н/п 1-кс/953/9436/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2023 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшої слідчої СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні заступником начальника відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , подане в межах кримінального провадження №0000222 від 10.04.2022, за підозрою:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луганськ, громадянина України, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, який проходить військову службу у 4 роті 4 батальйону 204 стрілецького полку мобілізаційного резерву ЛНР 2 армійського корпусу 8 загальновійськової армії Південного воєнного округу ЗС РФ на посаді командира роти,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 ч.1,2 ст.28, ч.1,2 ст.438 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Луганськ, громадянина України, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, який проходить військову службу у 4 роті 4 батальйону 204 стрілецького полку мобілізаційного резерву ЛНР 2 армійського корпусу 8 загальновійськової армії Південного воєнного округу ЗС РФ на посаді кулеметника,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 ч.2 ст.28, ч.1,2 ст.438 КК України,

про здійснення спеціального досудового розслідування -

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2023 року до суду надійшло клопотання старшої слідчої СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000222 від 10.04.2022 стосовно підозрюваних ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1, 2 ст. 28, ч.1, 2 ст. 438 КК України.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000222 за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1, 2 ст. 28, ч.1, 2 ст. 438 КК України .

Слідча вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин за наступних обставин.

З 19 лютого 2014 року представниками російської федерації (далі рф) розпочато збройне вторгнення збройних сил рф (далі зс рф), приховане твердженням керівників рф про переміщення військових підрозділів в рамках звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту рф та іншими підрозділами зс рф здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечили військову окупацію території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя. 18 березня 2014 року рф оголосила про офіційне включення Криму до її території.

Одночасно із цим, протягом березня та на початку квітня 2014 року, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та зс рф представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією взяли під контроль будівлі, в яких знаходилися органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07 квітня 2014 року в м. Донецьку створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі за текстом «ДНР»), а 27 квітня 2014 року в м. Луганську терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі за текстом «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які функціонують і по теперішній час.

Датою початку тимчасової окупації російською федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими російською федерацією з 20 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими російською федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією російської федерації) починаючи з 07 квітня 2014 року, відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII.

З метою повномасштабного військового вторгнення, починаючи з 2021 року по лютий 2022 року на території рф, Республіки Білорусь та тимчасово окупованій території України сконцентрувались значні сили зс рф, інші збройні формування рф та підконтрольні їм іррегулярні угруповання.

У подальшому, 24 лютого 2022 року, президент рф оголосив початок так званої «спеціальної військової операції». Після цього, близько четвертої години ранку того ж дня, зс рф, інші збройні формування рф та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку рф, Республіки Білорусь та тимчасово окупованої території України, що супроводжувалось нанесенням ракетно-артилерійських ударів та бомбардувань авіацією об`єктів по всій території України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення не приховувався владою рф, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема: резолюцією Генеральної асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п.п. 1, 3 Висновку 300 (2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії російської федерації проти України», п.п. 17, 18 Наказу від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього» (Україна проти РФ) та ін.)

У період з 05 години 24 лютого 2022 року та до цього часу підрозділи зс та інших військових формувань рф здійснюють спроби окупації українських міст, які супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, а також застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння. При цьому вогневі удари здійснюються по об`єктах, які захищені нормами міжнародного гуманітарного права. Зазначені дії призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі та поранення тисяч цивільних осіб, у тому числі жінок і дітей, знищення та пошкодження тисяч цивільних об`єктів.

З 07.03.2022 територія с. Капитолівка Ізюмського району Харківської області перебувала під тимчасовою окупацією збройних формувань рф до складу яких, крім інших, з середини березня 2022 року входила 4 рота 4 батальйону 204 стрілецького полку мобілізаційного резерву ЛНР 2 армійського корпусу 8 загальновійськової армії Південного воєнного округу зс рф, військові якої здійснювали чергування на утворених ними блок-постах, перевірку документів у цивільного населення та дотримання встановлених ними правил перебування місцевих мешканців, у тому числі час встановленої ними комендантської години.

Керівництво військовослужбовцями 4 роти 4 батальйону 204 стрілецького полку мобілізаційного резерву ЛНР 2 армійського корпусу 8 загальновійськової армії Південного воєнного округу зс рф, які дислокувались на території с. Капитолівка Ізюмського району Харківської області, здійснював військовослужбовець зс рф ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позивним « ОСОБА_11 ».

Так, приблизно 17.03.2022 (точний час та дату в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_8 разом з іншими військовослужбовцями 4 роти 4 батальйону 204 стрілецького полку мобілізаційного резерву ЛНР 2 армійського корпусу 8 загальновійськової армії Південного воєнного округу зс рф, розмістились у будинках АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , за відсутності дозволу власників, які вимушені були виїхати з села через воєнні дії, тобто фактично незаконно захопили та встановили контроль над вищевказаними домоволодіннями, що не було обумовлено воєнною необхідністю, а здійснено виключно в особистих цілях.

Під час перебування за вказаними адресами, ОСОБА_8 дізнався, що за адресою: АДРЕСА_6 , проживає український дитячий письменник ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мав проукраїнську позицію, не сприймав окупацію українських територій та виказував своє негативне ставлення до окупаційних підрозділів, які знаходилися на території села Капитолівка Ізюмського району Харківської області, та міг співпрацювати з військовослужбовцями ЗСУ та передавати останнім дані про місця дислокації окупаційних військ. В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на порушення законів та звичаїв війни у вигляді незаконного затримання цивільної особи ОСОБА_12 , який не входив до складу збройних сил сторони, що перебуває у конфлікті, і не брав участь у воєнних діях, з подальшим проведенням незаконного обшуку в його помешканні, затриманням останнього та його близьких родичів, незаконним позбавленням волі з метою застосування тортур та мордування для схиляння ОСОБА_12 до зміни проукраїнської позиції та переходу на бік окупаційної влади. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 підібрав з числа своїх підлеглих співвиконавців для скоєння вказаного злочину, які за своїми моральними якостями схильні до протиправної діяльності та здатні на застосування фізичної сили відносно цивільного населення з мотивів національної нетерпимості, а саме: заступника командира 4 роти, невстановленого військовослужбовця на ім`я ОСОБА_13 , позивний « ОСОБА_14 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження); командира одного із взводів 4 роти, невстановленого військовослужбовця на ім`я ОСОБА_15 , позивний « ОСОБА_16 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та кулеметника 4 роти, військовослужбовця ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з позивним « ОСОБА_17 », яким віддав наказ про вчинення протиправних дій та які надали згоду на співучасть у скоєнні вказаного злочину.

З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_8 розподілив між вказаними особами ролі, які полягали у забезпеченні охорони місця злочину, здійснення погроз або застосування вогнепальної зброї, а також подолання можливого спротиву, який може вчинити ОСОБА_12 , його родичі або інші цивільні особи. Далі, ОСОБА_8 віддав наказ про вчинення протиправних дій вказаним військовослужбовцям рф, а саме: незаконне проникнення до домоволодіння, де проживав ОСОБА_12 , проведення там обшуку, позбавлення волі ОСОБА_12 шляхом його затримання, доставляння останнього за місцем їх розташування в домоволодіння АДРЕСА_5 , де із застосуванням погроз, тортур та мордування у вигляді нанесення тілесних ушкоджень, у тому числі із застосуванням вогнепальної зброї, а також таких, що принижують честь та гідність, змусити ОСОБА_12 змінити проукраїнську позицію та перейти на бік окупаційних військ.

У подальшому, а саме 22.03.2022 приблизно о 13.30, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, діючи за попередньою змовою групою осіб, згідно з раніше розробленим планом, після того, як співучасники злочину одягнули військову форму, засоби захисту (бронежилети, каски), взяли вогнепальну зброю, а саме самозарядні пістолети системи Макарова калібру 9 мм та автомати невстановленого зразку та калібру, сів разом з ними до автомобілю «Ford Transit» білого кольору, без бокових засувних дверей салону, з написом «Z» (інші ідентифікаційні ознаки не встановлені) та приїхали за місцем мешкання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_6 .

Перебуваючи за вказаною адресою, реалізуючи злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер діяння (дій), передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів національної нетерпимості, грубо порушуючи ст. ст. 3, 27, 31, 32, 147 Женевської конвенції, яка ратифікована Указом ПВР УРСР від 03.07.1954, а набрала чинності для України 03.01.1955 (далі Конвенція), та ч. 2 ст. 51, 75 додаткового протоколу І до Конвенції від 12.08.1949, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради УРСР № 7960-ХІ (7960-11) від 18.01.1989, підписаного Україною 12.12.1977 (набрав чинності для України 25.07.1990), щодо заборони нападів на цивільних осіб, ОСОБА_8 , діючи у групі з військовослужбовцем ОСОБА_9 , невстановленим військовослужбовцем на ім`я ОСОБА_13 (позивний « ОСОБА_14 ») та невстановленим військовослужбовцем на ім`я ОСОБА_15 (позивний « ОСОБА_16 »), будучи озброєними вогнепальну зброю, а саме самозарядними пістолетами системи Макарова калібру 9 мм та автоматами невстановленого зразку та калібру, демонструючи свою перевагу перед цивільними особами незаконно проникли на територію домоволодіння, в якому знаходились ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є дитиною з інвалідністю, його батько ОСОБА_12 , та дідусь ОСОБА_19 , та погрожуючи застосуванням фізичного насильства у разі непокори, принижуючи честь та гідність присутніх цивільних осіб, провели обшук, після чого із застосуванням фізичної сили, за відсутності будь-яких правових підстав та без складання будь-яких процесуальних документів, затримали ОСОБА_12 і його неповнолітнього сина ОСОБА_12 , 2008 р.н., та доставили останніх за адресою: АДРЕСА_5 .

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на порушення законів та звичаїв війни, з мотивів національної нетерпимості, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , невстановлений військовослужбовець на ім`я ОСОБА_13 (позивний « ОСОБА_14 ») та невстановлений військовослужбовець на ім`я ОСОБА_15 (позивний « ОСОБА_16 »), перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , де шляхом позбавлення волі, незаконно утримуючи ОСОБА_12 і його неповнолітнього сина ОСОБА_12 , 2008 р.н., із погрозами застосуванням вогнепальної зброї, що полягало у намірі здійснити постріли по нижнім кінцівкам намагалися схилити ОСОБА_12 до співпраці з окупаційною владою. Після відмови ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , діючи у групі із співвиконавцями, провели допит ОСОБА_12 , під час якого нанесли останньому тілесні ушкодження у вигляді двох ударів в область статевих органів та принижуючи честь та гідність змусили ОСОБА_12 зняти одяг з метою виявлення татуювань з українською символікою.

Отримавши повторну відмову ОСОБА_12 на співпрацю з окупаційною владою, ОСОБА_8 , діючи у групі із співвиконавцями злочину, припинили свої протиправні дії та відвезли ОСОБА_12 і його неповнолітнього сина ОСОБА_12 , 2008 р.н., за місцем мешкання.

