Справа № 442/5643/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1149/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватою та призначено покарання:

за ч.4 ст.185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі;

за ч.2 ст.190 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років.

Запобіжний захід ОСОБА_7 домашній арешт у певний час доби до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 5129,10 грн. заподіяної матеріальної шкоди.

Вирішено питання про судові витрати та речові докази в кримінальному провадженні.

Згідно вироку суду, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний етап терміном на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №3057-ІХ від 02.05.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Так, 21.06.2023 року, приблизно о 15 год. 50 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи на території Дрогобицького ДТЗДМ «Надія», що на вул. Чорновола, 4 в м. Дрогобичі Львівської області побачила матерчасту сумку-барсетку, яку на дерев`яному піддоні припертому до стіни одного з господарських приміщень залишив ОСОБА_10 . Саме тоді у неї виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_7 , в цей же час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за чужий рахунок, скориставшись тим, що за її діями не спостерігають, переконавшись в тому, що не буде викрита іншими сторонніми особами повторно викрала матерчасту сумку-барсетку, яка не становить для потерпілої матеріальної цінності, в якій знаходився мобільний телефон марки «Samsung SM-A105F Galaxy А10 2/32» з ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 2300 грн., яким користувався ОСОБА_10 та перебував у власності ОСОБА_11 , після чого вийшла з території Дрогобицького ДТЗДМ «Надія», тим самим привласнила викрадене майно та розпорядилась ним на свій розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинила повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_7 , 27.06.2023 року приблизно о 18 год. 00 хв., разом з ОСОБА_12 перебувала у гостях у ОСОБА_13 за місцем його проживання у квартирі АДРЕСА_1 , де в кухонній кімнаті розпивали спиртні напої. Скориставшись тим, що ОСОБА_13 заснув, а ОСОБА_12 покинула кімнату та вийшла в туалет, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за чужий рахунок, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, з кишені сорочки потерпілого ОСОБА_13 повторно таємно викрала грошові кошти в сумі 2500 грн., зі столу кімнати мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi моделі M2010J19SY», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 вартістю 3940 грн. та з безрукавки, яка лежала на тумбочці в спальній кімнаті, грошові кошти в сумі 70 польських злотих (еквівалент відповідно до курсу НБУ станом на 27.06.2023 становить 629,67 грн. з розрахунку 1 польський злотий - 8,9425 грн.), непомітно вийшла з приміщення квартири та розпорядилась викраденим речами на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_13 майнової шкоди на загальну суму 7069,67 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинила повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, 03.09.2023 близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу бару «Софія», що за адресою м. Дрогобич, вул. П.Орлика, 3а, під час розмови зі своїм знайомим ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою ОСОБА_9 , попросила з мстою послухати музику його мобільний телефон марки «Теспо Spark8С» іmei: НОМЕР_3 іmei: НОМЕР_4 вартістю 5129,10 гривень, який пообіцяла в подальшому віддати, проте, скориставшись тим, що потерпілий зайшов за покупками у магазин «Сова», що розташований на вул. Мазепи, 22 у м. Дрогобичі, а в цей час ОСОБА_7 за попередньою домовленістю з ним повинна була зачекати його поблизу магазину утримуючи при цьому в руках мобільний телефон потерпілого, покинула місце очікування, заволодівши майном останнього та в подальшому розпорядилася ним на власний розсуд, здавши о 16 год. 31 хв. 03.09.2023 вказаний телефон у відділення ПТ «Ломбард Фінанс», що розташований за адресою: м. Дрогобич, вул. Мазепи, 12, чим спричинила потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинила повторне заволодіння чужого майном шляхом зловживанням довірою, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

На цей вирок суду захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій покликається на несправедливість вироку у частині призначеного ОСОБА_7 покарання, з яким сторона захисту не погоджується. Вказує, що суд першої інстанції не врахував того, що ОСОБА_7 визнала свою вину у скоєному, щиро розкаялася, характеризується посередньо, потерпілі в судовому засіданні просили суд першої інстанції її суворо не карати та не позбавляти волі, а тому на переконання сторони захисту є наявні підстави для застосування вимог ст.69 КК України та звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на три роки.

При апеляційному розгляді справи захисник підтримав подану апеляційну скаргу, з наведених у ній мотивів, навів аналогічні доводи у судовому засіданні та просив таку задоволити.

Прокурор заперечив апеляційну скаргу захисника з огляду на безпідставність такої, та просив залишити без змін оскаржуване судове рішення.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, за встановлених судом першої інстанції обставин, та кваліфікація її дій в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому судом апеляційної інстанції вирок суду у цій частині не переглядається.

Перевіривши апеляційні доводи захисника ОСОБА_6 у частині призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання у кримінальному провадженні, залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання у цілому.

Колегією суддів встановлено, що призначене ОСОБА_7 у повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Так, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 покарання місцевим судом враховано, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, яка раніше судима, визнала себе винною повністю, відшкодувала потерпілому заподіяну шкоду, щиросердечно розкаюється, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, негативно характеризується, позбавлена батьківських прав щодо своїх неповнолітніх дітей, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування завданої шкоди, обставини, що обтяжують покарання - відсутні.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у повній мірі відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

На думку колегії суддів, такі висновки місцевого суду з урахуванням обставин цього кримінального провадження відповідають принципам законності, індивідуалізації та справедливості призначення покарання.

При апеляційному розгляді не встановлено підстав для призначення обвинуваченій ОСОБА_7 більш м`якого покарання, в тому числі, із застосуванням вимог ст.69 КК України, а також застосування вимог ст.75 КК України, з огляду обставини вчинених кримінальних правопорушень та особу обвинуваченої ОСОБА_7 ..

За наслідками апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено обставин, які б свідчили, що призначене ОСОБА_7 покарання є занадто суворим, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 до задоволення не підлягає, оскільки не містить правових підстав для зміни оскаржуваного вироку, зокрема у частині призначеного обвинуваченій покарання.

При перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність чи порушень вимог кримінального процесуального закону, що мало б наслідком скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: