Справа № 615/2432/23
Провадження № 1-кп/615/26/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Валки Харківської області клопотання захисника ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 у березні 2020 року, точної дати не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з метою заволодіння чужим майно та звернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, реалізуючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, умисно ввів в оману відносно своїх справжніх намірів раніше знайомого ОСОБА_6 та під вигаданим приводом ремонту власного автомобіля, попросив у останнього належний йому вуглекислий балон, вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 231М від 24 лютого 2023 року складає 2 800,00 грн, а ОСОБА_6 , у свою чергу, будучи впевненим у доброчесних намірах ОСОБА_4 , передав йому вказаний балон, після чого ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення із вказаним балоном, обернувши його на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Таким чином, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою.

30 січня 2024 року через канцелярію суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, а також право наполягати на продовженні судового розгляду в загальному порядку роз`яснені в судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлене захисником клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, просив суд клопотання задовольнити.

Потерпілий у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, у якій вказав, що матеріальна шкода, спричинена кримінальним правопорушення відшкодована в повному обсязі. Претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має.

Прокурор ОСОБА_5 не заперечувала проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, поклався у цьому питанні на розсуд суду.

Частиною 2 ст. 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною 1 ст. 190 КК України (в редакції закону, що діяв на час вчинення діяння) передбачено, що заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство)

- карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Таким чином, оскільки покарання за вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 діяння, визначено законом про кримінальну відповідальність, а саме основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, то таке діяння належить до категорії кримінальних проступків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Отже, враховуючи, що з дня вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, минуло три роки, зупинення чи переривання перебігу цього строку не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає безумовному звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Щодо питання розподілу процесуальних витрат при звільненні особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків даності та закриттям кримінального провадження, суд зазначає наступне.

Приписами ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються із 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Частиною 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20), зазначено, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Тобто Великою Палатою Верховного Суду вказано на необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях, однак не визначено які саме витрати необхідно стягувати з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, а які відносити на рахунок держави.

Що ж стосується стягнення судом саме процесуальних витрат за проведення експертиз, то об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, у постанові від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17 провадження № 51-4251кмо21), зроблено висновок, що, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

З матеріалів справи судом встановлено, що під час досудового розслідування стороною обвинувачення були понесені процесуальні витрати на залучення саме стороною обвинувачення судового експерта на суму 566,31 грн.

Отже, вирішуючи питання про розподіл процесуальних витрат при звільненні обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності суд приходить до висновку, що понесені стороною обвинувачення процесуальні витрати на залучення стороною обвинувачення експертів слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 49 КК України, 284, 286, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження № 0000001, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2023 року, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 231М від 24 лютого 2023 року вартістю 566,31 грн віднести за рахунок держави.

Повний текст ухвали буде складений та проголошений в приміщенні суду 30 січня 2024 року о 14 год 00 хв.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1