Крім того, 22.03.2022 (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), у ОСОБА_8 , який діяв за попередньою змовою групою осіб у складі заступника командира 4 роти, невстановленим військовослужбовцем на ім`я ОСОБА_13 , позивний « ОСОБА_14 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження); командира одного з взводів 4 роти, невстановленим військовослужбовцем на ім`я ОСОБА_15 , позивний « ОСОБА_16 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та кулеметника 4 роти, військовослужбовцем ОСОБА_9 , після незаконного проникнення до домоволодіння ОСОБА_12 , проведення обшуку, позбавлення волі ОСОБА_12 і його неповнолітнього сина ОСОБА_12 , 2008 р.н., допиту та застосування фізичного насильства до ОСОБА_12 , не отримавши очікуваного результату, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , виник злочинний умисел, направлений на проникнення у домоволодіння ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_6 , з метою відшукання документів, речей та предметів, які мають ознаки проукраїнського характеру та даних щодо співпраці ОСОБА_12 з військовослужбовцями ЗСУ та передачі останнім інформації про місця дислокації окупаційних військ.

З метою реалізації злочинного умислу, направленого на незаконне проникнення до домоволодіння та проведення обшуку, ОСОБА_8 віддав наказ про вчинення протиправних дій вказаним військовослужбовцям рф та діючи за попередньою змовою у групі із співучасниками, з мотивів національної нетерпимості, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер діяння (дій), передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, грубо порушуючи ст. ст. 3, 27, 31, 32, 147 Женевської конвенції, яка ратифікована Указом ПВР УРСР від 03.07.1954, а набрала чинності для України 03.01.1955 (далі Конвенція), та ч. 2 ст. 51, 75 додаткового протоколу І до Конвенції від 12.08.1949, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради УРСР № 7960-ХІ (7960-11) від 18.01.1989, підписаного Україною 12.12.1977 (набрав чинності для України 25.07.1990), щодо заборони нападів на цивільних осіб, маючи при собі вогнепальну зброю, а саме самозарядні пістолети системи Макарова калібру 9 мм та автомати невстановленого зразку та калібру, демонструючи перевагу перед цивільними особами, примусово посадили до автомобіля «Ford Transit» білого кольору, без бокових засувних дверей салону, з написом «Z» (інші ідентифікаційні ознаки не встановлені) ОСОБА_12 і його неповнолітнього сина ОСОБА_12 , 2008 р.н. та відвезли їх за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_6 .

Далі, ОСОБА_8 у групі із співучасниками, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, незаконно проникли до вищевказаного домоволодіння та погрожуючи застосуванням вогнепальної зброї, з мотивів національної нетерпимості, принижуючи честь та гідність присутніх мешканців будинку, провели обшук, в ході якого заволоділи документами які посвідчують особу ОСОБА_12 та його неповнолітнього сина, а також особистими речами.

Крім того, у ОСОБА_8 , який не отримав згоду ОСОБА_12 на співпрацю з окупаційною владою та відмовився змінити свою проукраїнську позицію, міг продовжувати співпрацювати з військовослужбовцями ЗСУ та передавати останнім дані про місця дислокації окупаційних військ, виник злочинний умисел, направлений на порушення законів та звичаїв війни у вигляді незаконного затримання та вбивства ОСОБА_12 , як цивільної особи, яка не входила до складу збройних сил сторони, що перебуває у конфлікті, і не брала участі у воєнних діях. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 підібрав з числа своїх підлеглих співвиконавців для скоєння вказаного злочину, які за своїми моральними якостями схильні до протиправної діяльності та здатні на застосування фізичної сили відносно цивільного населення з мотивів національної нетерпимості, а саме: заступника командира 4 роти, невстановленого військовослужбовця на ім`я ОСОБА_13 , позивний « ОСОБА_14 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження); командира одного з взводів 4 роти, невстановленого військовослужбовця на ім`я ОСОБА_15 , позивний « ОСОБА_16 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та кулеметника 4 роти військовослужбовця ОСОБА_9 , яким віддав наказ про вчинення протиправних дій вказаним військовослужбовцям рф та які надали згоду на співучасть у скоєнні вказаного злочину, розподілив кожному роль виконавця, яка полягала у забезпеченні охорони місця злочину та під погрозою застосування зброї або за допомогою зброї подолати можливий спротив, який може вчинити ОСОБА_12 або інші цивільні особи при скоєнні злочину. Далі, ОСОБА_8 віддав наказ про вчинення протиправних дій вказаним військовослужбовцям рф, а саме: незаконне проникнення до домоволодіння, де проживав ОСОБА_12 , незаконне затримання ОСОБА_12 , доставляння його до буд. АДРЕСА_5 , де, із застосуванням вогнепальної зброї, скоїти його вбивство, з яким всі вищевказані погодилися.

У подальшому, а саме 24.03.2022 приблизно о 11.30, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, згідно з попередньо розробленим планом, після того, як вищевказані співучасники злочину одягнули військову форму, засоби захисту (бронежилети, каски), взяли вогнепальну зброю, а саме самозарядні пістолети системи Макарова калібру 9 мм та автомати невстановленого зразку та калібру, сів з ними до автомобілю «Ford Transit» білого кольору, без бокових засувних дверей салону, з написом «Z» (інші ідентифікаційні ознаки не встановлені) та приїхали за адресою: АДРЕСА_6 , де, діючи за раніше розробленим планом, з мотивів національної нетерпимості, реалізуючи злочинний умисел, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер діяння (дій), передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, грубо порушуючи ст. ст. 3, 27, 31, 32, 147 Женевської конвенції, яка ратифікована Указом ПВР УРСР від 03.07.1954, а набрала чинності для України 03.01.1955 (далі Конвенція), та ч. 2 ст. 51, 75 додаткового протоколу І до Конвенції від 12.08.1949, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради УРСР № 7960-ХІ (7960-11) від 18.01.1989, підписаного Україною 12.12.1977 (набрав чинності для України 25.07.1990), щодо заборони нападів на цивільних осіб, незаконного їх ув`язнення, ОСОБА_8 , військовослужбовець ОСОБА_9 та заступник командира 4 роти, невстановлений військовослужбовець на ім`я ОСОБА_13 , позивний « ОСОБА_14 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) залишилися біля двору вказаного домоволодіння, а командир одного із взводів 4 роти, невстановлений військовослужбовець на ім`я ОСОБА_15 , позивний « ОСОБА_16 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), будучи озброєним вогнепальну зброю, а саме самозарядним пістолетом системи Макарова калібру 9 мм та автоматом невстановленого зразку та калібру, демонструючи перевагу озброєного військового окупаційних військ перед цивільними особами, незаконно проник на територію домоволодіння, зайшов до житлового будинку, де на той час перебували ОСОБА_12 , його син ОСОБА_12 , 2008 р.н., та батько ОСОБА_19 , та погрожуючи застосуванням фізичного насильства у разі непокори, за відсутності будь-яких правових підстав, без складання будь-яких процесуальних документів, незаконно затримав потерпілого ОСОБА_12 , забравши його рюкзак з українськими шевронами та нашивками військових частин ЗСУ, примусово вивів останнього за ворота вказаного домоволодіння, де при вході стояв ОСОБА_8 , а біля автомобілю стояли заступник командира 4 роти, невстановлений військовослужбовець зс рф на ім`я ОСОБА_13 , позивний « ОСОБА_14 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та кулеметник 4 роти військовослужбовець ОСОБА_9 , які здійснювали охорону місця злочину та свого співвиконавця - командира одного з взводів 4 роти, невстановленого військовослужбовця на ім`я ОСОБА_15 , позивний « ОСОБА_16 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) від можливих проявів спротиву з боку ОСОБА_12 або інших осіб при скоєнні цього злочину. Посадивши ОСОБА_12 до автомобіля «Ford Transit» білого кольору, без бокових засувних дверей салону, з написом «Z» (інші ідентифікаційні ознаки не встановлені), ОСОБА_8 , військовослужбовець ОСОБА_9 , заступник командира 4 роти, невстановлений військовослужбовець зс рф на ім`я ОСОБА_13 , позивний « ОСОБА_14 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та командир одного з взводів 4 роти, невстановлений військовослужбовець на ім`я ОСОБА_15 , позивний « ОСОБА_16 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) також сіли до автомобіля і поїхали до буд. АДРЕСА_5 , де у подальшому бачили рюкзак ОСОБА_12 .

Далі, ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, згідно з попередньо розробленим планом, перебуваючи за вказаною адресою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті цивільної особи та свідомо допускаючи настання вказаних тяжких наслідків, віддав наказ військовослужбовцю ОСОБА_9 , вчинити умисне вбивство ОСОБА_12 .

На виконання наказу ОСОБА_8 , військовослужбовець ОСОБА_9 , який мав при собі самозарядний пістолет системи Макарова калібр 9 мм, здійснив 3 постріли у бік потерпілого ОСОБА_12 , що підтверджується висновком судової медико-криміналістичної експертизи від 11.04.2023 за № 17-13/73-МКС/23, відповідно до якого встановлено, що на одязі (куртці та светрах) ОСОБА_12 наявні ушкодження, які утворилися внаслідок трьох пострілів з однієї вогнепальної зброї з самозарядного пістолета системи Макарова калібру 9 мм та висновком судової балістичної експертизи від 05.10.2023 за № 21705/23514, відповідно до якого, 2 кулі (вилучені з тіла ОСОБА_12 ) пістолетних патронів 9*18 ПМ відстріляні з одного екземпляра зброї, а саме самозарядного пістолета системи Макарова калібр 9 мм, спричинивши тим самим останньому, згідно з висновком судово-медичної експертизи від 09.12.2022 за № 10-12/2611-С/22 наступні тілесні ушкодження: одне сліпе вогнепальне поранення тулуба чи/або верхніх кінцівок, локалізацію та рановий канал якого дослідити не є можливим через виражені гнилісні зміни. За ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя; одне сліпе вогнепальне поранення лівого передпліччя з уламковим переломом ліктьової кістки з значним дефектом речовини кістки, у зв`язку з чим достовірно встановити механізм утворення перелому не є можливим. За ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя; багатоуламкові переломи основних фаланг 1 та 2 пальців лівої кисті, уламки погано зіставляються, встановлений дефект кісток, через що достовірно встановити механізм перелому не є можливим. Тілесні ушкодження мають ознаки середнього ступеня тяжкості.

Внаслідок отриманих вогнепальних поранень ОСОБА_12 помер на місці, а його тіло з документами які посвідчують особу, у подальшому виявлено з правої сторони вздовж узбіччя дороги, в кюветі, захащеному кущами та деревами місці, яке розташоване на відстані приблизно 300 метрів від АЗС «304» ТАТ «Neft», розташованій на автошляху з м. Ізюм Ізюмського району Харківської області у напрямку с. Капитолівка Ізюмського району Харківської області.

Крім того, 23.03.2022, у денний час доби, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , будучи керівником військовослужбовців 4 роти 4 батальйону 204 стрілецького полку мобілізаційного резерву ЛНР, 2 армійського корпусу 8 загальновійськової армії Південного воєнного округу зс рф, які дислокувались на території с. Капитолівка Ізюмського району Харківської області, разом із заступником командира 4 роти, невстановленим військовослужбовцем на ім`я ОСОБА_13 , позивний « ОСОБА_14 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження); командиром одного з взводів 4 роти, невстановленим військовослужбовцем на ім`я ОСОБА_15 , позивний « ОСОБА_16 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та кулеметником 4 роти військовослужбовцем ОСОБА_9 , рухаючись на автомобілі «Ford Transit» білого кольору, без бокових засувних дверей салону, з написом «Z» (інші ідентифікаційні ознаки не встановлені) по лісовому масиві, розташованому поряд з селом Капитолівка Ізюмського району Харківської області, виявили місцевих мешканців ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які збирали у лісі шишки для розпалювання самовару та приготування чаю, цивільних осіб, які не брали безпосередню участь у воєнних діях.

У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на порушення законів та звичаїв війни у вигляді незаконного затримання та вбивства вказаних цивільних осіб, які не входили до складу збройних сил сторони, що перебуває у конфлікті, і не брали участі у воєнних діях та могли співпрацювати з військовослужбовцями ЗСУ та передавати останнім дані про місця дислокації окупаційних військ.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_8 віддав наказ про вчинення протиправних дій вказаним військовослужбовцям рф, а саме: заступнику командира 4 роти, невстановленому військовослужбовцю на ім`я ОСОБА_13 , позивний « ОСОБА_14 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження); командиру одного із взводів 4 роти, невстановленому військовослужбовцю на ім`я ОСОБА_15 , позивний « ОСОБА_16 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та кулеметнику 4 роти, військовослужбовцю ОСОБА_9 , затримати вказаних цивільних осіб під надуманим приводом перевірки мети їх перебування у лісовому масиві, таким чином вступивши у злочинну змову із вказаними особами.

Далі, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи за попередньою змовою групою осіб, будучи озброєними вогнепальною зброєю, а саме самозарядними пістолетами системи Макарова калібру 9 мм та автоматами невстановленого зразку та калібру, демонструючи перевагу озброєних військових окупаційних військ перед цивільними особами, грубо порушуючи ст. ст. 3, 27, 31, 32, 147 Женевської конвенції, яка ратифікована Указом ПВР УРСР від 03.07.1954, а набрала чинності для України 03.01.1955 (далі Конвенція), та ч. 2 ст. 51, 75 додаткового протоколу І до Конвенції від 12.08.1949, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради УРСР № 7960-ХІ (7960-11) від 18.01.1989, підписаного Україною 12.12.1977 (набрав чинності для України 25.07.1990), щодо заборони нападів на цивільних осіб, за відсутності будь-яких правових підстав, без складання будь-яких процесуальних документів щодо підстав затримання та ув`язнення, незаконно затримали ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , після чого доставили їх до льоху (погребу), розташованому на задньому подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , де незаконно позбавили волі та утримували їх у виснажливих для людського організму антисанітарних умовах, без світла, з обмеженням справляння природніх потреб та без надання медичної допомоги, тим самим принизили їх гідність та завдали фізичних, моральних страждань.

Крім того, упродовж 7 днів до потерпілого ОСОБА_20 застосовувалось психологічне та фізичне насилля, що виражалось у багаторазових допитах, в ході яких застосовувалося фізичне насильства, яке полягало у нанесені йому численних тілесних ушкоджень палками по усьому тілу, а також супроводжувалось погрозами розстрілу.

До потерпілого ОСОБА_21 упродовж 7 днів військовослужбовці зс рф завдавали глибоких моральних страждань тим, що людину похилого віку тримали у виснажливих для людського організму та антисанітарних умовах разом з іншими незаконно затриманими.

Продовжуючи свої протиправні дії, після 31.03.2022, точної дати та часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на порушення законів та звичаїв війни у вигляді незаконного затримання та вбивства цивільних осіб, які не входили до складу збройних сил сторони, що перебуває у конфлікті і не брали участі у воєнних діях, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб у складі вищевказаних військовослужбовців рф, на автомобілі примусово перевезли ОСОБА_20 та ОСОБА_21 до лісового масиву на відстані приблизно 600 метрів від буд. АДРЕСА_7 .

Далі, ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб у складі вищевказаних військовослужбовців зс рф, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті цивільної особи та свідомо допускаючи настання вказаних тяжких наслідків, стали наносити чисельні удари руками та ногами в життєво важливі органи, а саме в область грудної клітини ОСОБА_20 , який від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 27.09.2023 № 12-17/173Брт/23 у ОСОБА_20 мають місце переломи 7-10 правих ребр між середньо ключичній та передньо пахвовій лінії та 5-10 лівих ребр між середньо ключичній та передньо пахвовій лінії. За ступенем тяжкості вказані ушкодження носять ознаки тілесного ушкодження середньої ступені тяжкості. Причиною смерті ОСОБА_20 стала тупа травма грудної клітини з переломом ребр.

Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_20 , ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою у складі вищевказаних військовослужбовців зс рф, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті цивільної особи та свідомо допускаючи настання вказаних тяжких наслідків, віддав наказ військовослужбовцю ОСОБА_9 , вчинити умисне вбивство ОСОБА_21 .

На виконання вказівки ОСОБА_8 , військовослужбовець ОСОБА_9 , який мав при собі самозарядний пістолет системи Макарова калібр 9 мм, здійснив два постріли з вогнепальної зброї, а саме з самозарядного пістолета системи Макарова, калібру 9 мм в область голови потерпілого ОСОБА_21 , що підтверджується висновком судової балістичної експертизи від 05.10.2023 № 21705/23514, відповідно до якого, 2 гільзи (вилучені у лісі за місцем виявлення тіла ОСОБА_21 ) є елементами спорядження бойових припасів, пістолетних патронів калібру 9*18 ПМ, які відстріляні з самозарядного пістолету системи Макарова калібру 9 мм та 1 куля (вилучена у лісі за місцем виявлення тіла ОСОБА_21 ) пістолетного патрону 9*18 ПМ була відстріляна з самозарядного пістолету системи Макарова калібру 9мм, спричинивши тим самим останньому, згідно з висновком судово-медичної експертизи від 31.01.2023 № 10-12/2934-С/22 наступні тілесні ушкодження: два кульові поранення, з наявністю вхідних отворів у потиличній ділянці та вихідних отворів у лівій скронево-тім`яній ділянці, лівої лобної кістки та лівої очниці. Ці ушкодження утворились від дії вогнепальної зброї спорядженої одиночним вогнепальним снарядом (кулею), діаметром приблизно 0,9 см.

Внаслідок отриманих вогнепальних поранень ОСОБА_21 помер на місці, а його тіло, разом з тілами ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , виявлено місцевими мешканцями у лісовому масиві, в ямі, яка розташована на відстані приблизно 600 метрів від буд. АДРЕСА_7 .

Крім того, 24.03.2022 приблизно о 14.00 невстановлений військовослужбовець з позивним « ОСОБА_23 », який проходив службу у 4 роті 4 батальйону 204 стрілецькому полку мобілізаційного резерву ЛНР 2 армійського корпусу 8 загальновійськової армії Південного воєнного округу зс рф (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) разом ще з двома невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями вказаного підрозділу (матеріали відносно яких виділено в окреме провадження) та командир ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приїхали на невстановленому автомобілі білого кольору (інші ідентифікаційні ознаки не встановлені), де незаконно проникли до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_8 , у якому мешкає ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з метою проведення обшуку.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи у групі із вказаними невстановленим військовослужбовцями (матеріали відносно яких виділено в окреме провадження), з мотивів національної нетерпимості, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер діяння (дій), передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, грубо порушуючи ст. ст. 3, 27, 31, 32, 147 Женевської конвенції, яка ратифікована Указом ПВР УРСР від 03.07.1954, а набрала чинності для України 03.01.1955 (далі Конвенція), та ч. 2 ст. 51, 75 додаткового протоколу І до Конвенції від 12.08.1949, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради УРСР № 7960-ХІ (7960-11) від 18.01.1989, підписаного Україною 12.12.1977 (набрав чинності для України 25.07.1990), щодо заборони нападів на цивільних осіб, маючи при собі вогнепальну зброю, а саме самозарядний пістолет системи Макарова калібру 9 мм, пістолет та автомати невстановленого зразку та калібру, погрожуючи її застосуванням та зробивши два вистріли у бік підвалу з автомату, демонструючи перевагу перед цивільними особами, принижуючи честь та гідність присутніх мешканців будинку, провели обшук за вищевказаною адресою.

У ході проведення обшуку у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на порушення законів та звичаїв війни у вигляді незаконного затримання та позбавлення волі ОСОБА_24 , як цивільної особи, який не входив до складу збройних сил сторони, що перебуває у конфлікті, і не брав участі у воєнних діях, та віддав наказ про вчинення протиправних дій вказаним військовослужбовцям рф.

Далі, ОСОБА_8 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне затримання та позбавлення волі ОСОБА_24 , грубо порушуючи ст. ст. 3, 27, 31, 32, 147 Женевської конвенції, яка ратифікована Указом ПВР УРСР від 03.07.1954, а набрала чинності для України 03.01.1955 (далі Конвенція), та ч. 2 ст. 51, 75 додаткового протоколу І до Конвенції від 12.08.1949, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради УРСР № 7960-ХІ (7960-11) від 18.01.1989, підписаного Україною 12.12.1977 (набрав чинності для України 25.07.1990), щодо заборони нападів на цивільних осіб, незаконного їх ув`язнення, віддав наказ невстановленому військовослужбовцю з позивним « ОСОБА_23 » (матеріали відносно яких виділено в окреме провадження) затримати ОСОБА_24 .

Після чого ОСОБА_8 , діючи у групі з невстановленим військовослужбовцем з позивним « ОСОБА_23 » та одним невстановленим військовослужбовцям свого підрозділу (матеріали відносно яких виділено в окреме провадження), де на подвір`ї вищевказаного домоволодіння невстановлений військовослужбовець з позивним « ОСОБА_23 » дістав зі своєї кишені грошову купюру номіналом 1 гривня, брудну, зім`яв та використовуючи її як «кляп» вставив до рота ОСОБА_24 з метою уникнення закликів потерпілого про допомогу та погрожуючи розстрілом, у разі якщо «кляп» випаде, посадили до легкового автомобілю «Opel» білого кольору, з написом «Z» (інші ідентифікаційні ознаки не встановлені) ОСОБА_24 та доставили останнього за адресою: АДРЕСА_5 , де ОСОБА_8 віддав наказ посадити останнього до льоху (погреб), який розташований на задньому подвір`ї будинку АДРЕСА_4 , який був заздалегідь пристосований для незаконного позбавлення волі, застосування фізичного насилля до затриманих та катування цивільного населення с. Капитолівки Ізюмського району Харківської області з метою отримання відомостей, що цікавили окупаційну владу та військових зс рф.

