УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023року

м. Київ

справа № 621/3760/19

провадження № 51-7543ск23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційні скарги захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах засудженого на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 27 лютого 2023 та ухвалу Харківського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року щодо ОСОБА_6 .

Обставини справи

1. Вказаним вироком, залишеним без змін апеляційним судом,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за частиною 2 статті 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.71 КК за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 25.06.2019 року у виді 2 місяців позбавлення волі та остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

2. Як установив суд, ОСОБА_6 за місцем свого проживання зберігав наркотичні засоби для власного вживання, без мети збуту.

Доводи поданої касаційної скарги

3. Захисник ОСОБА_5 просить скасувати оскаржені судові рішення та виправдати ОСОБА_6 .

4. На думку захисту висновки судів не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не підтверджуються доказами, так к протокол обшуку є неналежним доказом дослідженими під час судового розгляду, а апеляційний суд належним чином не спростував доводів, наведених в апеляційній скарзі сторони захисту, чим порушив вимоги статей 409-411 КПК.

5. У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , не заперечуючи доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 309 КК, порушує питання про скасування судових рішень через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок його суворості та просить пом`якшити призначене засудженому покарання.

Оцінка суду

6. Перевіривши доводи касаційних скарг, дослідивши додані до них матеріали, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

7. У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 оспорює правильність встановлення судом фактичних обставин кримінального правопорушення. Відповідно до статті 433 КПК, касаційна інстанція перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанції. Доводи захисту зводяться до незгоди з оцінкою судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи. Однак така незгода не є свідченням порушення судами процесуального закону.

8. Суд першої інстанції зробив висновок про винуватість засудженого після дослідження всіх обставин, що стосуються обвинувачення, на підставі їх оцінки у взаємозв`язку відповідно до статті 94 КПК. Засуджений не заперечував обставин, зазначених в обвинувальному акті. Судом в основу обвинувального вироку було покладено як покази самого засудженого, так і інші докази. Суд не вбачає підстав ставити під сумнів обґрунтованість висновків суду.

9. Викладені у касаційній скарзі захисника ОСОБА_4 доводи щодо призначення надто суворого покарання ОСОБА_6 ,колегія суддів вважає безпідставними.

10. На обґрунтування своєї позиції захисник зазначає, що суди, обираючи покарання засудженому у виді позбавлення волі, не повною мірою врахували, що засуджений щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та встановлення усіх обставин вчинення злочину, визнав вину та не спростовував фактичних обставин.

11. Доводи захисника зводяться до того, що суди надали таку оцінку обставинам вчинення злочину, індивідуальним характеристикам особи засудженого та іншим обставинам кримінального провадження, з якою він не згоден.

12. Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне провадження, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

13. Призначаючи покарання засудженому, суд першої інстанції урахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії не тяжких злочинів, особу винного, який раніше судимий за ч. 1 ст. 309 КК, одружений, не працює, на обліку у наркологічному та психіатричному кабінеті не перебуває, зазначив відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Зваживши на всі наведені обставини у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про можливість призначення засудженому покарання в межах санкції частини 2 статті 309 у виді позбавлення волі з урахуванням положень ст. 71 КК.

14. Проаналізувавши рішення районного суду, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції в частині призначення покарання та не знайшов при цьому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора в частині призначеного покарання.

15. Апеляційний суд обґрунтовано залишив вирок без зміни, зазначивши в ухвалі підстави прийняття такого рішення також за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 . Обґрунтовуючи в ухвалі свою позицію, суд навів мотиви, з яких відхилив доводи захисту, які повторені й у касаційній скарзі.

16. Рішення апеляційного суду належним чином мотивоване з посиланням на обставини справи і відповідає вимогам статті 419 КПК. Апеляційний суд під час розгляду справи повністю дотримався вимог процесуального закону, зокрема частини 1 статті 404 КПК, розглянувши справу в межах апеляційних скарг прокурора та захисника ОСОБА_5 .

17. Зміст касаційної скарги захисника ОСОБА_5 зводиться до незгоди з оцінкою судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи. Однак така незгода з висновками судів, зробленими на підставі досліджених доказів, не є свідченням порушення ними процесуального закону. Будь-яких інших доводів щодо порушення судами норм матеріального чи процесуального права в скарзі не наведено.

18. Враховуючи викладене, обґрунтування касаційних скарг не містять доводів, які свідчать про необхідність перевірки матеріалів кримінального провадження, а з касаційних скарг та долучених до них копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарг немає.

На підставі викладеного та керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах засудженого на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 27 лютого 2023 та ухвалу Харківського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року щодо ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3