12.12.2023
Справа № 331/7951/23
Провадження № 1-кс/331/2302/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001792 від 03.11.2023 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором який здійснює процесуальне керівництво про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001792 від 03.11.2023 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено наступне.

Слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001792 від 03.11.2023 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

25.10.2023 слідчим слідчого відділу Служби безпеки України в Запорізькій області складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, громадянин України ОСОБА_5 , будучи заступником сільського голови з питань діяльності виконавчих органів влади Олександрівської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, маючи досвід роботи в органах місцевого самоврядування, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, в період червня місяця 2022 року (більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені), перебуваючи на території Олександрівської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, яка з 24.02.2022 по теперішній час є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, добровільно зайняв посаду «заместителя главы Александровской сельской администрации Мелитопольского района Запорожской области» (яка в подальшому, а саме 22.12.2022 зареєстрована в «Едином государственном реестре юридических лиц» з повним найменуванням «Администрация Александровского сельского поселения Мелитопольского района Запорожской области»), яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Відповідно до інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить наступне нерухоме майно:

-Земельна ділянка - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 245, Тип об`єкта: земельна ділянка, Кадастровий номер: :04:001:0081, Опис об`єкта: площа (га): 2, належить ОСОБА_5 у розмірі частки 1/1;

-Об?єкт нерухомого майна - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 25865606, Тип об`єкта: нежитлова будівля, будівля котельні, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , Загальна площа (кв.м): 146,03, Номер запису: 250 в книзі: 1б, належить ОСОБА_5 у розмірі частки 1/1;

Відповідно до інформації наданої Головним сервісним центром МВС України, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить наступне рухоме майно:

-Транспортний засіб з державним номерним знаком НОМЕР_1 , марки МАЗ модель 9380, 1989 року випуску, зеленого кольору, № шасі: НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 у розмірі частки 1/1;

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відтак, санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України, орган досудового розслідування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 170 КПК України повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

У цей час незастосування заборони або обмеження в користуванні, розпорядженні наведеним вище майном підозрюваного може призвести до: їх перереєстрації на інших фізичних або юридичних осіб, а отже неможливості забезпечити їх спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання, тобто спричинення істотної шкоди інтересам держави.

Окрім того, наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження наведеного вище переліку майна підозрюваного ОСОБА_5 з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, орган досудового розслідування вважає за доцільне, здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваного та сторони захисту, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

Враховуючи наведене слідчий просить суд накласти арешт на майно, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, яке на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , а саме:

-Земельна ділянка - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 245, Тип об`єкта: земельна ділянка, Кадастровий номер: :04:001:0081, Опис об`єкта: площа (га): 2, належить ОСОБА_5 у розмірі частки 1/1;

-Об?єкт нерухомого майна - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 25865606, Тип об`єкта: нежитлова будівля, будівля котельні, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , Загальна площа (кв.м): 146,03, Номер запису: 250 в книзі: 1б, належить ОСОБА_5 у розмірі частки 1/1;

-Транспортний засіб з державним номерним знаком НОМЕР_1 , марки МАЗ модель 9380, 1989 року випуску, зеленого кольору, № шасі: НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 у розмірі частки 1/1;

Слідчий надав у судовому засіданні доводи клопотання підтримав в повному обсязі.

Слідчий суддя вивчивши матеріали справи вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності володільця майна вилученого в ході проведення обшуку.

Згідно ч. 1 та ч. 5 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, за змістом вказаних положень закону арешт може бути накладено слідчим суддею на майно, яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, враховує: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При дослідженні матеріалів, доданих до клопотання, слідчий суддя доходить висновку, що стороною кримінального провадження, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно, через що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, яке на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , а саме:

Земельна ділянка - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 245, Тип об`єкта: земельна ділянка, Кадастровий номер: :04:001:0081, Опис об`єкта: площа (га): 2, належить ОСОБА_5 у розмірі частки 1/1;

Об?єкт нерухомого майна - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 25865606, Тип об`єкта: нежитлова будівля, будівля котельні, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , Загальна площа (кв.м): 146,03, Номер запису: 250 в книзі: 1б, належить ОСОБА_5 у розмірі частки 1/1;

Транспортний засіб з державним номерним знаком НОМЕР_1 , марки МАЗ модель 9380, 1989 року випуску, зеленого кольору, № шасі: НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 у розмірі частки 1/1;

Виконання ухвали доручити співробітникам УСБУ в Запорізькій області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1