УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Літин Літинського району Вінницької області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідча ОСОБА_6 звернулася до суду з вказаним клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_7 , мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_5 , будучи обізнаною у тому, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3057-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, 26 липня 2023 року приблизно о 13:30 год. проходила по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 ,у якому були незачинені на навісний замок вхідні двері будинку, під час чого, у останньої виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

У подальшому, ОСОБА_5 , розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, з метою збагачення за рахунок чужого майна, через незачинену хвіртку, а далі через незачинені на навісний замок вхідні двері вищевказаного будинку, без дозволу власника, проникла до будинку АДРЕСА_2 , де виявила на столі однієї із кімнат будинку та взяла до рук гаманець жіночий світло-коричневого кольору, всередині якого знаходились грошові кошти в сумі 900 гривень, які у подальшому, поклала у ліву кишеню своєї кофти, у яку була одягнута.

Надалі, всередину вищевказаного житлового будинку, знадвору через інші вхідні двері, увійшла ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає у вказаному будинку, яка виявила ОСОБА_5 в одній із кімнат вказаного будинку та змусила останню покинути приміщення її житлового будинку.

У подальшому, ОСОБА_5 , з метою привласнення викраденого, вийшла з приміщення будинку, тим самим виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак довести свої протиправні дії до кінця не змогла з причин, які не залежали від її волі, оскільки на подвір`ї даного домоволодіння була зупинена потерпілою ОСОБА_8 , яка дістала із лівої кишені кофти, у яку була одягнута ОСОБА_5 , належні потерпілій грошові кошти в сумі 900 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 намагалася спричинити ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 900 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, - тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яка не була доведена до кінця з причин, що не залежали від її волі, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

31.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: протокол прийняття заяви у ОСОБА_9 від 02.08.2023; протоколом ОМП від 02.08.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 03.08.2023; протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_9 від 10.08.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 03.08.2023; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 10.08.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 03.08.2023;протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 31.08.2023.

Санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років з конфіскацією майна та згідно ч. 4 ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

Слідчий зазачила, що враховуючи особу підозрюваної ОСОБА_13 , яка раніше судима за вчинення аналогічних злочинів проти власності, а також за вчинення особливо тяжкого злочину, проте, належних висновків після цього не зробила та знов обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого тяжкого кримінального правопорушення, а тому наявні усі підстави вважати про схильність останньої до вчинення протиправних діянь, слід врахувати, що ОСОБА_13 було оголошено у розшук 31 серпня 2023 року, оскільки остання, на зв`язок із слідством не виходила, була відсутня за місцем реєстрації.

Крім того, ОСОБА_13 ніде не працює, в неї відсутнє постійне джерело доходу,відсутні стійкі соціальні зв`язки, що дає підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виконанню підозрюваною ОСОБА_13 покладених обов`язків.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, суду зазначив, що ОСОБА_13 , яка не одноразово судима, позбавлена батьківських прав щодо двох дітей, беручи до уваги відсутність постійного місця роботи; антисоціальну поведінку, вживання спиртних напоїв, може вчиняти нові кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та просив клопотання задоволити.

Підозрювана ОСОБА_13 та її захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м"який запобіжний захід, а саме: цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації.

Захисник зазначила, що ОСОБА_13 не завдала шкоди вчиненим злочином, вину свою визнає, щиро кається, остання не знала, що знаходиться у розшуку, а засобів зв"язку у неї немає, сама має постійне місце проживання. Ризики не доведені, існують лише гіпотетично.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши прокурора, підозрювану, її захисника дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_5 маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення умисного корисливого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного, корисливого тяжкогокримінального правопорушення, тобто надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, що ОСОБА_5 має антисоціальну поведінку, низькі соціально стримуючі фактори, крім того, в нього відсутні джерела постійного доходу, що підтверджує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Врахувавши фактичні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за грунтовні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти її спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваної такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, слідчий суддя вважає за неможливе, оскільки ОСОБА_5 усвідомлюючи, що їй загрожує реальне безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років,тому остання зможе переховуватися від органів досудового розслідування суду.

На підставі викладеного, враховуючи те, що прокурором було доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи особу ОСОБА_5 , її матеріальний стан та характер вчиненого злочину, визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених названим Кодексом, а саме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 53680 ( п"ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.107, 183, 177, 194, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування, строком 60 (шістдесят) днів з моменту затримання до 10:30 години 09 грудня 2023 року.

Одночасно визначити розмір застави, в сумі 53680 ( п"ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень у національній грошовій одиниці, у визначеному порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати ОСОБА_5 у ДУ "Вінницька УВП№1".

На ухвалу може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: