Справа № 202/4245/19
Провадження № 1-в/202/55/2024
УХВАЛА

Іменем України

11 січня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, а також ознайомившись з матеріалами кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

11 грудня 2023 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, а саме: скасувати арешт нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , який був накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2018 року № 202/6326/18 (провадження № 1кс/202/6656/2018). Скасувати заборону щодо користування та розпорядження вищевказаним майном - квартирою АДРЕСА_1 , яка була накладена ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2018 року № 202/6326/18 (провадження № 1кс/202/6656/2018). Скасувати арешт нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , який був накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2018 року № 202/6399/18 (провадження № 1кс/202/6796/2018).

Від адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, відповідно до якої заявник клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, заяв про відкладення судового засідання не надавав.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, заяв про відкладення судового засідання не надавав.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000909 внесене до ЄРДР 09 жовтня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч. 4 ст. 358 КК України; матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувало кримінальне провадження №0000909 внесене до ЄРДР 09 жовтня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 190, ч.4 ст.358 КК України.

В рамках вищезазначеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2018 року було задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Також, судом встановлено, що в рамках кримінального провадження №000907 від 04.10.2018 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2018 року також було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Як слідує із ухвали слідчого судді від 11 жовтня 2018 року, вищевказаний арешт було накладеноу тому числі з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України.

10 липня 2020 року було розглянуто кримінальне провадження №0000909, ухвалено вирок Індустріального районного суду міста Дніпропетровська відповідно до якого ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі з іспитовим строком один рік, а також з ОСОБА_5 стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_6 442 000 гривень, за рахунок спричиненої майнової шкоди. Вирок набрав законної сили 12 серпня 2020 року.

Частиною 1 статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Крім того, відповідно до ч.4 ст.170 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно із п.14 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніву і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 10 липня 2020 року, встановлено, що 22 серпня 2018 року о 18 годині 30 хвилин, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , на підставі наданих завідомо підроблених документів, будучи введеною в оману, посвідчила договір купівлі-продажу № 927 від 31 серпня 2018 року квартири АДРЕСА_1 , бланк № 895507 серії ННК за яким обвинувачений ОСОБА_5 продав ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 , таким чином квартира АДРЕСА_1 незаконно, з використанням завідомо підроблених офіційних документів, вибула з права власності ОСОБА_8 .

Судом встановлено що дійсно, питання про скасування арешту з квартири АДРЕСА_1 вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2020 року вирішено не було, саме з метою забезпечення належного виконання вироку суду в частині стягнення коштів за рахунок спричинення майнової шкоди на користь потерпілого.

Оскільки, матеріали клопотання заявника ОСОБА_3 не містять жодних підтверджуючих доказів, що спричинена майнова шкода, яка завдана внаслідок кримінального правопорушенняпотерпілому ОСОБА_6 була повністю відшкодована та у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту з квартири АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2018 року, а також ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 170-174, 369-372, 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У скасуванні арешту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , який був накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2018 року № 202/6326/18 (провадження № 1кс/202/6656/2018) - відмовити.

У скасуванні заборони щодо користування та розпорядження вищевказаним майном - квартирою АДРЕСА_1 , яка була накладена ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2018 року № 202/6326/18 (провадження № 1кс/202/6656/2018) - відмовити.

У скасуванні арешту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , який був накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2018 року № 202/6399/18 (провадження № 1кс/202/6796/2018) - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Головуюча ОСОБА_1