21.02.2024 Справа № 469/534/21
1-кп/469/67/24
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2024 року смт. Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна загальна середня, офіційно не працевлаштованого, інвалідності не має, не одруженого, на утриманні непрацездатна матір, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
обвинувачений ОСОБА_3 .
Суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 27 липня 2020 року приблизно о 03 год 20 хв., більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, перебував неподалік від розважального закладу «Бразіл» по проспекту Курортний, 1б у с.Коблеве Миколаївського району Миколаївської області, та у нього виник словесний конфлікт з невстановленим в ході досудового розслідування хлопцем, який керував велосипедом, котрий перевозить людей.
У цей час ОСОБА_5 , почувши цей конфлікт та маючи намір зупинити сварку, яка виникла між ОСОБА_3 та невстановленим хлопцем, підійшов до ОСОБА_3 і зробив йому усне зауваження з проханням припинити протиправні дії, на що ОСОБА_3 не відреагував та у нього раптово виник умисел, направлений на спричинення середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_5 , реалізуючи який та розуміючи, що його діяння є незаконним та протиправним, ОСОБА_3 цілеспрямовано наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки у верхню частину щелепи спереду зліва та один удар в область нижньої щелепи зліва, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді ран в ділянці верхньої та нижньої губи, перелому кута нижньої щелепи зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Зазначені дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров"я.
Кримінальне правопорушення є умисним і закінченим.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтвердив, що вчинив їх за обставин, викладених у обвинувальному акті, у ході сварки з потерпілим, який її почав, тому за згодою учасників судового провадження суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України вирішив обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів у частині медичних документів та документів, що характеризують обвинуваченого і впливають на покарання.
Крім показань обвинуваченого, встановлені судом обставини підтверджені також висновком експерта за наслідками додаткової судово-медичної експертизи № 1512 (а.с.112-114), відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді ран в ділянці верхньої та нижньої губи, синця та садна в ділянці лівої щоки, перелому кута нижньої щелепи зліва; дані пошкодження могли утворитися від трьох ударних дій тупими твердими предметами, якими могли бути нігті рук, кулаки рук та інші предмети, з давністю утворення біля 2-3 діб до часу огляду; за ступенем тяжкості тілесні ушкодження у вигляді ран в ділянці губ відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров"я; тілесні пошкодження у вигляді синця та садна в ділянці лівої щоки відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень; тілесне пошкодження у вигляді перелому кута нижньої щелепи зліва відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров"я; утворення цих тілесних пошкоджень при падінні тіла з положення стоячи на площину виключається.
Суду також надано медичні картки ОСОБА_5 з записом про звернення 27 липня 2020 року до стоматологічної поліклініки м.Херсона, з відповідними лікарськими призначеннями та дослідженнями.
Обставин, що пом"якшують покарання, судом не встановлено.
Суд не вбачає підстав для визнання обставиною, що пом"якшує покарання, щире каяття обвинуваченого, так як обвинувачений хоча й висловився про наявність такого каяття, проте не виявив жалю з приводу того, що відбулося, намірів відшкодувати завдану шкоду чи прохання про прощення з боку потерпілого.
Обставини, що обтяжують покарання, під час досудового розслідування та у ході судового розгляду не встановлені.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, яке є умисним та відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, відомості про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою винуватість у вчиненому, не одружений, інвалідності не має, на обліку у лікарів нарколога, невропатолога, психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, має матір пенсійного віку, що завдану потерпілому шкоду внаслідок кримінального правопорушення обвинуваченим не відшкодовано.
Відповідно до ч.2 ст.65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Оскільки ОСОБА_3 не працює, застосування до нього найменш суворого покарання, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, у виді виправних робіт, є неможливим; тому, з врахуванням викладених вище обставин та що протягом часу розгляду справи обвинувачений інших правопорушень не вчиняв, суд вважає, що покарання у виді обмеження волі буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, позицію прокурора щодо можливості виправлення обвинуваченого протягом іспитового строку за умови виконання обов"язків, передбачених ст.76 КК України, аналогічні висновки органу пробації, викладені у досудовій доповіді, та зазначені вище обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, і вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов"язків, передбачених ст.76 КК України.
На підставі ч.9 ст.100 КПК України документи, надані суду, слід зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Обгрунтовуючи заявлені вимоги, потерпілий посилався на те, що обвинувачений перед вчиненням кримінального правопорушення перебував у стані алкогольного сп"яніння; завдана моральна шкода полягає у довготривалому відчутті фізичного болю, моральних стражданнях, викликаних відчуттям приниження, беззаконня і безкарності в результаті невизнання вини та дійсних обставин справи відповідачем, страху відвідування публічних місць відпочинку, порушенні звичайного для позивача способу життя, у тому числі через необхідність вживання виключно перемеленої їжі, неможливість нормально розмовляти та сміятися через встановлені шини та фізичний біль, негативний естетичний ефект від шинування нижньої щелепи, відсутність нормального сну у результаті защемлення нервових закінчень у результаті травми, неможливість влаштування на роботу, так як з таким зовнішнім виглядом та обмеженими комунікативними можливостями потерпілий не міг прийти на співбесіду; досудове слідство системно затягувалось відповідачем, який усіляко намагався перешкодити встановленню істини у справі та швидкому розкриттю кримінального правопорушення: повідомив неправдиві відомості щодо місця свого проживання, засобів зв"язку, не визнавав вину, ухилявся від явки до органів досудового розслідування та отримання повісток про виклик.
Обвинувачений цивільний позов та вимоги про стягнення витрат на правову допомогу не визнав, обгрунтування своєї позиції не виклав, відзиву на позов не надав.
Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду вказаного кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність моральної шкоди, що її було спричинено потерпілому діями обвинуваченого внаслідок скоєння останнім кримінального правопорушення, та яка безпосередньо пов`язана з ушкодженням здоров`я потерпілого.
Суд вважає, що викладені потерпілим обставини щодо характеру завданої йому моральної шкоди підтверджуються дослідженими судом доказами (медичні документи про лікування потерпілого).
Разом з тим, посилання потерпілого на перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп"яніння та затягування ним досудового слідства будь-якими доказами не підтверджені; реєстр матеріалів кримінального провадження не містить відомостей про будь-які процесуальні дії та рішення, які мають відношення до таких дій обвинуваченого.
Враховуючи викладене, а також ступінь тяжкості заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень, що потягли розлад здоров`я на тривалий час, характер та місце тілесних ушкоджень, тривалість дії їх наслідків, суд вважає за доцільне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого у рахунок відшкодування моральної шкоди 45 000 грн.
На підставі п.1 ч.1ст.118 КПК України витрати на правову допомогу відносяться до процесуальних витрат.
Згідно з ч.1, ч.2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до частин 4-6 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати, окрім договору про надання правничої допомоги, детальний опис робіт, наданих послуг, виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір понесених витрат та їх необхідність обвинуваченим не спростовано.
Інші судові витрати відсутні.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов"язання, застосованого до ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2021 року, закінчився 14 серпня 2021 року.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовані та потреба у їх застосуванні не встановлена.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ст.ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з"являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Документи, надані суду, зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди та витрат на правничу допомогу задовольнити частково.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: