Справа № 334/8815/23
Номер провадження № 1-кс/334/287/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід головуючому судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №334/8815/23 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2024 року до Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід головуючому судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №334/8815/23 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ заяву про відвід судді ОСОБА_4 було передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви про відвід головуючому судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_4 заявник посилається на те, що під час розгляду справи, за усним розпорядженням головуючого по справі судді ОСОБА_4 не були допущені свідки, журналісти «Багнета нації» і вільні люди, які прийшли підтримати заявника (обвинуваченого ОСОБА_3 ), що, на думку останнього, породжує сумніви в неупередженості та об`єктивності розгляду кримінального провадження і викликає недовіру.

Ухвалою від 26.01.2024 року заяву про відвід призначено до розгляду в судове засідання на 29.01.2024 року, з повідомленням учасників кримінального провадження та суддю Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4

29.01.2024 року учасники кримінального провадження та суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились.

Тому судом, з урахуванням положень ст.81 КПК України, визнано можливим розгляд заяви про самовідвід у відсутність учасників кримінального провадження.

Відповідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею не здійснювалось.

Дослідивши заяву про відвід, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відповідно ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Частина 1 ст.6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначає, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно пунктів 1, 2 ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

На питання неупередженості суду також звертає увагу Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко і Мартенко проти України», яким було констатовано порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Цим рішенням Європейським судом визнано порушення принципу безсторонності суду. Так, у п. 66, 69 і 70 рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Отже, існує презумпція неупередженості судді, а протилежне необхідно доводити належними та допустимими доказами.

Згідно ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно ч.ч.1,2,5 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Як встановлено судом, у провадженні судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження №334/8815/23 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

26.01.2024 року обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву про відвід судді ОСОБА_4 .

Як вбачається зі змісту заяви про відвід судді, то обвинуваченим не вказано підстави для відводу судді, передбачені виключно статтею 75 КПК України або інші обставини, що викликають сумнів стосовно того, що суддя має упередженість та зацікавленість в розгляді даної заяви, не зможе забезпечити достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу своєї безсторонності, а також ухвалити законне, обгрунтоване та справедливе судове рішення.

Під час розгляду заяви про відвід судді, інший визначений у встановлений законом спосіб суддя, встановлює виключно наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовано заяву про відвід судді, досліджує докази на підтвердження чи спростування цих обставин, і приймає відповідне рішення щодо заяви про відвід судді: задовольняє заяву про відвід судді або відмовляє у задоволенні такої заяви.

Суд приходить до переконання, що заява обвинуваченого про відвід судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_4 є надуманою та передчасною, обвинуваченим не надано належних доказів того, що існують обставини, які викликають сумнів в неупередженості судді. Доводи обвинуваченого, викладені у його заяві про відвід, не можуть свідчити про особисту упередженість судді відносно ОСОБА_3 , чи його необ`єктивності, а зводяться до незгоди з процесуальними діями головуючого судді.

На підставі викладеного у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід головуючому судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №334/8815/23 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1