ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3675/23 Справа № 193/966/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілих ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеокнференції апеляційні скарги представника потерпілих ОСОБА_9 та обвинуваченого на вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2023 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2023 року народження, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки. Стягнуто з нього процесуальні витрати. Вирішено долю речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду,06 вересня 2022 року, приблизно о 15:05 год., водій ОСОБА_11 , керував технічно справним автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по проїзній частині дороги вул. Незалежності з боку вул. Карпенка у напрямку вул. Каштанової в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області.

У цей же час у попутному напрямку, позаду вказаного автомобіля, рухались автомобіль «TOYOTA PRADO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 і мотоцикл «SPARK SP200R- 25І», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час руху водій мотоцикла «SPARK SP200R-25I», р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_13 виїхав на зустрічну смугу руху, здійснюючи обгін зазначених автомобілів, а водій ОСОБА_11 у цей момент, у порушення вимог п. 1.3., 1.5., 2.3.«б» та 10.1 Правил дорожнього руху України не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, змінив напрямок руху ліворуч, не переконавшись перед цим, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, по якій в цей момент рухався у попутному напрямку позаду мотоцикл «SPARK SP200R-25I», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_13 , внаслідок чого, в районі будинку АДРЕСА_2 відбулося зіткнення передньою лівою боковою частиною вказаного автомобіля та передньою правою боковою частиною вказаного мотоцикла.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водію мотоциклу ОСОБА_13 спричинено тілесні ушкодження у вигляді сполученої тупої травми тіла, яка супроводжувалась переломами кісток скелету з ушкодженнями внутрішніх органів з рясною внутрішньою кровотечею та ускладнилася розвитком шоку, від яких настала смерть ОСОБА_13 06 вересня 2022 року о 18:30 год. у КНП «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради.

Таким чином, ОСОБА_11 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

На вказане рішення подані апеляційні скарги

- представником потерпілих ОСОБА_9 , який просить вирок суду скасувати, не оспорюючи обставини справи, в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_11 .. Зазначає, що судом не вірно призначене покарання та є занадто м`яким. Вказує, що суд безпідставно визнав обставину, що пом`якшує покарання активне сприяння злочину, оскільки ОСОБА_14 від слідчого експерименту відмовився. Також, не висловлював щирого каяття, щиро не жалкував про вчинене, не надав оцінку скоєному. Просить призначити покарання ОСОБА_14 в межах санкції ст. 286 КК України з позбавленням права керування на максимальний строк.

- обвинуваченим, в якій він не оспорюючи фактичні обставини справи, просить вирок суду відносно нього змінити та призначити покарання з застосуванням ст. 75 КК України. Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину та щиро розкаявся, на утриманні має неповнолітню дитину 2023 року. Зазначає, що він є єдиним годувальником в сім`ї. Суд прийшов до помилкового висновку, не застосувавши ст.. 75 КК України до обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та фактичні обставини справи ніким не оскаржуються, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Разом з тим, при призначенні покарання суд першої інстанції не достатньо врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, в наслідок якого настала смерть потерпілого, особу обвинуваченого, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, тому прийшов до передчасного висновку про можливість призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі.

Визнаючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_14 - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку не навівши мотивів його прийняття, внаслідок чого призначив покарання, яке не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, в зв`язку з чим, вирок підлягає скасуванню

Відповідно до вимог ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покаранням та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

При призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали смерть потерпілого, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 колегія суддів виходить з вимог ст. 65 КК України та враховує, що він скоїв кримінальне правопорушення, який відносяться до категорії тяжких злочинів, внаслідок чого наступила смерть потерпілого.

Обставину що пом`якшує покарання обвинуваченого, колегія суддів визнає щире каяття, обтяжуючих обставин не виявлено, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину 2023 року народження, офіційно працевлаштований, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, колегія суддів не визнає обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого активне сприяння розкриттю злочину, з огляду на наступне.

Активне сприяння розкриттю злочину слід розуміти дії винної особи, спрямовані на те, щоб надати допомогу органам дізнання, досудового слідства і суду у встановленні істини у справі, з`ясуванні фактичних обставин, які мають істотне значення для розкриття злочину. Це може полягати зокрема у: повідомленні про всі відомі епізоди й обставини вчинення злочину; викритті інших співучасників; визначенні ролі кожного з них у вчиненні злочину; повідомленні про їхнє місцезнаходження; поданні допомоги в їх затриманні; видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом

Крім того, під активним сприянням розкриттю злочину Пленум Верховного Суду України розуміє надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи (п. 3 постанови Пленуму від 23 грудня 2005 р. № 12), але обвинувачений ОСОБА_14 жодних відомостей які б не були відомі досудовому слідству або суду не повідомив.

Також, обвинувачений ОСОБА_14 від слідчого експерименту та дачі пояснень під час досудового розслідування відмовився, а повне визнання вини не може бути прийнято, як активне сприяння розкриттю злочину, тому підстав для його застосування колегія суддів не знайшла.

На переконання колегії суддів, призначення покарання за вчинення тяжкого злочину із застосуванням ст. 75 КК України може створити у суспільстві враження вибіркового правосуддя та буде суперечити принципам верховенства права та невідворотності покарання.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами не можливо, саме таке покарання найбільш відповідає принципам та цілям його призначення, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404-407, 420 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу представника потерпілих ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2023 року відносно ОСОБА_11 скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 обчислювати з моменту його затримання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набуває чинності негайно та може бути оскаржений безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді