміє тяжкість інкримінованих йому злочинів та строки можливого покарання, у разі визнання його винуватим у їх вчиненні, а тому може перейти на нелегальне становище та переховуватись від органу досудового розслідування, слідчого судді та/або суду, а тому вказаний ризик є обґрунтованим та доведеним.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При цьому, зазначений ризик об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Крім того, за вказаних обставин підозрюваний може перетнути умовну лінію розмежування з метою переховування.

Також є обгрунтованими висновки суду щодо наявності ризику впливу ОСОБА_7 на свідків та інших співучасників злочину з огляду на те, що останній має доступ до матеріалів справи, йому відомі анкетні дані та місце проживання останніх, а враховуючи, що ОСОБА_7 був організатором та скеровував дії інших учасників, завдяки лідерським якостям, тому перебуваючи на свободі, з метою схилення останніх до надання тих чи інших показань може здійснювати незаконний вплив на них.

Про особливу вагомість цього ризику свідчить характер інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, які вчинено за попередньою змовою групою осіб, за заздалегідь розробленим планом нападу з застосуванням насильства до потерпілого.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні апеляційний суд враховує встановлений КПК порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом, а тому вказаний ризик також є доведеним, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на завершальній стадії, а тому ОСОБА_7 потенційно може впливати на вже встановлених свідків у справі, з метою схилити їх до зміни показів на його користь під час судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, об`єктивно існують та для їх запобігання необхідно застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування судом до більш м`якого запобіжного заходу, як про це просить захисник в своїй апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Посилання захисника на міцні соціальні зв`язки підозрюваного, сімейний стан, наявність місця проживання та реєстрації, а також утриманців є слушними та суд апеляційної інстанції бере їх до уваги, однак вони не можуть бути самодостатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді і відмови в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки такі обставини жодним чином не спростовують встановлених ризиків та не слугували стримуючим фактором у здійсненні ОСОБА_7 протиправної діяльності.

Відповідно до п. 2 ст. 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя обґрунтовано врахував, що кримінальне провадження перебуває на стадії завершення, сторонам відповідно до вимог ст. 290 КПК відкрито матеріали кримінального провадження та надано час на ознайомлення, враховуючи, що на час розгляду клопотання сторона обвинувачення не ознайомлена з доказами захисту, а обвинувальний акт не скерований до суду, існували об`єктивні підстави для звернення з клопотанням про продовження запобіжного заходу.

З огляду на вищевикладене, доводи сторони обвинувачення щодо необхідності продовження строку тримання під вартою, є обґрунтованими, належними та підтверджуються матеріалами справи, а доводи апеляційної скарги захисника про відсутність підстав для постановлення такого рішення, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Враховуючи, що один із інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, пов`язаний застосуванням насильства, то рішення слідчого судді про не визначення розміру застави відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК, апеляційний суд вважає законним та доцільним.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді постановлена з належним дотриманням вимог кримінального процесуального закону, є достатньо обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 ,обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 27 частиною 4 статті 187, частиною 1 статті 263, частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4