У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

представника третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт,

адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ТОВ «ЗОРЯ БАШТАНКИ»

на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 листопада 2023 року про арешт майна.

Короткий зміст судового рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 листопада 2023 року задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно, яке вилучене 25 жовтня 2023 року під час проведення обшуку іншого володіння особи, за місцем знаходження ТОВ «ЗОРЯ БАШТАНКИ», яке розташоване по вул. Промислова, 4, у місті Баштанка Миколаївської області, із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном, зокрема на:

інструкцію з охорони праці для кочегарів котельні, які працюють на твердому паливі №23 від 03.07.2023 на 3 аркушах;

8 зошитів із чорновими записами;

-1 зошит формату А4 із чорновими записами;

- копії звітів до ДФС у Миколаївській області на 21 аркуші;

копії ремонтного журналу на 3 аркушах;

копії документів щодо діяльності ТОВ «Агротранс 2021» на 233 аркушах;

флеш-носій microSD 32 Gb із копією інформації з 5 комп`ютерів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвокат ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

Узагальнені доводи особи, які подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000048 здійснюється СУ ГУНП в Миколаївській області, яке знаходиться на території Центрального району м. Миколаєва та перебуває у межах територіальної юрисдикції Центрального районного суду м.Миколаєва, тому провадження не підсудне Жовтневому районному суду Миколаївської області.

Апелянт наголошує, що в матеріалах провадження відсутні будь-які докази, які підтверджують, що підприємство забруднює або іншим чином змінює природні властивості атмосферного повітря.

Також, апелянт звертає увагу про відсутність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 170 КПК України.

На думку апелянта, прокурором не доведена можливість використання вилучених речей і документів, як доказ у кримінальному провадженні, та перелік майна, що підлягає арешту, не містить ідентифікуючих ознак.

В доповненнях до апеляційної скарги представник зазначив, що відсутні будь-які документи, які би підтверджували те, що прокурор ОСОБА_5 входить до групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000048.

Встановлені слідчим суддею обставини.

27.10.2023 до слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшло клопотання виконувача обов`язків прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, що було вилучено 25.10.2023 під час проведення обшуку споруд, приміщень та прилеглої території за місцем знаходження ТОВ «ЗОРЯ БАШТАНКИ» по вул. Промислова, 4, в м. Баштанка Миколаївської області.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор посилається на те, що у провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 27.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України.

25.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11.10.2023, проведено обшук за місцем знаходження ТОВ «ЗОРЯ БАШТАНКИ» та вилучено майно, згідно переліку.

Оскільки під час досудового розслідування існує реальна загроза відчуження, знищення або пошкодження вилученого майна, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені документи можуть містити відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критерію, зазначеному у ст. 98 КПК України.

При цьому, задовольняючи клопотання про арешт вилучених під час обшуків слідчим документів, слідчий суддя врахував те, що завдяки проведенню обшуку слідчим вдалось зафіксувати дані з вилучених документів, однак необхідним є збереження первинних параметрів таких документів, в тому числі й з метою можливого проведення експертиз.

Також, слідчим суддею встановлено, що вилучені речі та документи не мають жодної істотної цінності, корисних властивостей, їх вилученням не завдається майнової шкоди володільцям та такі дії не містять ознак втручання у володіння особою майном.

Позиції учасників судового розгляду.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - адвокат ОСОБА_6 , підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Прокурор вважала ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження (ч. 2 ст. 131 КПК України), які, на підставі ч. 3 ст. 132 КПК України, не можуть бути застосовані, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Ці вимоги закону слідчим суддею при прийнятті рішення враховані в повній мірі.

З матеріалів провадження вбачається, що у провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000048 від 25.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України.

З матеріалів, якими обґрунтовано клопотання, вбачається, що Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) на підставі колективного звернення громадян від 20.11.2021 та відповідно до Погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) від 4.1/2430ПГ від 10.12.2021 проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря ТОВ «ЗОРЯ БАШТАНКИ».

У клопотанні прокурора зазначено, що під час перевірки встановлено, що в період з 29.12.2021 по 13.06.2022 ТОВ «ЗОРЯ БАШТАНКИ» здійснювало діяльність без наявності дозволу на викиди, та відповідно до «Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря» завдало збитків за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря (відсутність дозволу на викиди) в розмірі 320 682, 07 грн, які на сьогоднішній день не відшкодовані.

Суд встановив, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11.10.2023 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем знаходження ТОВ «ЗОРЯ БАШТАНКИ», за адресою: вул. Промислова, 4, в м. Баштанка Миколаївської області.

25.10.2023 на підставі вищезазначеної ухвали проведено обшук та вилучено майно, яке 26.10.2023 постановою старшого слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

У клопотанні про арешт майна прокурор зазначив, що під час досудового розслідування існує реальна загрозу відчуження, знищення або пошкодження майна, вилученого 25.10.2023 у ході обшуку, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на зазначене майно, з метою подальшого забезпечення його збереження, оскільки воно має доказове значення у даному кримінальному провадженні та відсутність такого заходу забезпечення може істотно зашкодити подальшому досудовому розслідуванню.

Суд вважає, що слідчий суддя достатньо мотивував рішення про накладення арешту на вищевказане майно.

Аналізуючи встановлені досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно має доказове значення у кримінальному провадженні, та відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Обставини кримінального провадження свідчать про те, що ці речі можуть використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ці вимоги закону достатньо враховані слідчим суддею при прийнятті рішення.

Слідчий суддя достатньо мотивував рішення про накладення арешту на це майно, а доводи апелянта про скасування ухвали слідчого судді щодо накладення арешту на майно ТОВ «ЗОРЯ БАШТАНКИ», не є слушними, з огляду на наступне.

Так, аналізуючи встановлені досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження, наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 241 КК України.

Матеріали досудового розслідування містять достатні відомості вважати, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетне ТОВ «ЗОРЯ БАШТАНКИ», яке здійснювало господарську діяльність по переробці соняшникового насіння та виготовлення рослинної олії в період з 29.12.2021 по 13.06.2022 без наявності дозволу на викиди, що підтверджується результатами перевірки (контролю), яка здійснена Державною екологічною інспекцією та вилученими під час обшуку документами, через що могло бути завдано шкоду в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Також наявні підстави вважати, що вилучене у ТОВ «ЗОРЯ БАШТАНКИ» майно має доказове значення у кримінальному провадженні, та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Задовольняючи клопотання про арешт вилученого майна під час обшуку, слідчий суддя врахував те, що завдяки проведенню обшуку слідчим вдалось зафіксувати дані з вилучених документів, однак необхідним є збереження первинних параметрів таких документів, в тому числі й з метою можливого проведення експертиз. Як встановлено слідчим суддею, вилучені речі та документи не мають жодної істотної цінності, корисних властивостей, їх вилученням не завдається майнової шкоди володільцям, такі дії не містять ознак втручання у володіння особою майном.

Обставини кримінального провадження свідчать про те, що вилучене майно може у собі містити відомості, які у подальшому будуть використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Щодо доводів апелянта про відсутність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, суд зазначає, що умова накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів за положеннями ст. 170 КПК України не містить таку вимогу її застосування, як оголошення підозри у кримінальному провадженні певній особі, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна або вчиненням кримінального правопорушення будь-якого ступеня тяжкості.

Доводи апелянта щодо відсутності повноважень прокурора ОСОБА_5 кримінальному провадженні №0000048 спростовуються, наданими прокурором в ході апеляційного розгляду, документами. Так, згідно постанови заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_9 про заміну та визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 06.11.2023, визначено групу прокурорів у кримінальному провадженні №0000048, до складу якої входить прокурор ОСОБА_5 .

Також доводи апелянта з приводу порушення правил територіальної підсудності є безпідставними. Встановлено, що СУ ГУНП в Миколаївській області, як орган досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, розташоване у с-щі Каравелове Миколаївського району Миколаївської області по вул. Парникова, 1, а тому перебуває під територіальної юрисдикцією Жовтневого районного суду Миколаївської області.

Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 листопада 2023 року, про арешт майна - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_10