Справа № 487/1072/24
Провадження № 1-кс/487/1225/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000189 від 30.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000189 від 30.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 на 60 днів з визначенням розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість підозри за ч.3 ст.201-2 КК України та наявність ризиків, передбачених пп. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, які не забезпечать його належну процесуальну поведінку.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 підтримав, наполягав на його задоволенні, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні з обставинами, викладеними у повідомленні про підозру, погодився, просив застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а в разі неможливості, зменшити розмір застави.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, судом встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000189 від 30.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.11.2023 громадянкою ОСОБА_8 через пункт пропуску «Устилуг-Зосин» митного поста «Устилуг» Волинської митниці в якості гуманітарної допомоги ввезено автомобіль JEEP LIBERTY (CHEROKEE) 2005 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 .

Крім того, 24.12.2023 громадянином ОСОБА_9 через пункт пропуску «Устилуг- Зосин» митного поста «Устилуг» Волинської митниці в якості гуманітарної допомоги ввезено автомобіль CHRYSLER VOYAGER 2007 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 .

Крім того, 22.01.2024 громадянкою ОСОБА_10 через пункт пропуску «Устилуг-Зосин» митного поста «Устилуг» Волинської митниці в якості гуманітарної допомоги ввезено автомобіль JEEP CHEROKEE 2005 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_5 , номер кузову НОМЕР_6 .

В подальшому, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановлені час та місце, вищевказані транспортні засоби потрапили у користування ОСОБА_5 , який, усвідомлюючи, що вказані транспортні засоби є гуманітарною допомогою, вирішив здійснити продаж транспортних засобів, а саме: автомобілю JEEP LIBERTY (CHEROKEE) 2005 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 ; автомобілю CHRYSLER VOYAGER 2007 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_7 (LT), номер кузову НОМЕР_4 ; автомобілю JEEP CHEROKEE 2005 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_5 , номер кузову НОМЕР_6 , з метою особистого збагачення та отримання прибутку.

З метою реалізації свого корисливого умислу, направленого на незаконне використання, а саме: продажу з метою отримання прибутку товарів (предметів) гуманітарної допомоги, усвідомлюючи, що діє під час воєнного стану, розмістив оголошення про продаж вищевказаних транспортних засобів, а саме: автомобілю JEEP LIBERTY (CHEROKEE) 2005 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 ; автомобілю CHRYSLER VOYAGER 2007 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 ; автомобілю JEEP CHEROKEE 2005 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_5 , номер кузову НОМЕР_6 , на загальнодоступному сайті оголошень https://www.olx.ua/uk/, а також у мобільному додатку Instagram на сторінці roual_family_auto, доступ до якої відкритий всім користувачам відповідного додатку з відображенням власного мобільного номеру для зворотного зв`язку НОМЕР_8 .

У подальшому 26.01.2024 громадянин ОСОБА_11 , з метою придбання для власного користування транспортного засобу, переглядав оголошення на сайті https://www.olx.ua/uk/, де виявив транспортні засоби, які його зацікавили, а саме: JEEP LIBERTY (CHEROKEE) 2005 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_9 (LT), номер кузову НОМЕР_2 (вартістю 4700 євро); автомобіль CHRYSLER VOYAGER 2007 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 (вартістю 3300 євро); автомобіль JEEP CHEROKEE 2005 року випуску, іноземної реєстрації з номерним знаком НОМЕР_5 , номер кузову НОМЕР_6 (вартістю 4600 євро), в результаті чого за наявним в оголошеннях номером телефону НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_5 , домовився з останнім про зустріч з метою огляду відповідних транспортних засобів.

