Справа № 953/9660/23
н/п 1-кп/953/1184/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі суду:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001623 від 14.07.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше судимого

з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадження Київського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , за ч.2 ст. 190 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , з визначенням застави, строком до 60 днів, оскільки існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України і дані обставини є підставою для тримання під вартою обвинуваченого.

Обвинувачений заперечував щодо продовження запобіжного заходу, просив визначити йому домашній арешт, та заявив клопотання про направлення його справи до Харківського районного суду Харківської області для об*єднання, оскільки відносно нього в цьому суді перебуває декілька кримінальних справ.

Прокурор підтримав позицію обвинуваченого щодо направлення справи для об*єднання, оскільки це є правом на захист обвинуваченого.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків:

При вирішенні клопотання прокурора щодо міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого суд враховує, що згідно наданого до суду обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачуються за ч.2 ст. 190 КК України, та судом враховані обставини скоєння злочину, які викладені у обвинувальному акті, вивчені дані про особу обвинуваченого.

Вивченням наданих до суду даних по особі ОСОБА_4 встановлено, що той раніше судимий, з середньою освітою, не працюючий,не одружений, дітей не має, тобто не має стійких соціальних зв`язків.

Таким чином, суд під час розгляду даного питання вважає встановленими існування ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчиняти тиск на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченому переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій, а враховуючи тяжкість передбаченого покарання та відсутність тісних соціальних зв*язків може виїхати межі країни з метою уникнення відповідальності за злочин.

Також, є доведеним ризик щодо вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого та обставини інкримінованого кримінального правопорушення, дані про його притягнення до кримінальної відповідальності та наявність інших кримінальних проваджень відносно нього.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування даних ризиків, та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушення, у вчиненні яких він обвинувачуються, враховуючі дані по особистості, суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим і продовжує відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відхиливши клопотання обвиненого як необґрунтоване.

Суд зазначає, що при вирішенні питання міри запобіжного заходу суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого,а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (рішення по справі «Ілійков проти Болгарії»). І судом врахований строк перебування обвинуваченого під вартою під час досудового розслідування, однак зазначені обставини та відсутність даних про неможливість перебування в умовах тримання під вартою станом на теперішній час в умовах воєнного стану не спростовують висновків суду з даного питання.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейського суду з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступень суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку. Беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, наданий до суду обвинувальний акт, суд приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватись обвинуваченого від суду, незаконний вплив на свідків, вчинення іншого правопорушення,та оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, дані по особистості обвинуваченого, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, наявність суспільного інтересу в умовах воєнного стану, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому продовжує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 визначає строк тримання під вартою на 60 днів.

Суд вважає, що розмір застави в сумі 53680 грн. здатний забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов*язків і саме даний розмір застави суд вважає за необхідний та розумний, враховуючи повідомлені дані по особистості обвинуваченого та пред*явлене обвинувачення.

Щодо клопотання про направлення справи для об*єднання кримінальних проваджень, суд зазначає наступне.

Як вбачається з обвинувального акту, в провадження Київського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001623 від 14.07.2023 відносно ОСОБА_4 , з правовою кваліфікацією його дій за ч.2 ст. 190 КК України.

Згідно даних сайту «Судова влада України» та «Єдиного реєстру судових рішень» в провадженні Харківського районного суду Харківської області (с. ОСОБА_5 ) перебувають кримінальні провадження відносно ОСОБА_4 , з правовою кваліфікацією його дій за ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, що є більш тяжкими правопорушеннями.

У відповідності до ч.1 ст.32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

Згідно ч.2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Враховуючи викладене та клопотання обвинуваченого про об*єднання кримінальних справ відносно нього, суд вважає за необхідне направити обвинувальний акт за кримінальним провадженням за № 0001623 від 14.07.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190 КК України до Харківського апеляційного суду для вирішення питання про об*єднання з кримінальним провадженням відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, що розглядається в Харківському районному суді Харківської області, оскільки у межах територіальної юрисдикції даного суду вчинено більш тяжкі кримінальні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 32,34, 177, 178, 183, 217, 369 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до 60 днів, тобто до 15 грудня 2023 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 53680 грн., яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області (Отримувач коштів (одержувач): ТУ ДСА України у Харківській області; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26281249; Банк отримувача (одержувача): ДКСУ м. Київ; Код банку отримувача (МФО одержувача): 820172; Рахунок отримувача (Р/р): ua0006674; призначення платежу застава; справа № __, н/п ___) до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування; 4) утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свого паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Копію ухвали вручити учасникам судового процесу та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Клопотання обвинуваченого задовольнити.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001623 від 14.07.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190 КК України - направити до Харківського апеляційного суду для вирішення питання про об*єднання кримінальних справ до Харківського районного суду Харківської області.

На ухвалу в частині міри запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1