Справа № 638/1998/18
Провадження № 1-кс/638/2756/23
УХВАЛА

Іменем України

13 грудня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Слідчого суддя - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 18 серпня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000457 від 29 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2023 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 18 серпня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000457 від 29 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 КК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що постанова є явно необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Особа, який подав скаргу у судове засідання не з`явився. У заяві до слідчого судді просить розглядати скаргу у його відсутності, підтримав доводи скарги.

Представник відділу проліції та прокурор не з`явились, повідомлені належним чином, їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами розгляду скарги слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Для повного та всебічного розгляду скарги судом були витребувані у ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області матеріали кримінального провадження №0000457 від 29 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 КК України.

Встановлено, що 29.01.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення за ст. 356 КК України. Органом досудового розслідування визначено Шевченківський ВП ГУНП в Харківській області (зараз - ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області).

Зі змісту ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.01.2018 року (справа № 638/19060/20), на підставі якої відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР, вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, якою просив зобов`язати начальника Дзержинського ВП ГУНП в Харківській області відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявами від 03.12.2017 року та від 04.12.2017 року про вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування скарги зазначалося, що 03.12.2017 року та 04.12.2017 року в кав`ярні були порушені його права як споживача, а також порушені торгівельні правила, що кваліфікується за ст. 155 КУпАП. Таким чином заявник наголошує, що незважаючи на подані 03-04.12.2017 року заяви про вчинення кримінального правопорушення, посадовими особами Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області не було внесено відповідні відомості до ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді від 16.01.2018 року (справа № 638/19060/17) задоволено скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та зобов`язано уповноважену особу Шевченківського відділу поліції ГУНП в Харківській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами, поданими ОСОБА_3 03-04.12.2017 року, про вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

Постановою старшого слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 18.08.2018 року про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження №0000457 від 29 січня 2018 року закрито за відсутністю події кримінального правопорушення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог п. 1 ч. 1ст.91КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбаченихст. 91 КПК України, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора.

Виходячи зі змісту ст. ст.2,284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження (ст. 110 КПК України).

Отже, слідчий суддя, на якого КПК України покладає обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, під час досудового розслідування зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад усіх обставин, за яких заявник вважав, що особою вчинено злочин, та чи усі ці обставини перевірені та їм надана належна правова оцінка.

Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2, 284 КПК України).

У порушення вимог процесуального закону, постанова старшого слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 18.08.2018 року про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження №0000457 від 29 січня 2018 року не є мотивованою, а її зміст не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, в ухвалі слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 16.01.2018 року (справа № 638/19060/17) було зазначено короткий зміст заяви ОСОБА_3 про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення.

Однак відомості за цією заявою були внесені до ЄРДР за попередньою кваліфікацією ст. 356 КК України, що не відображає повного змісту даної заяви, з огляду на зазначені ОСОБА_3 факти.

Так, статтею 356 КК України передбачена відповідальність за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

З матеріалів кримінального провадження №0000457 від 29 січня 2018 року взагалі не зрозуміло чи надано слідчим оцінку заяві ОСОБА_3 , на підставі якої відмості були внесені до ЄРДР.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000457 від 29 січня 2018 року допитані в якості свідків лише працівники УПП, проте працівники кав`ярні не допитані.

Також не встановлені та не допитані свідки та очевидці події, які сталися 03-04.12.2018 року за адресою: м. Харків, вул. О.Яроша, 12.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» (№ 13/04/2011) зазначено, що обов`язок захищати право на життя за статтею 2 Конвенції, розтлумаченою у поєднанні з загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції, яка зобов`язує «гарантувати кожному, хто перебуває під [її] юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування, коли особу вбито в результаті застосування сили. Розслідування має бути, inter alia, ретельним, безстороннім і сумлінним (див. згадане вище рішення у справі "МакКанн та інші проти Сполученого Королівства", пункти 161-163, рішення у справі "Кая проти Туреччини" (Kaya v. Turkey), від 19 лютого 1998 року, пункт 105, Reports of Judgments and Decisions 1998-I, та у справі "Чакічі проти Туреччини" (Cakici v. Turkey) [GC], заява N 23657/94, пункт 86, ECHR 1999-IV). За загальним правилом вважається необхідним, щоб особи, які відповідальні за розслідування і здійснюють його, були незалежними від тих, хто причетний до відповідних подій (див., наприклад, рішення у справах "Ґулеч проти Туреччини" (Gulec v. Turkey), пункти 81-82, Reports 1998-IV, та "Оґур проти Туреччини" (Ogur v. Turkey) [ВП], заява N 21594/93, пункти 91-92, ECHR 1999-III). Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні були вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців, доказів експертиз і, в разі потреби, висновків розтину тіла, які надають повну і точну інформацію про тілесні ушкодження, а також результати об`єктивного аналізу медичних висновків, включно з висновками про причину смерті (див., наприклад, рішення у справі «Карабуля проти Румунії» (Carabulea v. Romania), N 45661/99, пункт 130, від 13 липня 2010 року). Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити причину смерті або відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Суд приходить до висновку, що обґрунтування підстав для закриття кримінального провадження, викладене слідчим у постанові від 18.08.2018 року, у даному випадку є не логічним та суперечить тим відомостям, які підлягали дослідженню в межах кримінального провадження №0000457 від 29 січня 2018 року.

Положеннями ч. 5 ст. 110 КПК України передбачено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити, зокрема, зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Слідчий суддя погоджується із особою, яка подала скаргу, і вважає, що постанова про закриття кримінального провадження №0000457 від 29 січня 2018 року підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню до ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування, при проведенні якого потрібно виконати усі необхідні слідчі дії для повного та об`єктивного встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя не наділений процесуальним законодавством повноваженнями визнавати протиправним рішення дізнавача щодо закриття кримінального провадження.

Відповідно ч. 1ст. 304 КПК України постанова слідчого може бути оскаржена в десятиденний строк з моменту отримання постанови. Постанову заявник у встановленому порядку не отримував, принаймні докази зворотного в матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд приходить до висновку, що строки для звернення до суду із вказаною скаргою не пропущені.

Керуючись ст.ст.303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 18 серпня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000457 від 29 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 КК України - задовольнити частково.

Скасувати постанову від старшого слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 18 серпня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000457 від 29 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 КК України.

Матеріали кримінального провадження №0000457 від 29 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 КК України повернути до ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слічий суддя ОСОБА_1