Справа № 317/1634/2018
№/п 1-0/317/3/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , адвоката за дорученням ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 (у режимі відео конференції з ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)»), розглянувши заяву ОСОБА_7 , засудженого вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 27.05.2019 до 10 років позбавлення волі за ч. 1 ст. 115 КК України (вирок набув законної сили), про перегляд рішення за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИЛА:

24.10.2023 до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла заява засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 27.05.2019 та ухвали Запорізького апеляційного суду від 27.04.2020 відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України, яким його засуджено до 10 років позбавлення волі, за нововиявленими обставинами.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по вказаному кримінальному провадженню обрано суддю ОСОБА_1 та суддями членами колегії суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_2

25.10.2023 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області за заявою засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 27.05.2019 та ухвали Запорізького апеляційного суду від 27.04.2020 за нововиявленими обставинами відкрито кримінальне провадження та призначено судове засідання.

25.10.2023 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області надано доручення Регіональному центру з надання БВПД у Донецькій та Запорізькій областях призначити адвоката для здійснення захисту засудженого ОСОБА_7 та забезпечити його прибуття в судове засідання.

У своїй заяві про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами ОСОБА_7 просить суд: прийняти його заяву та відкрити провадження за нововиявленими обставинами; заяву розглянути у відкритому судовому засіданні за його участю; скасувати вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 27.05.2019, ухвалу Запорізького апеляційного суду від 27.04.2020, (питання щодо рішення ВС не ставиться); перекваліфікувати ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 119 КК України, що на думку ОСОБА_7 відповідає його діям.

Також у заяві про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами ОСОБА_7 вказав, що його визнано винним у скоєнні злочину за ст. 115 ч. 1 КК України за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 27 травня 2019 року, ухвалою Запорізького апеляційного суду від 20 квітня 2020 року. Вирок набув законної сили. Особа відбуває покарання у вигляді 10 років позбавлення волі.

ОСОБА_7 вважає, що при судовому розгляді були штучно створені та підроблені докази, невірно перекладено висновок та роз`яснення експертів, були зловживання слідчих під час досудового розслідування та існують інші обставини, які не були відомі суду та які суттєво впливають на вирок.

ОСОБА_7 вважає, що у вироку суду не містяться відомості та докази, що підтверджують його винуватість. Такий висновок він ґрунтує на своїх особистих висновках. Вважає, що це є підставою для того, щоб визнати обвинувачення недоведеним. Посилається на те, що слідством штучно створені докази його винуватості, але жодного факту на підтвердження таких висновків на надає, вказані факти ніким не були встановлені, вирок щодо таких обставин не постановлювався, перевірки навіть не проводилися.

ОСОБА_7 зазначає, що на свідка ОСОБА_8 здійснювався тиск, а тому вона надала покази не на його користь, що суттєво вплинуло на вирок. Такі факти не було встановлено, заява від свідка не надходила. Вказані зауваження були перевірені під час судового розгляду, не знайшли свого підтвердження та знайшли свою оцінку у вироці суду.

Підставою для перегляду за нововиявленими обставинами ОСОБА_7 зазначає те, що суддею ОСОБА_3 при розгляді провадження по суті було висловлено зауваження, щодо висновку експертизи, але на думку ОСОБА_7 такий висновок в експертизі взагалі відсутній. Колегія суддів вважає, що така підстава не може бути підставою для перегляду вироку, оскільки оцінка всім доказам надається в сукупності та в самому вироці такі зауваження як підстава для оцінки доказу відсутня, та є суб`єктивною думкою засудженого та незгодою з прийнятим рішеням.

Щодо скасування вироку з тих підстав, що ОСОБА_7 на цей час вважає, що його діям надана невірна кваліфікація, судова колегія зазначає, що в ході судового розгляду ОСОБА_7 заявляв про це, але колегія з його доводами не погодилась та визначила кваліфікацію його діянням за ч. 1 ст. 115 КК України.

Адвокат засудженого ОСОБА_6 повністю підтримав заяву ОСОБА_7 .