Виконуючи злочинний наказ вказані військовослужбовці посадили ОСОБА_24 до льоху (погребу), таким чином незаконно позбавили його волі та утримували у виснажливих для людського організму антисанітарних умовах, без світла, з обмеженням справляння природніх потреб та без надання медичної допомоги упродовж 7 днів, разом з незаконно ув`язненими ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 .

У подальшому, 31.03.2022 (точний час у ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_24 було звільнено з місця незаконного позбавлення волі військовослужбовцями зс рф.

Крім того, у ОСОБА_8 , під час перебування в с. Капитолівка, Ізюмського району, Харківської області, виник злочинний умисел, направлений на порушення законів та звичаїв війни у вигляді незаконного затримання та вбивства цивільних осіб, які не входили до складу збройних сил сторони, що перебуває у конфлікті і не брали участі у воєнних діях, які на теперішній час проживають на території с. Капитолівка, Ізюмського району, Харківської області і раніше проходили військову службу в зоні проведення АТО (ООС) на території Луганської та Донецької областей.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 24.03.2022 (точний час у ході досудового розслідування не встановлено) підібрав виконавців з числа своїх підлеглих для скоєння вказаного злочину, а саме: заступника командира 4 роти, невстановленого військовослужбовця на ім`я ОСОБА_13 , позивний « ОСОБА_14 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження); командира одного із взводів 4 роти, невстановленого військовослужбовця на ім`я ОСОБА_15 , позивний « ОСОБА_16 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та кулеметника 4 роти, військовослужбовця ОСОБА_9 , яким віддав наказ про вчинення протиправних дій вказаним військовослужбовцям рф та які надали згоду на співучасть у скоєнні вказаного злочину, розподіливши кожному роль виконавця, яка полягала у забезпеченні охорони місця злочину, із загрозою та застосуванням вогнепальної зброї подолати можливий спротив, який можуть вчиняти встановлені цивільні особи при затриманні, доставляння до заздалегідь обраного місця, а саме до льоху (погребу), який розташований на задньому подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_4 , як на місце, яке облаштоване для незаконного позбавлення волі, застосування фізичного насилля до затриманих та катування цивільного населення с. Капитолівки Ізюмського району Харківської області з метою отримання відомостей, що цікавили окупаційну владу та військових зс рф, визнання окупаційної влади та подальше вчинення умисного вбивства цивільних осіб.

Далі, ОСОБА_8 24.03.2022 (точний час у ході досудового розслідування не встановлено), продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи з мотивів національної нетерпимості, за попередньою змовою групою осіб, згідно з попередньо розробленим планом, після того, як вищевказані співучасники злочину одягнули військову форму, засоби захисту (бронежилети, каски), взяли вогнепальну зброю, а саме самозарядні пістолети системи Макарова калібру 9 мм та автомати невстановленого зразку та калібру, сіли до автомобілю «Ford Transit» білого кольору, без бокових засувних дверей салону, з написом «Z» (інші ідентифікаційні ознаки не встановлені) та приїхали за адресою: АДРЕСА_9 , де проживав ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який раніше проходив військову службу під час проведення АТО (ООС) на території Луганської та Донецької областях, але на момент події був цивільною особою, не брав участі у воєнних діях.

Далі, грубо порушуючи ст. ст. 3, 27, 31, 32, 147 Женевської конвенції, яка ратифікована Указом ПВР УРСР від 03.07.1954, а набрала чинності для України 03.01.1955 (далі Конвенція), та ч. 2 ст. 51, 75 додаткового протоколу І до Конвенції від 12.08.1949, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради УРСР № 7960-ХІ (7960-11) від 18.01.1989, підписаного Україною 12.12.1977 (набрав чинності для України 25.07.1990), щодо заборони нападів на цивільних осіб, незаконного їх ув`язнення, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою у групі з вказаними військовослужбовцями, які діяли відповідно до наказу командира, будучи озброєними вогнепальну зброю, а саме самозарядними пістолетами системи Макарова калібру 9 мм та автоматами невстановленого зразку та калібру, демонструючи перевагу озброєних військовослужбовців окупаційних військ перед цивільними особами, незаконно проникли на територію вказаного домоволодіння де, із застосуванням фізичного та психологічного насилля, використовуючи вогнепальну зброю, а саме самозарядні пістолети системи Макарова калібру 9 мм та автомати невстановленого зразку та калібру, з метою залякування здійснили постріли в землю та незаконно затримали ОСОБА_22 , після чого, без верхнього теплого одягу та взуття, не надавши йому медичної допомоги, з травмами обличчя, доставили останнього до льоху (погребу), розташованому на задньому подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , в якому вже незаконно утримувались ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_24 , де незаконно позбавили його волі та утримували у виснажливих для людського організму, антисанітарних умовах, без теплого одягу та взуття, світла, з обмеженням справляння природніх потреб та без надання медичної допомоги.

Упродовж 7 днів незаконного утримання до потерпілого ОСОБА_22 застосовувалось психологічне та фізичне насилля, що виражалось у багаторазових допитах, які супроводжувались тортурами у вигляді фізичного насильства, яке полягало у нанесені тілесних ушкоджень по ногах, а також супроводжувалось погрозами розстрілу з вогнепальної зброї, а саме самозарядних пістолетів системи Макарова калібру 9 мм та автоматів невстановленого зразку та калібру.

У квітні 2022 року, після 31.03.2022, точної дати та часу, у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на порушення законів та звичаїв війни у вигляді незаконного затримання та вбивства цивільних осіб, які не входили до складу збройних сил сторони, що перебуває у конфлікті, і не брали участь у воєнних діях, з числа мешканців с. Капитолівка Ізюмського району, Харківської області, які раніше проходили військову службу в зоні проведення АТО (ООС) на території Луганської та Донецької областей, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості у лісовому масиві, розташований на відстані приблизно 600 метрів від буд. АДРЕСА_7 , де діючи умисно, за попередньою змовою у групі із вищевказаними військовослужбовцями, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті цивільної особи та свідомо допускаючи настання вказаних тяжких наслідків, віддав наказ військовослужбовцю ОСОБА_9 , вчинити умисне вбивство ОСОБА_22 .

На виконання наказу ОСОБА_8 , військовослужбовець ОСОБА_9 , який мав при собі самозарядний пістолет системи Макарова калібр 9 мм, здійснив 2 постріли у бік потерпілого ОСОБА_22 , що підтверджується висновком судової балістичної експертизи від 05.10.2023 № 21705/23514, відповідно до якого, 2 гільзи (вилучені у лісі за місцем виявлення тіла ОСОБА_22 ) є елементами спорядження бойових припасів, пістолетних патронів калібру 9*18 ПМ, які відстріляні з самозарядного пістолету системи Макарова калібру 9 мм та 1 куля (вилучена у лісі за місцем виявлення тіла ОСОБА_22 ) пістолетного патрону 9*18 ПМ відстріляна з самозарядного пістолету системи Макарова калібру 9мм, спричинивши тим самим останньому, згідно з висновком судово-медичної експертизи від 25.09.2023 № 10-12/2569-С/22 наступні тілесні ушкодження: два кульові поранення, з наявністю вхідних отворів у потиличній ділянці та вихідних отворів у лівій скронево-тім`яній ділянці, лівої лобної кістки та лівої очниці. Ці ушкодження утворились від дії вогнепальної зброї спорядженої одиночним вогнепальним снарядом (кулею), діаметром приблизно 0,9 см.

Внаслідок отриманих вогнепальних поранень ОСОБА_22 помер на місці, а його тіло, разом з тілами ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , виявлено місцевими мешканцями у лісовому масиві, в ямі, яка розташована на відстані приблизно 600 метрів від буд. АДРЕСА_7 .

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_8 14.11.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. ч. 1, 2 ст. 28, ч. ч. 1, 2 ст. 438 КК Українив рамках кримінального провадження № 0000222 від 10.04.2022.

Крім того слідча вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 вчинив особливо тяжкий злочин за наступних обставин.

Так, З 07.03.2022 територія с. Капитолівка Ізюмського району Харківської області перебувала під тимчасовою окупацією збройних формувань рф до складу яких, крім інших, з середини березня 2022 року входила 4 рота 4 батальйону 204 стрілецького полку мобілізаційного резерву ЛНР 2 армійського корпусу 8 загальновійськової армії Південного воєнного округу зс рф, військові якої здійснювали чергування на утворених ними блок-постах, перевірку документів у цивільного населення та дотримання встановлених ними правил перебування місцевих мешканців, у тому числі час встановленої ними комендантської години.

Керівництво військовослужбовцями 4 роти 4 батальйону 204 стрілецького полку мобілізаційного резерву ЛНР 2 армійського корпусу 8 загальновійськової армії Південного воєнного округу зс рф, які дислокувались на території с. Капитолівка Ізюмського району Харківської області, здійснював військовослужбовець зс рф ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позивним « ОСОБА_11 ».

Так, приблизно 17.03.2022 (точний час та дату в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_9 разом з іншими військовослужбовцями 4 роти 4 батальйону 204 стрілецького полку мобілізаційного резерву ЛНР 2 армійського корпусу 8 загальновійськової армії Південного воєнного округу зс рф, розмістились у будинках АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , за відсутності дозволу власників, які вимушені були виїхати з села через воєнні дії, тобто фактично незаконно захопили та встановили контроль над вищевказаними домоволодіннями, що не було обумовлено воєнною необхідністю, а здійснено виключно в особистих цілях.

Під час перебування за вказаними адресами, у ОСОБА_9 , який діяв за наказом командира військовослужбовців 4 роти 4 батальйону 204 стрілецького полку мобілізаційного резерву ЛНР, 2 армійського корпусу 8 загальновійськової армії Південного воєнного округу зс рф ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, направлений на порушення законів та звичаїв війни у вигляді незаконного затримання цивільної особи ОСОБА_12 , який не входив до складу збройних сил сторони, що перебуває у конфлікті, і не брав участь у воєнних діях, з подальшим проведенням незаконного обшуку в його помешканні, затриманням останнього та його близьких родичів, незаконним позбавленням волі з метою застосування тортур та мордування для схиляння ОСОБА_12 до зміни проукраїнської позиції та переходу на бік окупаційної влади.

У подальшому, а саме 22.03.2022 приблизно о 13.30, ОСОБА_9 , за наказом командира військовослужбовців 4 роти рф ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою у групі з заступником командира 4 роти, невстановленим військовослужбовцем на ім`я ОСОБА_13 , позивний « ОСОБА_14 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та командиром одного із взводів 4 роти, невстановленим військовослужбовцем на ім`я ОСОБА_15 , позивний « ОСОБА_16 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), одягнувши військову форму, засоби захисту (бронежилети, каски), маючи при собі вогнепальну зброю, а саме самозарядні пістолети системи Макарова калібру 9 мм та автомати невстановленого зразку та калібру, сів разом з вказаними особами до автомобілю «Ford Transit» білого кольору, без бокових засувних дверей салону, з написом «Z» (інші ідентифікаційні ознаки не встановлені) та приїхали за місцем мешкання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_6 .

