Провадження №11-кп/824/1481/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України і призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_7 у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» №2229-УІ1І з жовтня 2021 року, умисно, систематично протягом тривалого часу вчиняв психологічне та фізичне насильство по відношенню до свого батька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким він проживає в одній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , які мають між собою взаємні права та обов`язки, що призводить до негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та спричиняє суттєве погіршення соціального функціонування та істотне зниження якості життя потерпілого ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_7 26.10.2021 року, приблизно о 00.10 год., перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого батька ОСОБА_8 , а саме: виражався нецензурною лайкою та не давав спати останньому, чим завдав психологічну шкоду та порушив п.14, п.17 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.173-2 КУпАП України. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 01.12.2021 року у справі № 754/16661/21, ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.

Крім того, ОСОБА_7 23.04.2022 року, приблизно о 19.30 год., перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого батька ОСОБА_8 , а саме: висловлювався брутальною лайкою та погрожував розправою останньому, чим завдав психологічну шкоду та порушив п.14, п.17 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП України. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.06.2022 року у справі № 754/3273/22, ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян (в сумі 680 грн.) на користь держави.

Крім того, ОСОБА_7 07.11.2022 року, приблизно о 00.00 год., перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого батька ОСОБА_8 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою та висловлював погрози останньому, чим завдав психологічну шкоду та порушив п.14, п.17 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП України. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.12.2022 року у справі № 754/10895/22, ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян (в сумі 340 грн.) на користь держави.

Крім того, ОСОБА_7 19.01.2023 року, приблизно о 21.00 год., перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого батька ОСОБА_8 , а саме: вчинив сварку, виражався у його бік нецензурною лайкою, кидався у бійку, ударив кулаком в обличчя, чим завдав психологічну та фізичну шкоду та порушив п.14, п.17 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06.03.2023 року у справі № 754/1422/23, ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян (в сумі 680 грн.) на користь держави.

Крім того, ОСОБА_7 24.01.2023 року, приблизно о 19.00 год., перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого батька ОСОБА_8 , а саме: виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою останньому, чим завдав психологічну шкоду та порушив п.14, п.17 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2ст.173-2 КУпАП України. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07.03.2023 року у справі № 754/72559/23, ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком на 30 (тридцять) годин.

Таким чином, ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст.173-2 КУпАП за вчинення насильства в сім`ї, не зважаючи на вжиті заходи, діючи умисно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичній силі, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті неприязних відносин, продовжив вчиняти відносно свого батька ОСОБА_8 дії психологічного домашнього насильства.

Так, ОСОБА_7 09.05.2023 року приблизно о 17.00год., перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття у сім`ї, усвідомлюючи, що потерпілий є особою похилого віку, вчинив психологічне насильство відносно свого батька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким спільно проживає в одній квартирі та перебуває у сімейних відносинах, що виразилось у висловлюванні образ, нецензурної лайки в його сторону та погрозами застосування фізичного насилля. Зазначені умисні, систематичні, протиправні дії ОСОБА_7 призвели до погіршення якості життя потерпілого ОСОБА_8 ..

Багаторічна проблемна сімейна ситуація постає для потерпілого ОСОБА_8 тривало-психотравмуючою, викликала формування та фіксацію негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та спричинює суттєве погіршення його соціального функціонування, істотно знижує якість життя ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати його в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ст.126-1 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтуванні вказує, що призначаючи обвинуваченому покарання, судом хоча і враховано, але не в повній мірі взято до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії нетяжких злочинів, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч.ч. 1, 2 ст.173-2 КУпАП та до якого тричі застосовувалось адміністративне стягнення у виді штрафу (які на сьогоднішній день не сплачені), та двічі громадські роботи, працює неофіційно, характеризується за місцем проживання негативно, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття.

Проте, на думку прокурора, суд першої інстанції безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття. В даному випадку, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, що підтверджували б наявність такої обставини, як щире каяття, а визнання вини обвинуваченим, свідчить про те, що останній під тиском беззаперечних доказів намагається уникнути справедливого покарання за вчинене.

Прокурор вважає, що враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченого, який зухвало ігнорує та не виконує попередні судові рішення у справах про вчинення адміністративних правопорушень, дійсну суспільну небезпечність діяння та конкретні обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, тільки реальне відбування покарання у виді обмеження волі може сприяти досягненню цілей, визначених у ст.65 КК України. Обвинувачений будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, знову систематично, умисно, вчиняє по відношенню до свого батька похилого віку дії, виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в його адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликаючи у останнього пригнічений, тривожний стан та шкоду психічному здоров`ю. Будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства обвинуваченому вже двічі призначалося стягнення у виді громадських робіт. Однак, вочевидь, вони явно виявилися недостатніми.

З огляду на вказане, прокурор вважає, що конкретні обставини кримінального провадження вказують, що покарання призначене за вироком суду у виді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України не в змозі досягти цілей, визначених ст.65 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, думку обвинуваченого та потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ст.126-1КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Із положеннями ч.2 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Колегією суддів встановлена неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Окрім вирішення питання про призначення певного виду та розміру покарання, суду потрібно встановити достатню підставу для звільнення обвинуваченого від його відбування з випробуванням. Суд має належним чином вмотивувати таке рішення, дослідивши та оцінивши всі обставини, що мають значення для справи, та врахувати, що приписи ст.75 КК України застосовуються лише в тому разі, коли для цього є відповідні умови та підстави.

Колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, із застосуванням положень ст.75 КК України, не було в повній мірі враховано обставини вчинення кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого.

Зокрема, поза увагою суду залишились характер вчинених обвинуваченим ОСОБА_7 протиправних дій, їх продовжуваність та дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин, тяжкості вчиненого злочину, обставин скоєного, на думку колегії суддів, ОСОБА_7 безпідставно звільнено від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, що не сприяє меті покарання - виправлення засудженого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до п.2, 4 ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання, неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, колегія суддів, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, обставини вчинення кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває з 11.09.2003 під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин, синдром залежності, перебуває на профілактичному обліку поліції за категорією «кривдник», за місцем проживання характеризується негативно, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, домашнє насильство вчиняв протягом тривалого часу щодо свого батька похилого віку, офіційно не працює, не одружений

Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого його щире каяття.

Посилання прокурора на відсутність такої обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, як щире каяття, колегія суддів вважає безпідставним. Адже під час судового розгляду вказаного кримінального провадження обвинувачений повністю визнав свою вину, повідомив обставини вчинення ним кримінального правопорушення та висловив жаль з приводу скоєного, повідомив, що останнім часом їх стосунки з батьком покращилися. Обставини, які б вказували на його нещирість, на думку колегії суддів, відсутні. Крім того, сторона обвинувачення при розгляді даного кримінального провадження сама вказувала на наявність такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття, а також вказала про це в обвинувальному акті.

Проте, на думку апеляційного суду, наявність такої обставин не є достатньою для висновку про можливість виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень без реального відбування обвинуваченим покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 , а також таким, що відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого буде покарання за ст.126-1 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі. На думку колегії суддів саме таке покарання буде відповідати вимогам кримінального закону і буде необхідним та достатнім для досягнення його мети.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - скасувати.

Ухвалити у цій частині новий вирок.

ОСОБА_7 призначити покарання за ст.126-1 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: