Провадження № 1-кс/344/9378/23
У Х В А Л А

26 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000042, -

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000042 від 31.01.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2, ч. 4 ст. 111-1 КК України. З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 , проживаючи на території України та відвідуючи в період з 2014 по 2022 роки територію тимчасово окупованої АР Крим, достовірно володіла інформацією про тимчасову окупацію її території збройними силами російської федерації та усвідомлювала, що новоутвореними незаконними органами влади та збройними формуваннями вчиняються активні дії, спрямовані на насильницьку зміну конституційного ладу України та захоплення державної влади, на зміну меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. У травні 2014 року у ОСОБА_4 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб виник злочинний умисел, спрямований на фінансування дій збройних формувань окупаційної влади на території АР Крим, які протиправно порушують територіальну цілісність України в межах установлених кордонів, захопили державну владу на території АР Крим та забезпечують функціонування незаконних окупаційних органів АР Крим. ОСОБА_4 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, володіючи об`єктами нерухомості на території тимчасово окупованої АР Крим, як особисто, так і через підконтрольні юридичні особи, умисно, з корисливою метою збереження права власності на вказане майно, вирішили забезпечити його охорону шляхом надання фінансових ресурсів збройним формуванням окупаційної влади російської федерації, які системно вчиняли дії, з метою повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Так, з метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_4 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, усвідомлюючи, що незаконно створені на території АР Крим збройні формування російської федерації протиправно захопили державну владу та забезпечують окупаційний режим на вказаній території, умисно, з корисливою метою, бажаючи сприяти такій діяльності шляхом надання фінансових ресурсів, створили протиправний механізм їх фінансування шляхом передачі грошових коштів під виглядом господарських операцій з оплати послуг охорони майна на території АР Крим, належного їм напряму та опосередковано через підконтрольні юридичні особи. Володіючи об`єктами нерухомості на території АР Крим, ОСОБА_4 01.05.2007 уклала з УДСО при ГУ МВС України в АР Крим договір № ЯЛ03-1357А на охорону об`єкту нерухомості, розташованого в АДРЕСА_1 . Після тимчасової окупації АР Крим громадянка України ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що військові підрозділи держави-окупанта захопили частину території суверенної держави Україна, вчинили дії з метою насильницької зміни конституційного ладу, захопили державну владу та із залученням військових формувань продовжують насильницьким способом її утримувати, умисно вчиняючи дії на шкоду суверенітету та територіальній цілісності України заради своїх особистих матеріальних інтересів, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, продовжила дію договору № ЯЛ03-1357А від 01.05.2007 на охорону об`єкту нерухомості в АДРЕСА_1 з незаконно створеним та підконтрольним окупаційній владі «УГСО при МВД Республики Крым», оформивши додаткову угоду на його оплатну охорону. При цьому, ОСОБА_4 знала та усвідомлювала, що, перераховуючи кошти збройному формуванню держави-окупанта, вона тим самим здійснює фінансування дій, які сприятимуть створенню та логістичному утриманню незаконних органів влади, збройних та воєнізованих формувань на території АР Крим на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Для фінансування антидержавних дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України, ОСОБА_4 вступила в злочинну змову з ОСОБА_5 , яка постійно проживала на території АР Крим та на підставі нотаріально засвідчених довіреностей представляла її інтереси, забезпечити механізм охорони та функціонування належного їй нерухомого майна та систематичне проведення оплати військовим формуванням російської федерації, які насильницьким способом захопили державну владу. Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, використовуючи надані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засоби у вигляді підписаних протоколів зборів учасників ТОВ «Таврия-Инвест», договору № між ТОВ «Інвестиційна компанія «Спорт-Тур» та «Федеральным государственным унитарным предприятием «Охрана» МВД РФ» та інших документів, що було пов`язано з їх службовою діяльністю, упродовж 2014-2022 років умисно, повторно, з корисливою метою, вчинили фінансування дій з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, зміни меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом передачі фінансових активів підрозділам окупаційної влади на території АР Крим, зокрема її збройним формуванням, які приймають участь у здійсненні збройної агресії РФ проти України, на загальну суму 21 358 426 (двадцять один мільйон триста п`ятдесят вісім тисяч чотириста двадцять шість) грн 57 коп, що у 17217 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та становить великий розмір. Окрім того, громадянка України ОСОБА_4 після початку повномасштабного вторгнення збройних сил та воєнізованих формувань РФ на територію України за попередньою змовою з керівником ООО «Таврия-Инвест» ОСОБА_5 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним формуванням, створеним рф на тимчасово окупованій території АР Крим, умисно, в період з березня 2022 року по грудень 2022 року перерахували «ФГКУ УВО ВНГ России по Республике Крым» грошові кошти в сумі 33 889,66 російських рублів, що по середньому курсу НБУ за 2022 рік становить 16 707,6 грн, зокрема з березня по червень 2022 року щомісячно по 1963,70 російських рублів, в червні 2022 року на суму 506,76 російських рублів, з липня по грудень 2022 року щомісячно по 3927,40 російських рублів під виглядом господарських операцій з оплати послуг охорони з використанням кнопки тривожної сигналізації. 07.02.2023 за встановленими епізодами злочинної діяльності, ОСОБА_4 , в порядку ст.ст. 135, 136, 278, глав 6, 11 КПК України, вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, у спосіб, передбачений для вручення повідомлень. Окрім того, 07.12.2023 підозрюваній ОСОБА_4 , в порядку ст.ст. 135, 136, 278, глав 6, 11 КПК України, вручено повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, тобто передачі матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-агресора, та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, тобто у фінансуванні дій, вчинених з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі. Санкція ч. 3 ст. 110-2 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до восьми років з конфіскацією майна, а санкція ч. 4 ст. 111-1 КК України, передбачає покарання у виді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна. Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , напряму та опосередковано через юридичних осіб, є власником корпоративних прав ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «УКРКАПІТАЛ» ()в розмірі 100 %, що становить 1 968 880 000 (один мільярд дев`ятсот шістдесят вісім мільйонів вісімсот вісімдесят тисяч) гривень статутного капіталу. Зокрема ОСОБА_4 володіючи: 100 % майнових (корпоративних) прав компанії «ІНТЕРМЕЙ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД», розмір частки якої в статутному капіталі ТОВ «Інвестиційна компанія «УКРКАПІТАЛ» становить 21,1641 %, опосередковано є власником 21,1641 % статутного капіталу ТОВ «Інвестиційна компанія «УКРКАПІТАЛ»; 100 % майнових (корпоративних) прав ТОВ «Інвестиційна компанія «ГАРМОНІЯ», розмір частки якої в статутному капіталі ТОВ «Інвестиційна компанія «УКРКАПІТАЛ» становить 2,9283 %, опосередковано є власником 2,9283 % статутного капіталу ТОВ «Інвестиційна компанія «УКРКАПІТАЛ»; 100 % майнових (корпоративних) прав компанії «БРЕВІСА ХОЛДІНГЗ ЛТД» (через ТОВ «Інвестиційна компанія «ГАРМОНІЯ»), розмір частки якої в статутному капіталі ТОВ «Інвестиційна компанія «УКРКАПІТАЛ» становить 75,9076 %, опосередковано є власником 75,9076 % статутного капіталу ТОВ «Інвестиційна компанія «УКРКАПІТАЛ». Разом з тим, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , володіючи 100% корпоративних прав ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «УКРКАПІТАЛ» () є власником корпоративних (майнових) прав наступних юридичних осіб: - 33,333%ТОВ «Цезарь-Україна»(), що становить 8 000 грн статутного капіталу; - 100 % ТОВ «Фірма Укрпостач»(), що становить 1 010 000 грн статутного капіталу; - 51 % ТОВ «Ліки Таврії»(), що становить 10 455 грн статутного капіталу; - 50 % ТОВ «Київ-Адмірал»(), що становить 26 000 грн статутного капіталу; - 80 % ТОВ «Відрадне»(), що становить 400 000 грн статутного капіталу; -100 % ТОВ «Інвестголд-Юг»(), що становить 25 000 000 грн статутного капіталу; - 51 % ТОВ «Лікарські трави Херсонщини»(), що становить 510 грн статутного капіталу; - 30 % ТОВ «НВФ «Інститут нанотехнологій»(), що становить 30 000 грн статутного капіталу. Таким чином, враховуючи, що санкція ч. 3 ст. 110-2 КК України передбачає такий додатковий вид покарання, як конфіскація майна, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, є необхідність у накладенні арешту на корпоративні права підозрюваної.