Далі, ОСОБА_9 , перебуваючи за вказаною адресою, реалізуючи злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер діяння (дій), передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів національної нетерпимості, грубо порушуючи ст. ст. 3, 27, 31, 32, 147 Женевської конвенції, яка ратифікована Указом ПВР УРСР від 03.07.1954, а набрала чинності для України 03.01.1955 (далі Конвенція), та ч. 2 ст. 51, 75 додаткового протоколу І до Конвенції від 12.08.1949, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради УРСР № 7960-ХІ (7960-11) від 18.01.1989, підписаного Україною 12.12.1977 (набрав чинності для України 25.07.1990), щодо заборони нападів на цивільних осіб, діючи за наказом та у групі з військовослужбовцем ОСОБА_8 , невстановленим військовослужбовцем на ім`я ОСОБА_13 (позивний « ОСОБА_14 ») та невстановленим військовослужбовцем на ім`я ОСОБА_15 (позивний « ОСОБА_16 »), будучи озброєними вогнепальною зброєю, а саме самозарядними пістолетами системи Макарова калібру 9 мм та автоматами невстановленого зразку та калібру, демонструючи свою перевагу перед цивільними особами незаконно проникли на територію домоволодіння, в якому знаходились ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є дитиною з інвалідністю, його батько ОСОБА_12 , та дідусь ОСОБА_19 , та погрожуючи застосуванням фізичного насильства у разі непокори, принижуючи честь та гідність присутніх цивільних осіб, провели обшук, після чого із застосуванням фізичної сили, за відсутності будь-яких правових підстав та без складання будь-яких процесуальних документів, затримали ОСОБА_12 і його неповнолітнього сина ОСОБА_12 , 2008 р.н., та доставили останніх за адресою: АДРЕСА_5 .

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на порушення законів та звичаїв війни, з мотивів національної нетерпимості, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , невстановлений військовослужбовець на ім`я ОСОБА_13 (позивний « ОСОБА_14 ») та невстановлений військовослужбовець на ім`я ОСОБА_15 (позивний « ОСОБА_16 »), перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , де шляхом позбавлення волі, незаконно утримували ОСОБА_12 і його неповнолітнього сина ОСОБА_12 , 2008 р.н., із погрозами застосуванням вогнепальної зброї, що полягало у намірі здійснити постріли по нижнім кінцівкам намагалися схилити ОСОБА_12 до співпраці з окупаційною владою. Після відмови ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , діючи у групі із співвиконавцями, провели допит ОСОБА_12 , під час якого нанесли останньому тілесні ушкодження у вигляді двох ударів в область статевих органів та принижуючи честь та гідність змусили ОСОБА_12 зняти одяг з метою виявлення татуювань з українською символікою.

Отримавши повторну відмову ОСОБА_12 на співпрацю з окупаційною владою, ОСОБА_9 , діючи у групі із співвиконавцями злочину, припинили свої протиправні дії та відвезли ОСОБА_12 і його неповнолітнього сина ОСОБА_12 , 2008 р.н., за місцем мешкання.

Крім того, 22.03.2022 (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), у ОСОБА_9 , який діяв за наказом командира військовослужбовців 4 роти 4 батальйону 204 стрілецького полку мобілізаційного резерву ЛНР 2 армійського корпусу 8 загальновійськової армії Південного воєнного округу зс рф ОСОБА_8 , за попередньою змовою у групі з заступником командира 4 роти, невстановленим військовослужбовцем на ім`я ОСОБА_13 , позивний « ОСОБА_14 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та командиром одного з взводів 4 роти, невстановленим військовослужбовцем на ім`я ОСОБА_15 , позивний « ОСОБА_16 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), після незаконного проникнення до домоволодіння ОСОБА_12 , проведення обшуку, позбавлення волі ОСОБА_12 і його неповнолітнього сина ОСОБА_12 , 2008 р.н., допиту та застосування фізичного насильства до ОСОБА_12 , не отримавши очікуваного результату, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , виник злочинний умисел, направлений на проникнення у домоволодіння ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_6 , з метою відшукання документів, речей та предметів, які мають ознаки проукраїнського характеру та даних щодо співпраці ОСОБА_12 з військовослужбовцями ЗСУ та передачі останнім інформації про місця дислокації окупаційних військ.

З метою реалізації злочинного умислу, направленого на незаконне проникнення до домоволодіння та проведення обшуку, ОСОБА_9 , діючи за наказом у групі із співучасниками, з мотивів національної нетерпимості, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер діяння (дій), передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, грубо порушуючи ст. ст. 3, 27, 31, 32, 147 Женевської конвенції, яка ратифікована Указом ПВР УРСР від 03.07.1954, а набрала чинності для України 03.01.1955 (далі Конвенція), та ч. 2 ст. 51, 75 додаткового протоколу І до Конвенції від 12.08.1949, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради УРСР № 7960-ХІ (7960-11) від 18.01.1989, підписаного Україною 12.12.1977 (набрав чинності для України 25.07.1990), щодо заборони нападів на цивільних осіб, маючи при собі вогнепальну зброю, а саме самозарядні пістолети системи Макарова калібру 9 мм та автомати невстановленого зразку та калібру, демонструючи перевагу перед цивільними особами, примусово посадили до автомобіля «Ford Transit» білого кольору, без бокових засувних дверей салону, з написом «Z» (інші ідентифікаційні ознаки не встановлені) ОСОБА_12 і його неповнолітнього сина ОСОБА_12 , 2008 р.н. та відвезли їх за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_6 .

Далі, ОСОБА_9 , діючи за наказом ОСОБА_8 , у групі із співучасниками (співвиконавцями), продовжуючи реалізацію злочинного умислу, незаконно проникли до вищевказаного домоволодіння та погрожуючи застосуванням вогнепальної зброї, з мотивів національної нетерпимості, принижуючи честь та гідність присутніх мешканців будинку, провели обшук, в ході якого заволоділи документами які посвідчують особу ОСОБА_12 та його неповнолітнього сина, а також особистими речами.

Крім того, у ОСОБА_9 , який діяв за наказом командира військовослужбовців 4 роти 4 батальйону 204 стрілецького полку мобілізаційного резерву ЛНР 2 армійського корпусу 8 загальновійськової армії Південного воєнного округу зс рф ОСОБА_8 , за попередньою змовою у групі з заступником командира 4 роти, невстановленим військовослужбовцем на ім`я ОСОБА_13 , позивний « ОСОБА_14 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та командиром одного з взводів 4 роти, невстановленим військовослужбовцем на ім`я ОСОБА_15 , позивний « ОСОБА_16 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), виник злочинний умисел, направлений на порушення законів та звичаїв війни у вигляді незаконного затримання та вбивства ОСОБА_12 , як цивільної особи, яка не входила до складу збройних сил сторони, що перебуває у конфлікті, і не брала участі у воєнних діях.

У подальшому, а саме 24.03.2022 приблизно о 11.30, ОСОБА_9 , реалізуючи злочинний умисел, діючи за наказом ОСОБА_8 у групі з вищевказаними військовослужбовцями, одягнувши військову форму, засоби захисту (бронежилети, каски), маючи при собі вогнепальну зброю, а саме самозарядні пістолети системи Макарова калібру 9 мм та автомати невстановленого зразку та калібру, сів з вказаними особами до автомобілю «Ford Transit» білого кольору, без бокових засувних дверей салону, з написом «Z» (інші ідентифікаційні ознаки не встановлені) та приїхали за адресою: АДРЕСА_6 .

Далі, ОСОБА_9 , діючи за наказом ОСОБА_8 , з мотивів національної нетерпимості, реалізуючи злочинний умисел, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер діяння (дій), передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, грубо порушуючи ст. ст. 3, 27, 31, 32, 147 Женевської конвенції, яка ратифікована Указом ПВР УРСР від 03.07.1954, а набрала чинності для України 03.01.1955 (далі Конвенція), та ч. 2 ст. 51, 75 додаткового протоколу І до Конвенції від 12.08.1949, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради УРСР № 7960-ХІ (7960-11) від 18.01.1989, підписаного Україною 12.12.1977 (набрав чинності для України 25.07.1990), щодо заборони нападів на цивільних осіб, незаконного їх ув`язнення, діючи у групі з ОСОБА_8 та заступником командира 4 роти, невстановленим військовослужбовцем на ім`я ОСОБА_13 , позивний « ОСОБА_14 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) залишилися біля двору вказаного домоволодіння, а командир одного із взводів 4 роти, невстановлений військовослужбовець на ім`я ОСОБА_15 , позивний « ОСОБА_16 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), будучи озброєним вогнепальну зброю, а саме самозарядним пістолетом системи Макарова калібру 9 мм та автоматом невстановленого зразку та калібру, демонструючи перевагу озброєного військового окупаційних військ перед цивільними особами, незаконно проник на територію домоволодіння, зайшов до житлового будинку, де на той час перебували ОСОБА_12 , його син ОСОБА_12 , 2008 р.н., та батько ОСОБА_19 , та погрожуючи застосуванням фізичного насильства у разі непокори, за відсутності будь-яких правових підстав, без складання будь-яких процесуальних документів, незаконно затримав потерпілого ОСОБА_12 , забравши його рюкзак з українськими шевронами та нашивками військових частин ЗСУ, примусово вивів останнього за ворота вказаного домоволодіння, де при вході стояв ОСОБА_8 , а біля автомобілю стояли кулеметник 4 роти військовослужбовець ОСОБА_9 та заступник командира 4 роти, невстановлений військовослужбовець зс рф на ім`я ОСОБА_13 , позивний « ОСОБА_14 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), які здійснювали охорону місця злочину та свого співвиконавця - командира одного з взводів 4 роти, невстановленого військовослужбовця на ім`я ОСОБА_15 , позивний « ОСОБА_16 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) від можливих проявів спротиву з боку ОСОБА_12 або інших осіб при скоєнні цього злочину. Посадивши ОСОБА_12 до автомобіля «Ford Transit» білого кольору, без бокових засувних дверей салону, з написом «Z» (інші ідентифікаційні ознаки не встановлені), ОСОБА_9 , командир 4 роти військовослужбовець ОСОБА_8 , заступник командира 4 роти, невстановлений військовослужбовець зс рф на ім`я ОСОБА_13 , позивний « ОСОБА_14 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та командир одного з взводів 4 роти, невстановлений військовослужбовець на ім`я ОСОБА_15 , позивний « ОСОБА_16 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) також сіли до автомобіля і поїхали до буд. АДРЕСА_5 , де у подальшому бачили рюкзак ОСОБА_12 .

Далі, ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні дії, реалізуючи злочинний умисел, діючи за наказом ОСОБА_8 у групі в вказаними військовослужбовцями, згідно з попередньо розробленим планом, перебуваючи за вказаною адресою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті цивільної особи та свідомо допускаючи настання вказаних тяжких наслідків, отримав наказ від ОСОБА_8 вчинити умисне вбивство ОСОБА_12 .