Приблизно о 14:00 годині 27.01.2024 ОСОБА_11 за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 прибув до визначеного останнім місця огляду транспортних засобів, а саме: до будинку №3 по вул. Наваринська у місті Миколаєві, де на відкритій ділянці місцевості знаходились вищевказані автомобілі. За результатами огляду відповідних транспортних засобів та на прохання ОСОБА_11 , ОСОБА_5 надав для ознайомлення наявні документи на відповідні транспортні засоби, з яких ОСОБА_11 виявив, що всі транспортні засоби ввезені на територію України з-за кордону та є гуманітарною допомогою, кінцевим користувачем якої повинні бути Збройні сили України.

На питання ОСОБА_11 щодо порядку оформлення купівлі-продажу відповідних транспортних засобів, ОСОБА_5 повідомив, що покупець передає безпосередньо йому обумовлені грошові кошти у визначеній сумі та валюті, а останній, у свою чергу, передає ключі від відповідних транспортних засобів, без фактичного документального оформлення відповідного правочину.

За таких обставин ОСОБА_11 , розуміючи протиправність дій ОСОБА_5 , звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів.

У подальшому 31.01.2024 приблизно о 16:00 годині ОСОБА_11 , діючи під контролем правоохоронних органів, за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 , прибув за місцем розташування транспортних засобів, які виставив на продажу останній, а саме: автомобіль JEEP LIBERTY (CHEROKEE) 2005 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 (вартістю 4700 євро); автомобіль CHRYSLER VOYAGER 2007 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_7 (LT), номер кузову НОМЕР_4 (вартістю 3300 євро); автомобіль JEEP CHEROKEE 2005 року випуску, іноземної реєстрації, з номерним знаком НОМЕР_5 , номер кузову НОМЕР_6 (вартістю 4600 євро), які знаходились поблизу будинку №3 по вул. Наваринська у місті Миколаєві. В ході розмови ОСОБА_11 звернувся до ОСОБА_5 з проханням надати для ознайомлення документи, що посвідчують законність факту перетину державного кордону України вищевказаних транспортних засобів.

В свою чергу ОСОБА_5 , з метою реалізації своїх протиправних намірів, направлених на незаконне використання, а саме: продаж з метою отримання прибутку товарів (предметів) гуманітарної допомоги у вигляді вказаних транспортних засобів, пред`явив для ознайомлення ОСОБА_11 (без передачі в руки) документи, з яких вбачалось, що вказані транспортні засоби є гуманітарною допомогою для потреб ЗСУ.

При передачі від ОСОБА_11 ОСОБА_5 грошових коштів в розмірі 100 доларів США в якості завдатку за вказані транспортні засоби, останній відмовився від їх отримання, не бажаючи писати відповідну розписку, та зазначив про необхідність передачі повної суми коштів за всі три автомобілі під час наступної зустрічі.

02.02.2024 приблизно об 11:20 год ОСОБА_11 , діючи під контролем правоохоронних органів, за попередньо домовленістю з ОСОБА_5 , прибув на місце, визначене останнім, а саме: до будинку АДРЕСА_1 , з метою придбання у останнього вказаних транспортних засобів. При повторному огляді транспортних засобів ОСОБА_5 на вимогу ОСОБА_11 пред`явив свідоцтва про реєстрації транспортних засобів іноземного походження та повідомив, що не надасть листи з благодійного фонду після розрахунку за вказані транспортні засоби.

Після нетривалої розмови ОСОБА_11 висловив готовність розрахуватись за вищевказані автомобілі на загальну суму 13 600 доларів США (що еквівалентно 511 360 грн за офіційним курсом НБУ станом на 02.02.2024), на що ОСОБА_5 , продовжуючи діяти з корисливих мотивів в умовах воєнного стану, з метою отримання прибутку від продажу товарів (предметів) гуманітарної допомоги у вигляді вказаних трьох транспортних засобів, дотримуючись засобів конспірації, повідомив ОСОБА_11 про необхідність проїхати з ним до відповідного пункту обміну валют та здійснити обмін наявних доларів США на еквівалентну суму коштів у валюті євро.