Прокурор ОСОБА_5 категорично заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_7 , зазначивши, що заява є повністю необґрунтованою.

Судова колегія, вислухавши учасників, вивчивши заяву, приходить до наступних висновків:

Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 27.05.2019 ОСОБА_7 визнано винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України та призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі.

27.04.2020 ухвалою Запорізького апеляційного суду вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 27.05.2019 відносно ОСОБА_7 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду, колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду, від 13.09.2023 ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 01 серпня 2022 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 07 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишено без зміни, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 з доповненнями без задоволення.

Але ОСОБА_7 знову звернувся з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, змінивши деякі підстави.

Згідно з вимогами ст. 459 КПК, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Системне тлумачення глави 34 КПК у сукупності з наведеними вище положеннями призводить до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Тобто, обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.

Цей висновок підтверджується, крім іншого, і самим текстом статті 459 КПК, відповідно до якого нововиявленими обставинами визнаються:

- штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до ч. 2 ст. 462 КПК, у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, окрім іншого зазначаються:

- обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду;

- обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин та зміст вимог до суду.

Системне тлумачення статей 91, 459, 462 КПК вказує на такі ознаки нововиявлених обставин: вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження, усунення суперечностей у доказах та перевірки процедури розгляду справи. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених ч. 2 ст. 459 КПК обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

При цьому важливим є дотримання принципу юридичної визначеності. Європейський суд з прав людини у рішеннях від 3 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» та від 29 жовтня 2015 року в справі «Устименко проти України» неодноразово наголошував, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливостями і непереборними обставинами. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення ЕСПЛ від 09 червня 2011 року в справі «Желтяков проти України»).

Процедура скасування остаточного рішення передбачає виникнення суттєвих для справи обставин, які раніше не були відомі. Особа, яка порушує питання про скасування, має довести, що не було можливості надати зазначені докази на остаточному розгляді і що вони є суттєвими. Така процедура сама по собі не суперечить вимозі щодо юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ від 06 грудня 2005 року в справі «Попов проти Молдови» та рішення ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року в справі «Правєдная проти Росії»).

Суду не надано жодних належних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність нововиявлених обставин, зокрема, тих, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухвалені судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути, а ті доводи, що наводить ОСОБА_7 , фактично зводяться до переоцінки доказів.

ОСОБА_7 фактично ставить питання про повторне дослідження доказів щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, тобто їх переоцінки, які вже досліджувалися та оцінені судом, що є неприпустимим з огляду на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та пункт 52 рішення ЄСПЛ «Рябих проти Росії», де йдеться про те, що правова визначеність передбачає повагу до принципу остаточності судових рішень, який полягає в тому, що жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного і обовязкового судового рішення, в цілях проведення повторного розгляду і винесення нового рішення по справі. Такі порушення, допущені на думку скаржника, можуть слугувати підставою для перегляду судового рішення у порядку апеляційної чи касаційної процедури, однак не свідчать про можливість здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

На відміну від перегляду судового вироку в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою перегляду за ново виявленими обставинами є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість вироку, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення вироку суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на прийняття обвинувального вироку, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Таким чином, провівши належну перевірку обставин, викладених у заяві про перегляд вироків судів за нововиявленими обставинами, суд приходить до висновку, що суду не надано жодних належних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність нововиявлених обставин, зокрема, тих, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухвалені судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироків, що належить переглянути, у строки передбачені ч. 1 ст. 461 КПК України, а ті доводи, що наводить засуджений, фактично зводяться до незгоди в цілому з ухваленими рішеннями.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що нововиявлених обставин, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК України, які можуть стати підставою для скасування вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 27.05.2019, ухвали Запорізького апеляційного суду від 27.04.2020 не встановлено, тому заяву необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 466, 467 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

В задоволенні заяви ОСОБА_7 , засудженого вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 27.05.2019 до 10 років позбавлення волі за ч. 1 ст. 115 КК України (вирок набув законної сили), про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовити в повному обсязі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 23.11.2023 року о 8-30 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді члени колегії ОСОБА_2

ОСОБА_3