На виконання наказу ОСОБА_8 військовослужбовець ОСОБА_9 , маючи при собі самозарядний пістолет системи Макарова калібр 9 мм, здійснив 3 постріли у бік потерпілого ОСОБА_12 , що підтверджується висновком судової медико-криміналістичної експертизи від 11.04.2023 за № 17-13/73-МКС/23, відповідно до якого на одязі (куртці та светрах) ОСОБА_12 наявні ушкодження, які утворилися внаслідок трьох пострілів з однієї вогнепальної зброї з самозарядного пістолета системи Макарова калібру 9 мм та висновком судової балістичної експертизи від 05.10.2023 за № 21705/23514, відповідно до якого 2 кулі (вилучені з тіла ОСОБА_12 ) пістолетних патронів 9*18 ПМ відстріляні з одного екземпляра зброї, а саме самозарядного пістолета системи Макарова калібр 9 мм, спричинивши тим самим останньому, згідно з висновком судово-медичної експертизи від 09.12.2022 за № 10-12/2611-С/22 наступні тілесні ушкодження: одне сліпе вогнепальне поранення тулуба чи/або верхніх кінцівок, локалізацію та рановий канал якого дослідити не є можливим через виражені гнилісні зміни. За ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя; одне сліпе вогнепальне поранення лівого передпліччя з уламковим переломом ліктьової кістки з значним дефектом речовини кістки, у зв`язку з чим достовірно встановити механізм утворення перелому не є можливим. За ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя; багатоуламкові переломи основних фаланг 1 та 2 пальців лівої кисті, уламки погано зіставляються, встановлений дефект кісток, через що достовірно встановити механізм перелому не є можливим. Тілесні ушкодження мають ознаки середнього ступеня тяжкості.

Внаслідок отриманих вогнепальних поранень ОСОБА_12 помер на місці, а його тіло з документами які посвідчують особу, у подальшому виявлено з правої сторони вздовж узбіччя дороги, в кюветі, захаращеному кущами та деревами місці, яке розташоване на відстані приблизно 300 метрів від АЗС «304» ТАТ «Neft», розташованій на автошляху з м. Ізюм Ізюмського району Харківської області у напрямку с. Капитолівка Ізюмського району Харківської області.

Крім того, 23.03.2022, у денний час доби, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 разом із командиром військовослужбовців 4 роти 4 батальйону 204 стрілецького полку мобілізаційного резерву ЛНР, 2 армійського корпусу 8 загальновійськової армії Південного воєнного округу зс рф Нескородьєвим, заступником командира 4 роти, невстановленим військовослужбовцем на ім`я ОСОБА_13 , позивний « ОСОБА_14 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та командиром одного з взводів 4 роти, невстановленим військовослужбовцем на ім`я ОСОБА_15 , позивний « ОСОБА_16 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), рухаючись на автомобілі «Ford Transit» білого кольору, без бокових засувних дверей салону, з написом «Z» (інші ідентифікаційні ознаки не встановлені) по лісовому масиві, розташованому поряд з селом Капитолівка Ізюмського району Харківської області, виявили місцевих мешканців ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які збирали у лісі шишки для розпалювання самовару та приготування чаю, тобто цивільних осіб, які не брали безпосередню участь у воєнних діях.

У цей час ОСОБА_8 віддав наказ своїм підлеглим, а саме: кулеметнику 4 роти, військовослужбовцю ОСОБА_9 , заступнику командира 4 роти, невстановленому військовослужбовцю на ім`я ОСОБА_13 , позивний « ОСОБА_14 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та командиру одного із взводів 4 роти, невстановленому військовослужбовцю на ім`я ОСОБА_15 , позивний « ОСОБА_16 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), затримати вказаних цивільних осіб під надуманим приводом перевірки мети їх перебування у лісовому масиві, таким чином вступивши у злочинну змову із вказаними особами.

Далі, ОСОБА_9 , діючи за наказом ОСОБА_8 , реалізуючи злочинний умисел, за попередньою змовою у групі з вказаними військовослужбовцями, будучи озброєними вогнепальною зброєю, а саме самозарядними пістолетами системи Макарова калібру 9 мм та автоматами невстановленого зразку та калібру, демонструючи перевагу озброєних військових окупаційних військ перед цивільними особами, грубо порушуючи ст. ст. 3, 27, 31, 32, 147 Женевської конвенції, яка ратифікована Указом ПВР УРСР від 03.07.1954, а набрала чинності для України 03.01.1955 (далі Конвенція), та ч. 2 ст. 51, 75 додаткового протоколу І до Конвенції від 12.08.1949, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради УРСР № 7960-ХІ (7960-11) від 18.01.1989, підписаного Україною 12.12.1977 (набрав чинності для України 25.07.1990), щодо заборони нападів на цивільних осіб, за відсутності будь-яких правових підстав, без складання будь-яких процесуальних документів щодо підстав затримання та ув`язнення, незаконно затримали ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , після чого доставили їх до льоху (погребу), розташованому на задньому подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , де незаконно позбавили волі та утримували їх у виснажливих для людського організму антисанітарних умовах, без світла, з обмеженням справляння природніх потреб та без надання медичної допомоги, тим самим принизили їх гідність та завдали фізичних, моральних страждань.

Крім того, упродовж 7 днів до потерпілого ОСОБА_20 застосовувалось психологічне та фізичне насилля, що виражалось у багаторазових допитах, в ході яких застосовувалося фізичне насильство, яке полягало у нанесені йому численних тілесних ушкоджень палками по усьому тілу, а також супроводжувалось погрозами розстрілу.

До потерпілого ОСОБА_21 упродовж 7 днів військовослужбовці зс рф завдавали глибоких моральних страждань тим, що людину похилого віку тримали у виснажливих для людського організму та антисанітарних умовах разом з іншими незаконно затриманими.

Продовжуючи свої протиправні дії, після 31.03.2022, точної дати та часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , діючи за наказом ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на порушення законів та звичаїв війни у вигляді незаконного затримання та вбивства цивільних осіб, які не входили до складу збройних сил сторони, що перебуває у конфлікті і не брали участі у воєнних діях, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб у складі вищевказаних військовослужбовців рф, на автомобілі примусово перевезли ОСОБА_20 та ОСОБА_21 до лісового масиву на відстані приблизно 600 метрів від буд. АДРЕСА_7 .

Далі, ОСОБА_9 , діючи умисно, виконуючи наказ ОСОБА_8 , за попередньою змовою групою осіб у складі вищевказаних військовослужбовців зс рф, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті цивільної особи та свідомо допускаючи настання тяжких наслідків, стали наносити чисельні удари руками та ногами в життєво важливі органи, а саме в область грудної клітини ОСОБА_20 , який від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 27.09.2023 № 12-17/173Брт/23 у ОСОБА_20 мають місце переломи 7-10 правих ребр між середньо ключичній та передньо пахвовій лінії та 5-10 лівих ребр між середньо ключичній та передньо пахвовій лінії. За ступенем тяжкості вказані ушкодження носять ознаки тілесного ушкодження середньої ступені тяжкості. Причиною смерті ОСОБА_20 стала тупа травма грудної клітини з переломом ребр.

Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_20 , ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою у складі вищевказаних військовослужбовців зс рф, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті цивільної особи та свідомо допускаючи настання вказаних тяжких наслідків, отримав наказ від командира 4 роти військовослужбовця ОСОБА_8 вчинити умисне вбивство ОСОБА_21 .

На виконання наказу командира ОСОБА_8 , військовослужбовець ОСОБА_9 , маючи при собі самозарядний пістолет системи Макарова калібр 9 мм, здійснив два постріли з вогнепальної зброї, а саме з самозарядного пістолета системи Макарова, калібру 9 мм в область голови потерпілого ОСОБА_21 , що підтверджується висновком судової балістичної експертизи від 05.10.2023 № 21705/23514, відповідно до якого 2 гільзи (вилучені у лісі за місцем виявлення тіла ОСОБА_21 ) є елементами спорядження бойових припасів, пістолетних патронів калібру 9*18 ПМ, які відстріляні з самозарядного пістолету системи Макарова калібру 9 мм та 1 куля (вилучена у лісі за місцем виявлення тіла ОСОБА_21 ) пістолетного патрону 9*18 ПМ була відстріляна з самозарядного пістолету системи Макарова калібру 9мм, спричинивши тим самим останньому згідно з висновком судово-медичної експертизи від 31.01.2023 № 10-12/2934-С/22 наступні тілесні ушкодження: два кульові поранення, з наявністю вхідних отворів у потиличній ділянці та вихідних отворів у лівій скронево-тім`яній ділянці, лівої лобної кістки та лівої очниці. Ці ушкодження утворились від дії вогнепальної зброї спорядженої одиночним вогнепальним снарядом (кулею), діаметром приблизно 0,9 см.

Внаслідок отриманих вогнепальних поранень ОСОБА_21 помер на місці, а його тіло, разом з тілами ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , виявлено місцевими мешканцями у лісовому масиві, в ямі, яка розташована на відстані приблизно 600 метрів від буд. АДРЕСА_7 .

Крім того, 24.03.2022 у ОСОБА_9 , який діяв за наказом командира військовослужбовців 4 роти 4 батальйону 204 стрілецького полку мобілізаційного резерву ЛНР, 2 армійського корпусу 8 загальновійськової армії Південного воєнного округу зс рф ОСОБА_8 , за попередньою змовою у групі з заступником командира 4 роти, невстановленим військовослужбовцем на ім`я ОСОБА_13 , позивний « ОСОБА_14 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та командиром одного з взводів 4 роти, невстановленим військовослужбовцем на ім`я ОСОБА_15 , позивний « ОСОБА_16 » (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), виник злочинний умисел, направлений на порушення законів та звичаїв війни у вигляді незаконного затримання та вбивства цивільних осіб, які не входили до складу збройних сил сторони, що перебуває у конфлікті і не брали участі у воєнних діях, які на теперішній час проживають на території с. Капитолівка, Ізюмського району, Харківської області і раніше проходили військову службу в зоні проведення АТО (ООС) на території Луганської та Донецької областей.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 24.03.2022 (точний час у ході досудового розслідування не встановлено), діючи за наказом ОСОБА_8 , з мотивів національної нетерпимості, за попередньою змовою у групі з вказаними військовослужбовцями, згідно з попередньо розробленим планом, одягнувши військову форму, засоби захисту (бронежилети, каски), маючи при собі вогнепальну зброю, а саме самозарядні пістолети системи Макарова калібру 9 мм та автомати невстановленого зразку та калібру, сіли до автомобілю «Ford Transit» білого кольору, без бокових засувних дверей салону, з написом «Z» (інші ідентифікаційні ознаки не встановлені) та приїхали за адресою: АДРЕСА_9 , де проживав ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який раніше проходив військову службу під час проведення АТО (ООС) на території Луганської та Донецької областях, але на момент події був цивільною особою, не брав участі у воєнних діях.

