ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000981 від 28.07.2023 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щербатівка Малинського району Житомирської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні немає неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учасника бойових дій, раніше не судимого, -

за ст. 407 ч.5 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

Солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 15.08.2022 о 08:00 год. не з`явився на службу до пункту дислокації - оперативної групи військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 06.11.2023, коли прибув до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому за адресою АДРЕСА_3 , чим закінчив вчинення злочину.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 та оперативній групі військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 в період часу з 15.08.2022 по 06.11.2023 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини та оперативної групи правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним нез`явлення на службу до військової частини НОМЕР_1 та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і показав, що за обставин зазначених в обвинувальному акті не з`явився до військової частини. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.

У зв`язку з не оспорюванням обвинуваченим фактичних обставин за згодою учасників процесу, ухвалою суду було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ст. 407 ч.5 КК України, які виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць, вчиненому в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно з ч.5 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, характеризується посередньо, критично ставиться до вчиненого.

Також судом враховуються й результати досудової доповіді Коростенського районного сектору № 2 ФДУ «Центр пробації» в Житомирській області, з якої вбачається, що орган пробації прийшов до висновку про середній ризик повторного вчинення кримінального правопорушення, середній ризик небезпеки для суспільства та вважає за можливе призначення покарання не пов`язаного з позбавленням або обмеженням волі, оскільки останній не становить загрози для суспільства та покладення на правопорушника обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання в межах санкції статті із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.5 КК України і призначити йому покарання за цим законом - 5 (п`ять) років позбавлення волі

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1