печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000975 від 03.10.2022,

ВСТАНОВИВ:

Прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку транспортного засобу «VOLKSWAGEN BORA 2.3», сірого кольору, 1998 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , а саме на автомобіль «VOLKSWAGEN BORA 2.3», сірого кольору, 1998 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , та ключі запалювання та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000975 від 03.10.2022 за підозрою ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 255; ч. 2 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 307; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, а також за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, обравши вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин, як спосіб отримання стабільного незаконного прибутку, у невстановлений проміжок часу, але не пізніше серпня 2022 року, маючи достатній досвід та авторитет серед осіб, які схильні до вчинення вказаних видів злочинів, а також лідерські якості, вирішив створити стійке об`єднання злочинну організацію з метою вчинення особливо тяжких злочинів, які полягали у незаконному виготовленні, зберіганні, перевезенні та пересилання з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, обіг яких обмежено «амфетамін» та особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP» в особливо великих розмірах на території України.

Так, ОСОБА_4 як лідер, організатор залучив до вищевказаної протиправної діяльності ОСОБА_6 , на якого покладена роль відправника психотропних речовин через поштового оператора ТОВ «Нова Пошта», ОСОБА_5 який створює ТТН у електронному кабінеті додатку «Нова Пошта», передає вказівки ОСОБА_4 до ОСОБА_6 з приводу відправок психотропних речовин та контролює діяльність останнього.

З проведених заходів також встановлена причетність до вказаних злочинів ОСОБА_7 , який відповідальний за фасування психотропних речовин, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 які відповідальні за виготовлення психотропних речовин за місцем проживання.

Відповідно до проведених НСРД ОСОБА_4 безпосередньо здійснює управління діяльністю організації та керує учасниками, а саме ОСОБА_5 якому повідомляє адресата та вид психотропної речовини, яку необхідно відправити, та ОСОБА_6 , якому ОСОБА_4 ретранслює вказівки через ОСОБА_5 , або напряму.

При цьому ОСОБА_4 розподіляє між учасниками організації грошові кошти, отримані від збуту психотропної речовини, як особисто, так і за допомогою переказу на банківські картки (переказ здійснюється через банківську картку дружини останнього - ОСОБА_10 ).

Під час розслідування встановлено, що вказана організація має високий рівень організованості які визначені ОСОБА_4 .

Вказана організація спеціалізується на виробництві психотропних речовин, таких як «амфетамін», обіг якого обмежено та «PVP» - особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено.

Виробництво вказаних психотропних речовин здійснюється за різними адресами, на які, з метою перевірки періодично навідується ОСОБА_4 , що встановлено проведеними НСРД.

Разом із цим, в ході проведення досудового розслідування у різній мірі причетні наступні особи:

1) ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина ОСОБА_4 , яка надає чоловіку свої банківські картки, на які поступають грошові кошти від продажу психотропних речовин;

2) ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 особа, яка відповідальна за зберігання психотропних речовин;

3) ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 роздрібний збувальник психотропних речовин на території Фастівського району, Київської області;

4) ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - здійснює допомогу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо перевезення та пакування психотропних речовин для їх подальшого збуту;

5) ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідальний за здійснення виводу грошових коштів, отриманих внаслідок збуту психотропних речовин;

6) ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 особа яка, здійснює підбору осіб для участі злочинної організації;

7) ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 роздрібний збувальник психотропних речовин на території Фастівського району, Київської області;

8) ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 імовірно, особа, яка здійснює виготовлення психотропної речовини;

9) ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 особа, яка відповідальна за зберігання психотропних речовин за місцем проживання;

10) ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 особа, яка здійснює виготовлення психотропної речовини;

11) ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 особа яка здійснює виготовлення та зберігання психотропної речовини за місцем проживання;

12) ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 здійснює вирощування особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, за місцем проживання;

13) ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_12 особа, яка залучена до незаконного перевезення психотропних речовин;

14) ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_7 роздрібний збувальник психотропних речовин;

15) ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_13 особа, яка залучена до незаконного перевезення психотропних речовин;

16) ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_14 надає приміщення, яке використовується для зберігання психотропних речовин.

17.08.2023 в автомобілі «VOLKSWAGEN BORA 2.3», сірого кольору, 1998 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_26 , відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва № 757/34174/23-к проведено обшук.

За результатами проведення вказаного обшуку виявлено та вилучено легковий автомобіль «VOLKSWAGEN BORA 2.3», сірого кольору, 1998 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , та ключі запалювання та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до постанови від 16.08.2023 вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, згідно матеріалів клопотання, вищевказане майно є знаряддям вчинення злочину, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи наведене, виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів.

В судове засідання прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Прокурор подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник власника майна подав до суду письмові заперечення.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000975 від 03.10.2022 за підозрою ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 255; ч. 2 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 307; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, а також за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

17.08.2023 в автомобілі «VOLKSWAGEN BORA 2.3», сірого кольору, 1998 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_26 , відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва № 757/34174/23-к проведено обшук.

За результатами проведення вказаного обшуку виявлено та вилучено легковий автомобіль «VOLKSWAGEN BORA 2.3», сірого кольору, 1998 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , та ключі запалювання та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

16.08.2023 винесено постанову про визнання речовим доказом предметів, вилучених під час проведення вказаного обшуку.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на:

- легковий автомобіль «VOLKSWAGEN BORA 2.3», сірого кольору, 1998 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , ключі запалювання до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «VOLKSWAGEN BORA 2.3», сірого кольору, 1998 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , із забороною користування, відчуження та розпорядження.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0000975 від 03.10.2022.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1