Справа № 713/372/24
Провадження №1-кс/713/97/24
УХВАЛА

іменем України

14.02.2024 м. Вижниця

Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретарки судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця клопотання слідчого СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000061 від 10.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

УСТАНОВИВ:

14.02.2024 року слідчий СВ Вижницького РВП ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №1000061 від 10.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

У клопотанні вказував, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

10.02.2024 року о 21.50 год. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

11.02.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.332 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк трьох років з конфіскацією майна.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, за підозрюваним ОСОБА_5 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,24 га, кадастровий номер :01:008:0107.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у арешті земельної ділянки площа 0,24 га, кадастровий номер :01:008:0107, належної ОСОБА_5 з метою забезпечення конфіскації та запобіганню ризикам приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Просив накласти арешт на земельну ділянки (зальною площа 0,24 га), кадастровий номер :01:008:0107, належну на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном, з метою забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна. Клопотання розглянути у порядку ч.2 ст.172 КПК України без виклику підозрюваного ОСОБА_5 .

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 не з`явилися. До початку судового засідання надали до канцелярії суду заяви, у яких просили клопотання розглядати за їх відсутності, клопотання підтримують повністю.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує свої доводи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна слід задовольнити з таких підстав.

Слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення арешту майна, клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, необхідно розглядати без повідомлення підозрюваного та його захисника, що відповідає вимогам ч.2 ст.172 КПК України.

У ході розгляду клопотання встановлено, що 10.02.2024 року до ЄРДР за №0000061 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.332 КК України.

10.02.2024 року о 21.50 год. ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

11.02.2024 року о 15.05 год. ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду від 12.02.2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів, до 21.50 год. 09.04.2024 року та визначено розмір застави.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.332 КК України відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким злочином, оскільки санкція даної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №365329782 від 11.02.2024 року, - ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,24 га, кадастровий №:01:008:0107.

У статті 2 КПК України закріплено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У п.3 ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У частинах 10 та 11 ст.170 КПК України закріплено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно вимог ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, на підставі аналізу вказаних правових норм та досліджених доказів слід дійти висновку про існування достатніх підстав та розумних підозр вважати, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.332 КК України, на даний час існують визначені законом підстави для арешту належного підозрюваному ОСОБА_5 майна, зазначеного у клопотанні слідчого.

Саме по собі покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведення його вини у вчиненні тяжкого злочину, дає підстави вважати, що існують ризики того, що незастосування арешту майна може призвести до його приховування чи відчуження.

За наведених вище обставин та норм КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.132, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00 00061 від 10.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України - задовольнити.

Накласти арешт у виді заборони відчуження, користування та розпорядження на земельну ділянку площею 0,24 га, кадастровий №:01:008:0107, належну на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Іван ПИЛИП`ЮК