Слідчий просив про розгляд клопотання без його участі.

Крім того, слідчий в клопотанні зазначив, що з метою забезпечення збереження майна просив розглядати клопотання без виклику особи(представників), у володінні якої знаходиться майно.

Враховуючи клопотання слідчого про розгляд клопотання за відсутності особи, у володінні якої знаходиться майно, та матеріали клопотання, слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходиться майно.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.10-11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» розмір статутного капіталу товариства складається з номінальної вартості часток його учасників, виражених у національній валюті України.

Таким чином, корпоративне право за змістом закону виражається часткою особи в статутному капіталі, а не процентом корпоративних прав як це вказано в клопотанні.

Крім цього, відповідно до ст. 2 Закону України «Про акціонерні товариства» саме положеннями відповідного закону визначено поняття афілійованої особи, але навіть за положеннями цього закону афілійована особа не є безпосереднім власником корпоративного права, а є особою яка здійснює контроль над іншою особою.

По-третє, право власності на об`єкти цивільних прав за ч. 1 ст. 316 ЦК України належить титульному власнику, а не афілійованій особі, яка здійснює контроль за змістом Закону України «Про акціонерні товариства».

Отже відсутні будь-які правові підстави для арешту уявного суб`єктом подання клопотання корпоративного права підозрюваного, яке в дійсності є правом на частку юридичної особи приватного права в статутному капіталі іншої юридичної особи.

По-четверте, об`єктом цивільних прав є право на частку, а не посвідчена ним компетенція.

Крім цього, щодо вирішення клопотання в частині заборонити державним реєстраторам, посадовим особам Міністерства юстиції України, нотаріусам в порядку виконання ухвали, вчиняти будь-які дії, пов`язані з перереєстрацією та внесенням змін до установчих документів вищевказаних товариств, що стосується частки ОСОБА_4 у статутному капіталі та зобов`язати державних реєстраторів та посадових осіб Міністерства юстиції України, нотаріусів, в порядку виконання ухвали, внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про заборону вчинення будь-яких дій, пов`язаних з перереєстрацією та внесенням змін до установчих документів вищевказаних товариств, що стосується частки ОСОБА_4 у статутному капіталі, враховуючи вимоги ст.ст. 170, 173 КПК України, вирішення цього питання виходить за межі розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна. Так само не може бути виконане судове рішення про заборону невизначеному колу осіб вчиняти будь-які дії або про зобов`язання невизначеного кола осіб вчиняти дії.

Таким чином, клопотання позбавлено юридичних підстав, що визначені законом.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1