Далі, грубо порушуючи ст. ст. 3, 27, 31, 32, 147 Женевської конвенції, яка ратифікована Указом ПВР УРСР від 03.07.1954, а набрала чинності для України 03.01.1955 (далі Конвенція), та ч. 2 ст. 51, 75 додаткового протоколу І до Конвенції від 12.08.1949, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради УРСР № 7960-ХІ (7960-11) від 18.01.1989, підписаного Україною 12.12.1977 (набрав чинності для України 25.07.1990), щодо заборони нападів на цивільних осіб, незаконного їх ув`язнення, ОСОБА_9 , діючи за наказом ОСОБА_8 , за попередньою змовою у групі з вказаними військовослужбовцями, будучи озброєними вогнепальну зброю, а саме самозарядними пістолетами системи Макарова калібру 9 мм та автоматами невстановленого зразку та калібру, демонструючи перевагу озброєних військовослужбовців окупаційних військ перед цивільними особами, незаконно проникли на територію вказаного домоволодіння де, із застосуванням фізичного та психологічного насилля, використовуючи вогнепальну зброю, а саме самозарядні пістолети системи Макарова калібру 9 мм та автомати невстановленого зразку та калібру, з метою залякування здійснили постріли в землю та незаконно затримали ОСОБА_22 , після чого, без верхнього теплого одягу та взуття, не надавши йому медичної допомоги, з травмами обличчя, доставили останнього до льоху (погребу), розташованому на задньому подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , в якому вже незаконно утримувались ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_24 , де незаконно позбавили його волі та утримували у виснажливих для людського організму, антисанітарних умовах, без теплого одягу та взуття, світла, з обмеженням справляння природніх потреб та без надання медичної допомоги.

Упродовж 7 днів незаконного утримання до потерпілого ОСОБА_22 застосовувалось психологічне та фізичне насилля, що виражалось у багаторазових допитах, які супроводжувались тортурами у вигляді фізичного насильства, яке полягало у нанесені тілесних ушкоджень по ногах, а також супроводжувалось погрозами розстрілу з вогнепальної зброї, а саме самозарядних пістолетів системи Макарова калібру 9 мм та автоматів невстановленого зразку та калібру.

У квітні 2022 року, після 31.03.2022, точної дати та часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , який діяв за наказом ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на порушення законів та звичаїв війни у вигляді незаконного затримання та вбивства цивільних осіб, які не входили до складу збройних сил сторони, що перебуває у конфлікті, і не брали участь у воєнних діях, з числа мешканців с. Капитолівка Ізюмського району, Харківської області, які раніше проходили військову службу в зоні проведення АТО (ООС) на території Луганської та Донецької областей, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості у лісовому масиві, розташований на відстані приблизно 600 метрів від буд. АДРЕСА_7 , де діючи умисно, за попередньою змовою у групі із вищевказаними військовослужбовцями, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті цивільної особи та свідомо допускаючи настання вказаних тяжких наслідків, отримав наказ від командира 4 роти військовослужбовця ОСОБА_8 вчинити умисне вбивство ОСОБА_22 .

На виконання наказу командира ОСОБА_8 , військовослужбовець ОСОБА_9 , маючи при собі самозарядний пістолет системи Макарова калібру 9 мм, здійснив 2 постріли у бік потерпілого ОСОБА_22 , що підтверджується висновком судової балістичної експертизи від 05.10.2023 № 21705/23514, відповідно до якого 2 гільзи (вилучені у лісі за місцем виявлення тіла ОСОБА_22 ) є елементами спорядження бойових припасів, пістолетних патронів калібру 9*18 ПМ, які відстріляні з самозарядного пістолету системи Макарова калібру 9 мм та 1 куля (вилучена у лісі за місцем виявлення тіла ОСОБА_22 ) пістолетного патрону 9*18 ПМ відстріляна з самозарядного пістолету системи Макарова калібру 9мм, спричинивши тим самим останньому згідно з висновком судово-медичної експертизи від 25.09.2023 № 10-12/2569-С/22 наступні тілесні ушкодження: два кульові поранення, з наявністю вхідних отворів у потиличній ділянці та вихідних отворів у лівій скронево-тім`яній ділянці, лівої лобної кістки та лівої очниці. Ці ушкодження утворились від дії вогнепальної зброї спорядженої одиночним вогнепальним снарядом (кулею), діаметром приблизно 0,9 см.

Внаслідок отриманих вогнепальних поранень ОСОБА_22 помер на місці, а його тіло, разом з тілами ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , виявлено місцевими мешканцями у лісовому масиві, в ямі, яка розташована на відстані приблизно 600 метрів від буд. АДРЕСА_7 .

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_9 14.11.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28, ч.ч. 1, 2 ст. 438 КК України в рамках кримінального провадження № 0000222 від 10.04.2022.

Також слідча зазначає, що підставами для обґрунтованої підозри ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, є зібрані у кримінальному провадженні докази.

Слідча, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України (відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВРУ державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук), вказує, що із показів свідків та згідно з інформацією, наданою оперативним підрозділом, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відсутні за місцем проживання, не перетинали кордон України через діючі пункти пропуску та після початку деокупації Ізюмського району Харківської області на початку вересня 2022 року виїхали на тимчасово окуповану території до м. Луганськ Луганської області. Через деякий час, ОСОБА_8 перетнув державний кордон та виїхав на територію держави-агресора м.Москва РФ, після чого повернувся до окупованої території. На даний час ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проходять війькову службу в ЗС РФ.

Також, перебування підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на тимчасово окупованій території позбавило орган досудового розслідування можливості вручити їм письмові повідомлення про підозру від 14.11.2023 у день його складання, у зв`язку з чим зазначені повідомлення про підозру та повістки про виклики ОСОБА_8 та ОСОБА_9 14.11.2023 опубліковані на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та у газеті «Урядовий кур`єр» на 17.11.2023, 20.11.2023, 21.11.2023 за зазначеною в повістках адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000222, отримання письмових повідомлень про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту в якості підозрюваних тощо.

Таким чином 14.11.2023 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, набули статусу підозрюваних у кримінальному провадженні №0000222.

Разом з тим, 14.11.2023 на підставі постанов старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області видані доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від дати, згідно з якими Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено захисника ОСОБА_4 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 24.12.2014 № 1890), підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , захисника ОСОБА_5 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 19.04.2019 серія ЧН № 000706).

Повідомлення про підозру та повістки про виклики також вручені захисникам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Крім цього, на виклики слідчого підозрювані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до органу досудового розслідування не з`явились, про причини неявки не повідомляли.

Постановами слідчого від 24.11.2023 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 оголошено у розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Харківській області.

Враховуючи, що 17.11.2023, 20.11.2023, 21.11.2023 підозрювані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 належним чином викликались до органу досудового розслідування, в тому числі для вручення повідомлень про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб, передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явились у призначений час та не повідомили про причини неприбуття, беручи до уваги той факт, що відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у 2022 році виїхали на тимчасово окуповану територію, необхідно вважати, що підозрювані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 переховуються від органу досудового слідства на тимчасово окупованій території з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Як вказує, що наведені вище обставини унеможливлюють завершення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні без проведення спеціального досудового розслідування, оскільки підозрювані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебувають на тимчасово окупованій території та переховуються там від органів досудового розслідування.

Враховуючи наведене, з метою досягнення завдання кримінального провадження, дотримання належної правової процедури, необхідним вбачається отримати дозвіл слідчого судді на проведення спеціального досудового розслідування.

Розгляд даного клопотання вважає за можливе провести без допиту свідків.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання підтримала, прохала про його задоволення з підстав, зазначених у його змісті.

Захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання сторони обвинувачення заперечувала, з огляду на те, що його розгляд здійснюється за відсутністю підозрюваного, що є порушенням його прав на захист.

Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні при розгляді данного клопотання посилалася на розсуд суду, з огляду на те, що судовий розгляд здійснюється в порядку ст.297-3 КПК Україним, тоюто без підозрюваного, що бозбавило її можливість угодити позицію з останнім.

Клопотання розглядається слідчою суддею в порядку ст.297-3 КПК України за участі особи, яка подала клопотання та захисників.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши додані до клопотання документи у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР 10.04.2022 за №0000222, в рамках якого подається дане клопотання.

Частиною 2 статті 297-1 КПК України визначено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частиною другою п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436,437, 438, 439, 440, 441, 442,443, 444, 445, 446, 447 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

14.11.2023 у даному кримінальному провадженні старшою слідчою СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_25 , складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні №0000222 від 10.04.2022, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.1,2 ст.28, ч.1,2 ст.438 КК України.

Частиною 1 ст.42 КПК України встановлено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Статтею 278 КПК України передбачено порядок вручення письмового повідомлення про підозру - письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Частиною 1 ст. 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Частиною 3 ст. 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Так, Глава 11 Розділу ІІ КПК України містить ст.135, якою передбачено порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні, а також ст.136, якою встановлено яким чином підтверджується отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Глави 11 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).

Відповідно до ч.8 ст.135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасво окупованій території України, територіх держави, визнаної Верховною Радою України державою -агресором, у випадку обгрунтованої неможливості їй такої повістки згідно частинами 1,2-4-7 цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Отже, з огляду на наведені положення закону, ст.278 КПК України покладає на слідчого/прокурора обов`язок вручити підозрюваному в кримінальному провадження письмове повідомлення про підозру в день його складення слідчим прокурором, однак, якщо це неможливо зробити, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у кримінальному провадженні (ст. 111 КПК України), тобто, - у порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні (ст. 135 КПК України) в тому числі шляхом опублікування у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Слідчою суддею встановлено, що у зв`язку із неможливістю вручення особисто ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомлення про підозру у день його складення, повісток про виклик на 17, 20, 21 листопада 2023 року до СУ ГУНП в Харківській області, внаслідок не встановлення його місцезнаходження на території України та знаходження його на ттимчасово окупованій території, стороною обвинувачення вжито заходів для вручення повідомлення про підозру повісток про виклик ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень згідно ч. 1 ст. 278 КПК України з урахуванням ст. 111 КПК України та ст. 135 КПК України, зокрема, шляхом оголошення тексту підозри на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» №228 (7626) від 14.11.2023.

Враховуючи, що повідомлення про підозру, як процесуальний документ, складено та підписано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства і стороною обвинувачення вжито заходів для його вручення підозрюваному ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (частина 1 статті 42 КПК України), що підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими слідчим суддею, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 набули статусу підозрюваних у даному кримінальному провадженні, відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України.

Під час розгляду клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення, тобто наявності обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення;

- що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук, та/або уповноваженим органом прийнято рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся.

