УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року

м. Київ

справа № 711/2640/22

провадження № 51-2418ск22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 12 липня 2022 року,

встановив:

Насамперед колегія суддів зазначає, що 15 січня 2023 року у провадженні № 51-2418ск22 (справа № 711/2640/22) проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями на підставі рішення зборів суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 04 грудня 2023 року № 21 про обрання судді ОСОБА_5 до Великої Палати Верховного Суду та визначено склад суду ОСОБА_1 (суддя-доповідач), судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 319 Кримінального процесуального кодексу України (далі???? ? КПК) у їх взаємозв`язку із приписами статей 434, 405 цього Кодексу, колегія суддів виходить з наступного.

Зі змісту оскарженого судового рішення вбачається, що ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 червня 2022 року в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , поданого в порядку ст. 206 КПК, про звільнення останнього з-під варти відмовлено.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 12 липня 2022 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на зазначену вище ухвалу слідчого судді закрито на підставі положень статей 309, 392, 422 КПК.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перевірку ухвали Черкаського апеляційного суду від 12 липня 2022 року в касаційному порядку та її скасування через недотримання при її постановленні, на його переконання, приписів статей 392, 393, 407 КПК.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, згідно з пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень, інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом, про що йдеться в офіційному тлумаченні положень ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011.

Водночас, забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбачене п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, стосується гарантованого права на перегляд у суді апеляційної інстанції справи, розглянутої судом першої інстанції по суті. Зазначений конституційний припис надає законодавцю певну свободу розсуду: або передбачити можливість апеляційного оскарження будь-якого рішення, що його ухвалює суд у процесі розгляду справи, але не вирішує її по суті, або встановити обмеження чи заборону на оскарження в апеляційному порядку окремих процесуальних судових рішень, якими справа не вирішується по суті (Рішення Конституційного Суду України від 17 березня 2020 року № 5-р/2020).

Відповідно до частини 3 статті 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом. Перелік ухвал слідчих суддів, які під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, передбачений ч. 3 ст. 307 та частинами 1, 2 ст. 309 КПК.

В розумінні положень статей 307, 309 КПК, ухвала слідчого судді, постановлена в порядку приписів ст. 206 КПК, не підлягає апеляційному оскарженню. Зазначене в повній мірі узгоджується з правовим висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, відображеним у постанові від 27 травня 2019 року (справа № 766/22242/17) щодо можливості звернення до суду з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді, постановлену в порядку ст. 206 КПК, де зазначено, що оскільки ухвала слідчого судді щодо скарги, поданої в порядку ст. 206 КПК, у переліку, передбаченому ст. 309 КПК, відсутня, звернення до суду з апеляційною скаргою на таке рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

За приписами ст. 422 КПК, отримавши апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, суддя-доповідач невідкладно витребовує з суду першої інстанції відповідні матеріали та не пізніш як за день повідомляє особу, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Такий порядок дій та обмежені строки щодо розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не передбачає прийняття окремого рішення щодо відкриття апеляційного провадження, однак призначення судового засідання щодо розгляду апеляційної скарги формально вказує на початок апеляційного розгляду.

Водночас, якщо після відкриття апеляційного провадження (у випадку оскарження ухвали слідчого судді - після призначення судового засідання) буде встановлено, що апеляційний розгляд здійснюється за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Такий висновок щодо застосування норм права сформульовано в ухвалі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 569/17036/18 (провадження № 51-598кмо19).

Таким чином, Черкаський апеляційний суд, небезпідставно встановивши в судовому засіданні, що призначена до розгляду апеляційна скарга подана на ухвалу слідчого судді, яка відповідно до приписів статей 307, 309 КПК не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, правильно постановив ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Зміст оскарженої ухвали апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК, вона є належним чином вмотивованою та обґрунтованою.

Враховуючи викладене, з касаційної скарги та наданої до неї копії судового рішення колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 12 липня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає чинності з моменту проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3