Провадження № 1-кп/522/3391/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000296 від 24.11.2023 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жаналик Енбектильдерського району Кокчетавської області Казахстан, громадянина України, українця, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. ст. 190 КК України,

встановив:

Встановлено, що 23.11.2023 у ранковий час, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_3 , який перебував разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 біля приміщення «Шаурма-Бургерна» за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська, 1, з корисливих мотивів, виник злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме мобільним телефоном, належним ОСОБА_4 , який визначив предметом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне заволодіння чужим майном, 23.11.2023 приблизно о 10 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, перебуваючи біля приміщення «Шаурма-Бургерна» за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська, 1, ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, та з метою особистого збагачення, звернувся до свого знайомого ОСОБА_4 та з зловживаючи його довірою, попросив передати йому свій мобільний телефон у зв?язку з необхідністю зателефонувати.

Не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_3 , будучи впевненим в доброчесності його намірів, ОСОБА_4 добровільно передав ОСОБА_3 свій мобільний телефон марки SAMSUNG моделі SM-J510Н в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 1 500 гривень, з сім-карткою оператора мобільного зв?язку «Lifecell» НОМЕР_2 , яка вартості не представляє.

Зловживаючи довірою ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , не маючи намір повертати чуже майно, з місця скоєння кримінального проступку зник, майном потерпілого розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 1 500 гривень.

Таким чином, встановлені достатні підстави вважати винним ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, є кримінальним проступком.

Положеннями ч. 2, ч. 3 ст. 381 КПК України, передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності його захисника, щодо беззаперечного визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. У даній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту без його участі.

ОСОБА_3 до суду надав заяву, в якій визнає вину, просить провадження розглядати у спрощеному порядку, а також просив суворо не карати його.

Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові заяви, які додані до обвинувального акту, суд, вивчивши обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку стосовно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження).

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Розглянувши обвинувальний акт, перевіривши долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який є громадянином України, має середню освіту, місце реєстрації та проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

У відповідності до приписів ст. 66 КК України, суд визнає обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, зокрема, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Також, враховуючи приписи ст.67 КК України, суд встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням конкретних обставин справи та їх сукупності, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 має бути призначене покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід за даним кримінальним провадженням, не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 50, 56, 65, 190 КК України, ст. 100, 302, 367-371, 373, 374, 376, 381-382, 395, 532, 615 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, відповідно до постанов про визнання речових доказів, а саме:

-мобільний телефон марки «Samsung», модель SM-J510H, в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 після вступу вироку у законну силу вважати повернутим власнику майна згідно зберігальної розписки;

-DVD-R диск на якому знаходиться один відео-файл з назвою «video775777121» - після вступу вироку у законну силу зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- товарний чек на вартість мобільного телефону марки «Samsung», модель SM-J510H - після вступу вироку у законну силу повернути власнику майна.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: