ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/774/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/134/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 31 січня 2024 року,

ВсТАНОВИла:

Ухвалою Лановецького районного суду Тернопільської області від 31 січня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту та задоволено клопотання прокурора і продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 31 березня 2024 року.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, тобто з урахуванням вимог ст.12 КК України є тяжким злочином, тому продовжують існувати ризики, що обвинувачений, з огляду на санкцію статті обвинувачення, може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. При цьому суд врахував, що у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки по місцю проживання, не має постійного місця роботи, а отже законних джерел доходу, зловживає спиртними напоями.

Суд вказав, що наведені ризики є дійсними та триваючими, підстави для продовження запобіжного заходу не відпали, інші запобіжні заходи не взмозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого та виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Апелянт посилається на те, що відсутні підстави вважати, що обвинувачений зможе переховуватися від суду, оскільки зацікавлений в розгляді справи, крім того, має бажання вступити в лави ЗСУ.

Зазначає, що потерпіла претензій до обвинуваченого немає, просила змінити йому запобіжний захід.

Звертає увагу, що обвинувачений раніше злочинів не вчиняв, тому немає підстав вважати, що останній може вчиняти нові злочини.

Вказує, що свідки майже всі допитані та характеризували обвинуваченого з позитивної сторони.

Вважає, що до обвинуваченого можливо застосувати альтернативні запобіжні заходи та покласти ряд обов`язків, які останній буде дотримуватися.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвала, яку оскаржує сторона захисту, постановлена головуючим суддею 31.01.2024 року під час розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, відповідно до ст.331 КПК України, за клопотанням прокурора про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_7 не має постійного місця роботи, а отже не має постійного джерела доходу, зловживає спиртними напоями, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, взяв до уваги, що обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, врахував тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винуватості, тому обґрунтовано дійшов висновку про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме - переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні.

Оскільки заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати, а завершити розгляд кримінального провадження до закінчення строку тримання обвинуваченого не є можливим, з метою уникнення обвинуваченим суду та, враховуючи відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу обвинуваченому або його зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, суд прийшов до вірного висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 днів.

Застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі Летельє проти Франції особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

За таких обставин, ухвала суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому є законною, обґрунтованою, підстав для її скасування та зміни немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 31 січня 2024 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді