УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 572/547/21

26 грудня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора вкримінальному провадженні про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000888 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.240-1 КК України.

Прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 подав до суду клопотання про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням в житло та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, та ч. 1 ст.240-1 КК України, як незаконне придбання, перевезення та зберігання бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами

Вважає, що обвинувачений спробує переховуватись від суду. Кримінальні правопорушення, які інкримінуються останньому передбачають покарання у вигляді позбавлення волі, а відтак тяжкість покарання, якому може бути підданий обвинувачений, можна законно розглядати, як підставу, що може спонукати останнього до втечі. В обґрунтування ризику вказує, що останній також може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, доказом чого є те, що злочин в якому обвинувачується ОСОБА_3 пов`язаний із застосуванням насильства над потерпілим ОСОБА_6 , а свідками під час попереднього розгляду вказаного кримінального провадження Сарненським районним судом Рівненської області відмовилися від дачі показів відносно ОСОБА_3 . Також є ризик вчинення обвинувачем іншого кримінального правопорушення, оскільки останній є особою раніше судимою за корисливі злочини. Окрім цього, особа обвинуваченого є небезпечною, так як останній вчиняв кримінальні правопорушення із застосуванням насильства до потерпілого.

Тобто на даний час наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений спробує незаконно впливати на учасників процесу, переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні заперечила проти клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу виді тримання під вартою вказавши, що прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри та недоведено належними та допустимими доказами наявність ризиків на підтвердження того, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Просила відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного браслету.

Обвинувачений ОСОБА_3 також заперечував проти застосування відносно нього заходу у виді тримання під вартою зазначаючи, що прокурором не доведено його вини у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, керуючись ст. ст. 176-183 КПК України приходить до наступних висновків.

Так, ухвалою Рівненського апеляційного суду від 01.11.2023 скасовано вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 24.07.2023 року, яким обвинуваченого ОСОБА_3 було засуджено до 12 років позбавлення волі, відносно ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 30.12.2023.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України суд за клопотанням учасника судового провадження має право обрати запобіжний захід забезпечення кримінального провадження. Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження кримінально-процесуальний кодекс України визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби судового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

У відповідності до вимог ст.194 КПК України суд встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187 та ч.1 ст.240-1 КК України.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому до нього може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на підставі п.4 ч.1 ст.183 КПК України при доведенні прокурором існування ризиків кримінального провадження, визначених ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд вважає, що прокурором належним чином обґрунтовано, що обставини, які стали підставою для тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 продовжують існувати, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Зокрема, існує ризик того, що обвинувачений спробує незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, шляхом погроз, вмовляння чи переконання у дачі вигідних для нього показань, оскільки кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до категорії тяжких злочинів, а свідки в кримінальному провадженні не допитані (п.3 ч.1 ст.177 КПК України) .

Зважаючи, що відповідно до ч.6 ст.12 КК України, кримінальні правопорушення за ступенем тяжкості відносяться до тяжких, санкція ч.4 ст.187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, тому будучи на волі обвинувачений може переховуватись від суду, тобто існує ризик ухилення останнього від кримінальної відповідальності (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Крім того, ОСОБА_3 є раніше судимим за корисливі злочини. Тобто, ОСОБА_3 притягався до кримінальної відповідальності, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність його для оточуючих громадян, та про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України- вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене та враховуючи дані про особу обвинуваченого, спосіб життя обвинуваченого, обставин вчинення кримінальних правопорушень, зокрема із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наявності відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності, за вчинення корисливих злочинів, а також на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Крім того, доказів обставин, на які посилається сторона захисту в обгрунтування обрання ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, стороною захисту суду не було надано.

За наведеного доводи сторони захисту про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 менш суворого запобіжного заходу, на думку суду, є необґрунтованими та невиправданими, а застосування домашнього арешту не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.

Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд також не вбачає можливості застосувати заставу, оскільки ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Згідно ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.240-1 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, тобто до 23 лютого 2023 року, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

СуддяОСОБА_1