ОСОБА_11 , діючи під контролем правоохоронних органів, виконуючи вказівки ОСОБА_5 , на транспортному засобі CHRYSLER VOYAGER, з номерним знаком НОМЕР_3 , під керуванням останнього проїхали до пункту обміну валюти, розташованому в місті Миколаєві по проспекту Центральному 161/1, увійшли до його приміщення, де на вимогу ОСОБА_5 . ОСОБА_11 поклав грошові кошти в сумі 13600 доларів США (що еквівалентно 511 360 грн за офіційним курсом НБУ станом на 02.02.2024) до ящику для коштів обміну валют.

Одразу після цього ОСОБА_5 був затриманий на місці представниками правоохоронних органів, не встигши розпорядитись одержаними грошовими коштами.

03 лютого 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, а саме: у продажі товарів (предметів) гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчинене у значному розмірі, під час воєнного стану.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , це, зокрема, дані рапорту начальника СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_12 від 30.01.2024; заяви ОСОБА_11 від 30.01.2024, в якій він просить здійснити перевірку можливого незаконного продажу товарів гуманітарної допомоги ОСОБА_13 ; протоколів допиту свідка ОСОБА_11 від 30.01.2024, 31.01.2024, 02.02.2024; протоколу огляду грошових коштів від 30.01.2024; протоколу огляду інтернет-сторінки від 30.01.2024; заяви ОСОБА_11 від 31.01.2024, відповідно до якої він добровільно надав співробітникам поліції фотозображення документів, що підтверджують спосіб перетину та ввезення ТЗ як гуманітарну допомогу; листа Миколаївської митниці від 01.02.2024 на запит слідчого з наданням інформації про ввезення на митну територію України автотранспортних засобів в якості гуманітарної допомоги; протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 02.02.2024; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.02.2024; протоколу огляду ящику для коштів в приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 від 02.02.2024; протоколів огляду транспортних засобів від 02.02.2024.

Суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування зазначені докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Злочин за ч. 3 ст. 201-2 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, та за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі доведеності його вини, суд переконаний, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, існує і є обґрунтованим.

Слідчим у клопотанні доведено існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не встановлене місцезнаходження та не забезпечено вилучення всіх документів або інших матеріальних носіїв, які мають доказове значення у кримінальному провадженні, в тому числі, документів щодо перетинання державного кордону транспортними засобами (які є товарами гуманітарної допомоги) та обставин їх передачі у користування підозрюваного.

Слідчий суддя вважає, що існує також ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може мати можливість особисто або через третіх осіб (в тому числі можливих невстановлених на тепер слідством співучасників) схиляти свідків, яким відомі обставини зазначеного кримінального правопорушення (в тому числі не встановлених на даний час та не допитаних представників благодійних фондів, причетних до перевезення відповідних транспортних засобів на територію України), до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його, адо до відмови давати свідчення.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а отже існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, підозрюваний відмовився надавати слідству код розблокування власного мобільного телефону. Також ОСОБА_5 обізнаний про тактику та методи документуванння протиправних дій, які використовуються правоохоронними органами, що може призвести до створення інших умов та обставин з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Існування ризику, передбаченогох п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання у м. Миколаєві, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має стан здоров`я задовільний; проходить військову службу за мобілізацією на посаді стрільця 3 відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних та охорони спеціального складу стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних та охорони спеціального складу) військової частини НОМЕР_10 Національної гвардії України, позитивно характеризується за місцем проходження служби.

Тому з урахуванням обставин справи, встановлених досудовим слідством, враховуючи тяжкість злочину за ч. 3 ст. 201-2 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 в умовах воєнного стану, будучи військовослужбовцем, суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя вважає необхідним при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити останньому заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, як альтернативу запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, яка буде співмірною з існуючими у кримінальному провадженні ризиками, та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому при визначенні такого розміру застави суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим фактором, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також обставини кримінального правопорушення, наведені ризики.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" до 01.04.2024 включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого у справі за місцем розташування органу досудового розслідування щовівторка о 10:00 год;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, тобто з міста Миколаєва, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 07.02.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1