УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,

цивільного позивача ОСОБА_7 ,

представника потерпілих та цивільного позивача ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000783 від 26.07.2023, який надійшов до суду 08.11.2023 з Володимирської окружної прокуратури Волинської області, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ

08 листопада 2023 року до Володимир-Волинського міського суду Волинської області надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 , згідно якого останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвалою суду від 09.11.2023 у кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання.

Ознайомившись з обвинувальним актом, заслухавши в підготовчому судовому засіданні думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що вищевказане кримінальне провадження підсудне Володимир-Волинському міському суду Волинської області, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для прийняття рішення, передбаченого пунктами 1-4 ч.3 ст.314 КПК України відсутні, а тому необхідно призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні, з викликом у судове засідання учасників судового провадження.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні цивільні позивачі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 звернулися до суду з клопотаннями, в яких просять накласти арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_9 , а саме: автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та земельну ділянку кадастровий номер :04:001:2681, з метою забезпечення заявлених ними цивільних позовів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Представник цивільних позивачів адвокат ОСОБА_8 і прокурор ОСОБА_3 підтримали заявлені клопотання та просили їх задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_10 в підготовчому судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотань цивільних позивачів через їх необгрунтованість та безпідставність.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання та долучені до них документи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч.2 ст.131, ч.1 ст.170 Розділу ІІ КПК України).

Згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч.6 ст.170 КПК України).

При цьому, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (ч.8 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що в рамках кримінального провадження потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також цивільним позивачем ОСОБА_7 заявлені цивільні позови до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням. При цьому, потерпілий ОСОБА_4 просить стягнути з обвинуваченого в свою користь матеріальну шкоду пов`язану з лікуванням у розмірі 52 565,62 грн та моральну шкоду в розмірі 500 000,00 грн. Потерпіла ОСОБА_5 просить стягнути з обвинуваченого в свою користь матеріальну шкоду пов`язану з лікуванням у розмірі 17 822,60 грн та моральну шкоду в розмірі 500 000,00 грн. Цивільний позивач ОСОБА_7 зі своєї сторони просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в розмірі 273 604,61 грн, моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн, а також понесені ним витрати за проведення експертизи в розмірі 5500,00 грн.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 363114821 від 24.01.2024 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_9 на праві власності належать земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:2681, площею 2 га, та автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_3 .

На підставі наведеного, враховуючи наявність у кримінальному провадженні цивільних позовів, беручи до уваги розмір шкоди зазначеної цивільними позивачами в позовах, а також те, що не застосування арешту може призвести до приховування чи відчуження обвинуваченим належного йому майна, що в подальшому може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду в частині відшкодування шкоди, враховуючи наслідки арешту майна для обвинуваченого, виходячи із засад розумності та співмірності розміру шкоди, заявленої в позовах, вартості майна, на яке накладається арешт, суд вважає можливим клопотання цивільних позивачів задовольнити та накласти арешт на належне ОСОБА_9 майно, а саме на автомобіль, заборонивши обвинуваченому розпоряджатися та користуватися ним, та земельну ділянку із забороною нею розпоряджатися. На думку суду такий спосіб арешту майна буде найменш обтяжливим для обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.170-173, 314, 314-1, 315, 316 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні у приміщенні Володимир-Волинського міського суду Волинської області на 12 год 00 хв 05 лютого 2024 року, за участю учасників судового провадження.

Клопотання цивільних позивачів ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про накладення арешту на майно обвинуваченого з метою забезпечення цивільних позовів - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_3 , що належить обвинуваченому ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , шляхом заборони розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :04:001:2681, площею 2 га, що належить обвинуваченому ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , шляхом заборони розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала в частині арешту майна підлягає негайному виконанню.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити цивільним позивачам та обвинуваченому для відома, у Володимирський відділ державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Львів) для виконання.

Ухвала суду в частині накладення арешту майна може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 30.01.2024.

Головуючий ОСОБА_1