У Х В А Л А

Справа №377/805/23

Провадження №1-кс/377/93/23

27 грудня 2023 року слідчий суддя Славутицького міського суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Вишгородського районного управління поліції ГУНП в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 05 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

25 грудня 2023 року до суду надійшло клопотання дізнавача СД відділення поліції №2 Вишгородського районного управління поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, у якому вона просить накласти арешт на майно вилучене під час обшуку 21.12.2023 року в квартирі АДРЕСА_1 , в якій зареєстрований ОСОБА_4 .

В судове засідання дізнавач сектору дізнання відділення поліції №2 Вишгородського районного управління поліції ГУНП в Київській областіне прибув, до суду подано заяву про розгляд клопотання без її участі, через невідкладні слідчі дії.

Власники майна про час та місце судового розгляду клопотання повідомлялись за адресою проживання. Від отримання судової повістки відмовились.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звуко - та відео - записувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали, додані до клопотання, вважаю правильним зробити наступний висновок.

Згідно частини 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

Частиною другою ст.167 КПК України встановлюється, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі ухвали слідчого судді Славутицького міського суду Київської області про надання дозволу на обшук від 19 грудня 2023 року справа №377/805/23, провадження №1-кс/377/91/23, 21 грудня 2023 року в період часу з 13 години 05 хвилин по 14 годину 35 хвилин було проведено обшук у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної спільної власності належить: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , де зареєстрований ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання та вилучення знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

В ході проведення вказаного обшуку було виявлено та вилучено:

- банківська картка АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 дійсна до 11/25;

- банківська картка «Монобанк» № НОМЕР_2 дійсна до 05/28; - упаковані до спец-пакету PSP 1194473;

- мобільний пристрій марки «ОРРО А55» у чохлі з принтом IMEI: НОМЕР_3 з коробкою до нього та встановленою сім-карткою мобільного оператора «Vodafon» НОМЕР_4 упакований до спец-пакету PSP 7133199;

21 грудня 2023 року дізнавачем у кримінальному провадженні винесена постанова про визнання банківської картки АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 дійсна до 11/25, банківської картки «Монобанк» № НОМЕР_2 дійсна до 05/28, та мобільного пристрою марки «ОРРО А55» у чохлі з принтом IMEI: НОМЕР_3 з коробкою до нього та встановленою сім-карткою мобільного оператора «Vodafon» НОМЕР_4 , речовими доказами з визначенням місця їх зберігання в порядку ст. 98 КПК України.

Вилучені під час проведення обшуку вищевказані речі, у своїй сукупності будуть являтися доказом у складі кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Згідно ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

На виконання ч.1 ст.171 КПК України дізнавач звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою збереження тих об`єктів, які мають статус речового доказу, збереження таких речових доказів необхідне з самого початку встановлення їх наявності, для запобігання змінам, знищенню та відчуженню для збереження речових доказів у кримінальному провадженні та проведення відповідних експертиз та після проведення необхідних слідчих дій.

Слідчим суддею зазначається, що накладення арешту на вказане майно вважається за необхідним з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, забезпечення можливості проведення відповідних судових експертиз.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане вище майно з метою збереження речових доказів, на підставі чого клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170,171,172 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Вишгородського районного управління поліції ГУНП в Київській області - задовольнити.

Накласти арешт на:

- банківську картку АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 яка дійсна до 11/25,

- банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_2 яка дійсна до 05/28 які упаковані до спец-пакету PSP 1194473,

- мобільний пристрій марки «ОРРО А55» у чохлі з принтом IMEI: НОМЕР_3 з коробкою до нього та встановленою сім-карткою мобільного оператора «Vodafon» НОМЕР_4 які упаковані до спец-пакету PSP 7133199

які вилучено у ході проведення обшуку від 21.12.2023 року у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , оскільки вказані речі містять відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Заборонити ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Відповідальним за зберігання, визначити дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Вишгородського районного управління поліції ГУНП в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1