Справа №760/6512/22 Головуючий в 1-й інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/4936/2023 Доповідач - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора (в режимі ВКЗ

через платформу EASYCON) - ОСОБА_6 ,

власника майна (підозрюваного)

(в режимі ВКЗ із ДУ

«Київський слідчий ізолятор») - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою власника майна (підозрюваного)

- ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду

м. Києва від 08 червня 2022 року, якою накладено арешт на майно, в рамках кримінального провадження №0000044 від 19.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.436-2

КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

07 червня 2022 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України за погодженням з прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000044 від 19.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.436-2 КК України, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :01:036:0058 та житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,

із забороною їх відчуження, розпорядження та користування.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від

24 квітня 2023 року вказане клопотання слідчого задоволено частково, накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:036:0058 та житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,

із забороною їх відчуження, реєстрації та перереєстрації до прийняття рішення по кримінальному провадженню №0000044 від 19.03.2022 року. Обґрунтовуючи своє рішення, слідчим суддею зазначено, що арешт на вказане майно накладається з метою конфіскації майна, як виду покарання, у разі визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину.

В частині заборони на розпорядження та користування зазначеним майном, клопотання слідчого залишено без задоволення.

На вказану ухвалу слідчого судді, власник майна (підозрюваний)

- ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій не погоджується з ухвалою слідчого судді, вважає її незаконною, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження порушує його права як власника на володіння своїм майном. На думку апелянта арешт на майно накладено безпідставно, оскільки метою накладення цього арешту слідчий зазначає конфіскацію майна як вид покарання, при цьому санкція статті, яка йому інкримінована не передбачає такого додаткового виду покарання, у зв'язку з чим у даному випадку арешт не може бути застосовано. Крім того, стверджує, що органом досудового розслідування було порушено процесуальний строк внесення відомостей до ЄРДР з моменту вчинення кримінального правопорушення, тривалістю у 49 днів, що є порушенням вимог КПК України. Тому просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки розгляд клопотання відбувся без його участі чи його представника, а копію оскаржуваної ухвали він отримав лише 24.07.2023 року під розписку в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги підозрюваного, ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, як законну та обґрунтовану;

- власника майна (підозрюваного) ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі;

- ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч.2 ст.395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини третьої зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Разом з цим встановлено, що розгляд клопотання відбувся без участі власника майна (підозрюваного) чи його представника, про існування оскаржуваної ухвали слідчого судді власнику майна (підозрюваному) стало відомо 24.07.2023 року. Тому, суд апеляційної інстанції вважає, що власником майна (підозрюваним) ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження не пропущено, у зв`язку з чим він поновленню не підлягає.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів провадження, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.436-2 КК України, а саме у поширенні матеріалів у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, забезпечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії РФ проти України, як внутрішнього громадського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифіукація осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочатої у 2014 році, представників збройних формувань РФ, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих РФ, а також представників окупаційної адміністрації РФ, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представників підконтрольних РФ самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, з використанням засобів масової інформації.

06.06.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, зі змісту підозри вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №311234925, право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:036:0058 та житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_7 та являється предметом забезпечення кримінального провадження, а саме конфіскації майна як додаткового виду покарання у кримінальному провадженні №0000044 від 19.03.2022 року

Оскільки арешт накладено з метою конфіскації майна, як виду додаткового покарання, в разі визнання ОСОБА_7 винуватим за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідно до ст.170 КПК України, існують підстави для тимчасового позбавлення права на відчуження вказаного майна.

У випадку, передбаченому ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення виконання покарання у виді конфіскації майна.

Тому, розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке належить ОСОБА_7 а саме земельна ділянка з кадастровим номером :01:036:0058 та житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає критеріям п.3 ч.2 ст.170 КПК України та прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доводи апеляційної скарги власника майна (підозрюваного) ОСОБА_7 , щодо відсутності правових підстав для накладення арешту на його нерухоме майно, є безпідставними та необґрунтованими, при цьому слід зазначити, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину. Лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не є підставою для скасування судового рішення та підлягають з`ясуванню під час розгляду судом першої інстанції кримінального провадження по суті.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, в апеляційній скарзі не наведено та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б стали підставою для скасування ухвали слідчого судді у даному провадженні, не вбачається.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, що належить ОСОБА_7 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.436-2 КК України, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :01:036:0058 та житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу власника майна (підозрюваного) ОСОБА_7 , слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 червня 2022 року, якою накладено арешт на майно, в рамках кримінального провадження №0000044 від 19.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.436-2 КК України, необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргувласника майна (підозрюваного) - ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від

08 червня 2022 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0000044 від 19.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.436-2 КК України, та накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:036:0058 та житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною їх відчуження, реєстрації та перереєстрації до прийняття рішення у даному кримінальному провадженні й відмовлено в частині заборони на розпорядження та користування зазначеним майном, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4