Справа № 346/2225/23
Провадження № 11-кп/4808/114/24
Категорія ст.82 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою керівника Івано Франківської обласної прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 14 грудня 2023 року, -

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою подання начальника ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» про заміну ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким задоволено.

Змінено ОСОБА_8 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком : 1 рік 18 днів, більш м`яким покаранням у виді виправних робіт строком на 1 рік 18 днів, із здійсненням відрахування із суми його заробітку 20 відсотків, в дохід держави України.

Зараховано ОСОБА_8 у строк невідбутої частини покарання у виді виправних робіт, час перебування ним у ДУ «Коломийська виправна колонія (№ 41)» з 14.12.2023 року до дня набрання цієї ухвали законної сили, рахуючи один день перебування в цій установі за три дні виправних робіт.

Суд своє рішення мотивував тим, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення, а тому суддя дійшов висновку про наявність підстав, передбачених ст. 82 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що висновок суду про те, що засуджений став на шлях виправлення повинен ґрунтуватися на сукупності різних обставин, які вказують на позитивні зміни, які відбуваються в особистості засудженого та свідчать про те, що він істотно знизив ризик повторного вчинення правопорушення, перестав бути суспільно небезпечним та схвалює правові норми і підкоряється їм, тому що внутрішньо приймає їх зміст.

Дослідженими судом першої інстанції матеріалами встановлено, що ОСОБА_8 відбуває покарання за вчинення умисного особливо тяжкого злочину проти життя особи та в місцях позбавлення волі перебуває з 18.02.2016 року. За час відбування покарання до нього було застосовано 10 дисциплінарних стягнень за різного роду порушення вимог режиму та умов відбування покарання і всього застосовано два заохочення у вигляді подяки за додержання правил поведінки безпосередньо перед зверненням з вказаним поданням до суду.

За час відбування покарання ОСОБА_8 жодного дня не працював у виправній колонії та не отримував заробітну плату.

Тобто, матеріалами подання не встановлено будь яких об`єктивних даних, які б свідчили про те, що засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення.

Просить ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 14.12.2023 року скасувати. Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання начальника ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» про заміну засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи і мотиви апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що слід відмовити у її задоволенні з таких підстав.

Діючим кримінальним процесуальним законодавством, зокрема п. 3 ч.1 ст.537 КПК України надає право суду, визначеному ч. 2 ст. 539 цього ж кодексу, вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Положеннями ст. 82 КК України визначено порядок, спеціальні умови та строки, при дотриманні яких засудженій особі може бути замінено невідбуту частину покарання більш м`яким.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком.

Частиною 3 ст. 82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Отже, становлення особи на шлях виправлення розцінюється як сукупність даних щодо прагнення засудженого до такого виправлення, тобто позитивні зрушення в його поведінці, так й його ставленні до праці, які, в свою чергу, свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може бути ефективно продовжуватись й в умовах відбування менш суворого покарання.

При цьому, висновок про становлення особи на шлях виправлення ґрунтуватись не лише на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування зміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Разом з цим під сумлінною поведінкою необхідно розуміти дотримання режиму відбування покарання, виконання покладених на засудженого законних обов`язків, виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання, поведінкою в побуті, стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Діюче законодавство наголошує на тому, що при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, слід ретельно з`ясувати той факт, що засуджений став на шлях виправлення, що вбачається із сукупності даних, а саме: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльності, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці тощо.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджений вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 травня 2016 року за ст. 115 ч.1 КК України до покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі. З урахуванням ухвали цього ж суду від 01.12.2016 року, строк відбуття покарання визначено обчислювати з 18.02.2016 року, зарахувавши йому строк попереднього ув`язнення в строк призначеного покарання з 18.02.2016 року по 24.05.2016 року у відповідності до ст.72 ч.5 КК України, де одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Початок строку 18.02.2016 року, кінець строку 01.01.2025 року, на час розгляду подання судом першої інстанції засуджений відбув більше ? призначеного судом строку покарання ( а.п.1).

Окрім цього, як встановлено судом першої інстанції у періоді з 21 грудня 2016 року по 18.06.2021 року до ОСОБА_8 було застосовано 10 стягнень, але на виконання ч.14 ст.134 КВК України, оскільки після останнього пройшло більше 2 років, суд визнав засудженого таким, що не має стягнення.

Починаючи з травня 2022 року і по грудень 2023 року, тобто протягом вже більш ніж півтора року, на підставі заяви засудженого, позачергово та без оплати праці, він залучається до виконання робіт з благоустрою колонії і прилеглої до неї території, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, детальні види яких та конкретні дні (більше двох третин днів кожного місяця). До роботи ставиться добросовісно, виконує її вчасно і якісно.

У періоді з ІІ кварталу 2022 року по ІІІ квартал 2023 року, тобто протягом вже більше ніж рік, засуджений демонструє зразкову поведінку та добросовісне відношення до праці за що, йому 4 рази було оголошено подяку за кожний із вказаних кварталів.

З липня 2023 року, також засуджений залучався до виконання робіт, на підставі цивільно-правових договорів за якими, він працював з липня 2023 року по листопад 2023 року, з оплатою праці.

За змістом характеристики засудженого, засуджений дбайливо ставиться до майна установи та предметів, яким користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд та використовує за призначенням; санітарно-гігієнічних норм дотримується; дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом, із засудженими не конфліктний; приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу.

За висновком щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_8 став на шлях виправлення, при цьому за оцінкою набрав 86 балів, при мінімально необхідних 61, а за відомостями щодо проведення оцінки ризиків вчинення повторного правопорушення, такий ризик є низьким .

ТОВ "ІМАС-ПЛЮС" надало довідку за якою гарантує прийняття на роботу ОСОБА_8 на посаду підсобника з щомісячною заробітною платою 10000 гривень та із визначенням фактичного місця роботи: АДРЕСА_1 .

За змістом ст. 82 КК України заміна невідбутої частини основного покарання біль м`яким є правом, а не обов`язком суду.

Застосування більш м`якого покарання застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Призначення більш м`якого покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України,- виправлення засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.

Головною передумовою для застосування до особи більш м`якого покарання є не тільки сплив певної частини строку покарання, а й обов`язків факт того, що засуджений став на шлях ви правлення.

За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

Ставлення особи на шлях виправлення характеризується окрім зразкової поведінки, й сумлінним ставленням до праці за весь період перебування у виправній колонії, з урахуванням даних про особу.

Під час прийняття рішення про застосування або відмову в застосування заміни невідбутої частину покарання більш м`яким покарання, окрім відбуття певної частини строку покарання, до уваги береться й ставлення засудженого до праці: наскільки акуратно та свідомо засуджений виконує покладені завдання, повно виконує надану роботу, ставиться до обладнання, а також бере участь у неоплачуваних роботах.

Колегія суддів вважає правильним, що суд першої інстанції, окрім сукупності наведених вище даних про особу ОСОБА_8 врахував те, що ТОВ "ІМАС-ПЛЮС" надало довідку за якою гарантує прийняття на роботу ОСОБА_8 на посаду підсобника з щомісячною заробітною платою 10000 гривень та із визначенням фактичного місця роботи: АДРЕСА_1 , зазначене свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення та бажає своєю поведінкою довести своє виправлення.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду про задоволення подання про заміну невідбутої частини покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі більш м`яким є законною та обґрунтованою.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що підстав для скасування ухвали суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 14 грудня 2023 року, якою задоволено подання начальника ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» про заміну ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5