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1,2 ст.438 КК України, тобто у порушенні законів та звичаїв війни, яке полягало у співвиконанні жорстокого поводження з цивільним населенням на окупованій території, та інших порушеннях законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, поєднані з умисним вбивством, вчинене за попередньою змовою групою осіб, які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підозрюються, останні є громадянинами України та осудними особами, які досягла 16-річного віку.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», строк дії якого неодноразово продовжено по теперішній час.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.1,2 ст.28, ч.1,2 ст.438 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів, а саме: даних, які містяться у протоколах обшуку від 24.07.2023; даних, які містяться у протоколі огляду місця події від 02.12.2022; даних, які містяться у протоколі огляду місця події від 26.07.2023; даних, які містяться у протоколі огляду місця події від 18.08.2023; даних, які містяться у протоколі огляду місця події від 21.09.2022; даних, які містяться у протоколі огляду трупа від 28.09.2022; даних, які містяться у протоколі огляду трупа від 29.11.2022; висновку експерта №10-12/2611-С/22 за результатами проведення судово медичної експертизи трупа від 09.12.2022; висновку експерта №16/2135-С/2611-С/22 за результатами проведення судово медичної експертизи від 28.09.2022; висновку експерта №14/867-С/22 за результатами проведення судово медичної експертизи від 29.09.2022; висновку експерта №13/1154-С/22 за результатами проведення судово медичної експертизи від 21.11.2022; висновку експерта №13/1418-с/22/2611-С/22 за результатами проведення судово медичної експертизи від 05.12.2022; висновку експерта №СЕ-19/121-22/14104-БД від 17.11.2022 за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи; показань свідка ОСОБА_19 , які містяться у протоколі допиту від 20.10.2022; висновку експерта №СЕ-19/107-22/9486-БД від 18.11.2022 за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи; висновку експерта №СЕ-19/121-23/15370-БД від 28.07.2023 за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи; даних, які містяться у протоколі огляду предмету від 06.02.2023; даних, які містяться у протоколі огляду місця події від 23.09.2022; даних, які містяться у протоколі огляду трупа від 26.09.2022; даних, які містяться у протоколі огляду трупа від 06.09.2023; висновку експерта №10-12/2569-С/22 від 25.09.2023 за результатами проведення судово медичної експертизи трупа; висновку експерта №16/2105-С/2569-С/22 від 26.09.2022 за результатами проведення судово медичної експертизи; висновку експерта №14/828-С/22 від 28.09.2022 за результатами проведення судово медичної експертизи; висновку експерта №17-13/140-МКС/2569-С/22 від 14.10.2022 за результатами проведення судово медичної експертизи; висновку експерта №СЕ-19/121-22/14082-БД від 22.12.2022 за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи; показань свідка ОСОБА_26 , які містяться у протоколі допиту від 28.06.2023; висновку експерта №СЕ-19/121-23/14470-БД від 19.07.2023 за результатами проведення судовї молекулярно-генетичної експертизи; висновку експерта №СЕ-19-23/47957-БД від 06.10.2023 за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи; висновку експерта №СЕ-19/121-22/17323-БЛ від 09.02.2023 за результатами проведення судово-балістичної експертизи; висновку експерта №17-13/73-МКС/23 від 11.04.2023 за результатами проведення судово медичної експертизи; висновку експерта №17-243-МК/23 від 18.08.2023 за результатами проведення судово медичної експертизи; висновку експерта №21705/23514 за результатами проведення комісійної судової експертизи зброї від 05.10.2023; висновку експерта №22530/23705 за результатами проведення комісійної судової експертизи зброї від 05.10.2023; показань потерпілої ОСОБА_27 , які містяться у проотоколі допиту від 15.10.2022; показань потерпілої ОСОБА_27 , які містяться у протоколі допиту від 13.10.2023; даних, які містяться у протоколі огляду місця події від 17.10.2022; висновку експерта №10-12/2934-С/22 за результатами проведення судово-медичної експертизи трупу від 31.01.2023; висновку експерта №16/2484-С/2022 від 19.10.2022 за результатами проведення судово-медичної експертизи; висновку експерта №14/1166-С/22 від 20.10.2022 за результатами проведення судово-медичної експертизи; висновку експерта №17-13/197-МКС/2934-С/22 від 17.11.2022 за результатами проведення судово-медичної експертизи; показань свідка ОСОБА_28 , які містяться у протоколі допиту від 07.09.2023; показань свідка ОСОБА_28 , які містяться у протоколі допиту від 23.10.2023; показань потерпілої ОСОБА_29 , які містяться у протоколі допиту від 11.10.2023; даних, які містяться у протоколі огляду трупа, пов`язаний з ексгумацією від 05.09.2023; даних, які містяться у протоколі огляду трупа від 05.09.2023; висновку експерта №12-17/173-Брт/23 від 27.09.2023 за результатами проведення судово-медичної експертизи трупа; показань потерпілої ОСОБА_30 , які містяться у протоколі допиту від 07.09.2023; показань потерпілого ОСОБА_19 , які містяться у протоколі допиту від 02.12.2022; показань потерпілого ОСОБА_19 , які містяться у протоколі допиту від 30.08.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.08.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.10.2023; показань потерпілої ОСОБА_31 , які містяться у протоколі допиту від 22.08.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.08.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2023; показань потерпілого ОСОБА_19 , які містяться у протоколі допиту від 24.10.2023; показань законного представника потерпілого ОСОБА_31 , які містяться у протоколі допиту від 24.10.2023; показань потерпілого ОСОБА_24 , які містяться у протоколі допиту від 24.10.2023; показань свідка ОСОБА_32 , які містяться у протоколі допиту від 26.11.2022; показань свідка ОСОБА_32 , які містяться у протоколі допиту від 26.07.2023; показань свідка ОСОБА_33 , які містяться у протоколі допиту від 05.12.2022; показань свідка ОСОБА_33 , які містяться у протоколі допиту від 08.08.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.08.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2023; даних, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 15.09.2023; показань свідка, які містяться у протоколі допиту від 10.02.2023; показань свідка ОСОБА_34 , які містяться у протоколі допиту від 14.08.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.08.2023; даних, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 14.08.2023; показань свідка ОСОБА_35 , які містяться у протоколі допиту від 02.12.2022; показань свідка ОСОБА_36 , які містяться у протоколі допиту від 09.02.2023; даних, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 07.08.2023; показань свідка ОСОБА_37 , які містяться у протоколі допиту від 05.12.2022; показань свідка ОСОБА_38 , які містяться у протоколі допиту від 09.02.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.08.2023; показань свідка ОСОБА_24 , які містяться у протоколі допиту від 09.02.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.07.2023; показань свідка ОСОБА_24 , які містяться у протоколі допиту від 12.10.2023; даних, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 24.07.2023 та стенограмі до протолу; показань свідка ОСОБА_39 , які містяться у протоколі допиту від 09.02.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.08.2023; показань свідка ОСОБА_40 , які містяться у протоколі допиту від 17.05.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.05.2023; показань свідка ОСОБА_40 , які містяться у протоколі допиту від 17.08.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2023; показань свідка ОСОБА_41 , які містяться у протоколі допиту від 14.10.2023; показань свідка ОСОБА_42 , які містяться у протоколі допиту від 11.02.2023; показань свідка ОСОБА_42 , які містяться у протоколі допиту від 17.05.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2023; показань свідка ОСОБА_42 , які містяться у протоколі допиту від 10.10.2023; показань свідка ОСОБА_43 , які містяться у протоколі допиту від 13.07.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.07.2023; показань свідка ОСОБА_44 , які містяться у протоколі допиту від 03.08.2023; показань свідка ОСОБА_45 , які містяться у протоколі допиту від 04.08.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.08.2023; показань свідка ОСОБА_45 , які містяться у протоколі допиту від 13.10.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.10.2023; показань свідка ОСОБА_46 , які містяться у протоколі допиту від 25.08.2023; показань свідка ОСОБА_47 , які містяться у протоколі допиту від 25.08.2023; показань свідка ОСОБА_48 , які містяться у протоколі допиту від 25.08.2023; показань свідка ОСОБА_49 , які містяться у протоколі допиту від 22.08.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.08.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2023; показань свідка ОСОБА_50 , які містяться у протоколі допиту від 28.09.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.09.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.09.2023; показань свідка ОСОБА_51 , які містяться у протоколі допиту від 23.10.2023; даних, які містяться у протоколі проведення слідого експерименту від 23.10.2023.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя приходить до висновку, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 дій, що кваліфікуються за ч.2 ст.27, ч. 2 ст.28, ч.1,2 ст.438 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

Щодо наявності фактів, визначених ч.1 ст.297-4 КПК України, слідча суддя зазначає наступне.

Частиною 8 ст. 135 КПК України визначено, що повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш, як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Так, органом досудового розслідування, шляхом розміщення оголошення повного тексту на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» №228 (7626) від ІНФОРМАЦІЯ_9 , було опубліковано повістки про виклик ОСОБА_8 до СУ ГУНП в Харківській області на 17, 20, 21 листопада 2023 року для проведення відносно нього процесуальних та слідчих дій. На вказані виклики до органу досудового розслідування ОСОБА_8 не з`явився та про поважні причини неявки не повідомив.

Також органом досудового розслідування, шляхом розміщення оголошення повного тексту на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» №228 (7626) від ІНФОРМАЦІЯ_9 , було опубліковано повістки про виклик ОСОБА_9 до СУ ГУНП в Харківській області на 17, 20, 21 листопада 2023 року для проведення відносно нього процесуальних та слідчих дій. На вказані виклики до органу досудового розслідування ОСОБА_9 не з`явився та про поважні причини неявки не повідомив.

В ході розгляду клопотання, слідчою суддею досліджено протоколи допиту свідків, з даних яких вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відсутні за місцем проживання, не перетинали кордон України через діючі пункти пропуску та після початку деокупації Ізюмського району Харківської області на початку вересня 2022 року виїхали на тимчасово окуповану території до м. Луганськ Луганської області. Через деякий час, ОСОБА_8 перетнув державний кордон та виїхав на територію держави-агресора м. Москва РФ, після чого повернувся до окупованої території. На даний час ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проходять війькову службу в ЗС РФ.

Постановою Верховної Ради України «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання російської федерації державою-агресором» визнано російську федерацію державою агресором.

Слідчою суддею враховується той факт, що постановами старшої слідчої СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 24.11.2023 ОСОБА_9 та ОСОБА_8 оголошено у розшук.

Враховуючи, що підозрювані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на теперішній час переховується від органів досудового розслідування та перебувають на тимчасово окупованій території України, тому, відповідно до діючого законодавства зазначені особи належним чином повідомлені про виклик на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.ч.1,2 ст.28, ч.ч.1,2 ст.438 України, підозру обґрунтовано зібраними доказами, підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибув на виклик без поважної причини три рази), перебуває на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим 24.11.2023 ОСОБА_8 оголошений у розшук.

Також встановлено, що ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.ч.1,2 ст.438 України, підозру обґрунтовано зібраними доказами, підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибув на виклик без поважної причини три рази), перебуває на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим 24.11.2023 ОСОБА_9 оголошений у розшук.

Враховуючи викладене, дослідивши надані в обґрунтування клопотання матеріали, враховуючи наявність достатніх доказів для підозри особам щодо яких подано клопотання у вчиненні кримінальних правопорушень, правове обґрунтування клопотання, яке ґрунтується на положеннях ст.ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, у слідчої судді достатньо підстав для надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000222 від 10.04.2022 відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

З огляду на зазначене клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 297-1, 297-3, 297-4, 372, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання клопотання старшої слідчої СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні заступником начальника відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , подане в межах кримінального провадження №0000222 від 10.04.2022, про здійснення спеціального досудового розслідування - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000222 від 10.04.2022 за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 ч.2 ст.28, ч.1,2 ст.438 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя - ОСОБА_1