Справа № 134/196/24
УХВАЛА

про арешт майна

29 січня 2024 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

Слідчий суддя Крижопільського районного суду ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000025 від 27 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про арешт майна.

Вказав, що 27.01.2024 до ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області із заявою звернулась ОСОБА_4 про те, що в період часу із 24.01.2024 по 27.01.2024 невстановлені особи шляхом відчинення вікна та зриву замків вхідних дверей проникли до належного їй житлового будинку по АДРЕСА_1 звідки вчинили крадіжку речей, а саме посуду, килимів, одіял, газової настільної плити.

27.01.2024 за даним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України.

В ході розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_5 проходячи військову службу на посаді номера обслуги 2 протитанкового відділення взводу роти вогневої підтримки в порушення ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 41 Конституції України, у період часу із 24.01.2024 по 27.01.2024, більш точної дати та часу не встановлено, в смт Піщанка Тульчинського району Вінницької області, з метою крадіжки чужого майна, через хвіртку зайшов на подвір`я домогосподарства належного ОСОБА_4 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, з метою наживи та звернення чужого майна на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, діючи умисно, шляхом зриву замка вхідних дверей проник до приміщення будинку, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав звідти речі належні ОСОБА_4 , а саме: два килими, газову двохконфорну настільну плитку «Greta», 8 (вісім) рушників, штори, одіяло, плед, каструлю фарфорову із кришкою, тарілки, чим завдав майнової шкоди потерпілій.

Викрадені речі ОСОБА_5 , переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де розпорядився ними на власний розсуд і зберігав.

27.01.2024 ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у вчиненні крадіжки із будинку ОСОБА_4 .

Після його затримання за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 проведено обшук.

Під час обшуку в кімнатах будинку виявлено та вилучено речі, що були викрадені із будинку ОСОБА_4 , а саме: одіяло синього кольору із жовтими квітами, одіяло шерстяне коричневого кольору, килим синього кольору із візерунками, два коричневих килими, плед червоного кольору, штори у кількості 2 шт. срібного кольору з коричневими візерунками, штори у кількості 2 шт. золотистого кольору, доріжку коричневу із світлими візерунками, доріжку коричневу із полосами, рушники у кількості 8 шт., одну плоску тарілку та 5 глибоких тарілок, газову настільну двох камфорну плитку «Greta» коричневого кольору, каструлю-супницю.

Крім того виявлено та вилучено мобільний телефон належний ОСОБА_5 марки «Doogee» та пару чоловічого взуття, у яке ОСОБА_5 міг бути взутий під час вчинення злочину.

Необхідність арешту вилучених речей обгрунтована тим, що відповідно до ст. 98 КПК України, вони є речовими доказами у кримінальному провадженні, та можуть бути реалізовані, знищені можливі сліди вчинення кримінального правопорушення, або в інший спосіб знищено ідентифікаційні ознаки, а тому є необхідність забезпечити цілісність вказаного майна та недопущення інших незаконних дій стосовно нього, вжити заходів щодо забезпечення їхньої схоронності через арешт та подальше передання на зберігання до кімнати речових доказів.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав.

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали, додані до клопотання, приходжу до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно з наступних підстав.

Клопотання про арешт майна, подане заступником начальника СВ Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 відповідає вимогам статті 171 КПК України, підстав для його повернення ініціатору не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 та 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим Відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області доведено необхідність накладення арешту на майно; наявність достатніх підстав вважати, що зазначені речі є предметом скоєного кримінального правопорушення та має суттєве значення для встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення, необхідність проведення відповідних слідчих дій, а також збереження речових доказів.

Статтею 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження, якими зокрема є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховується правова підстава для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України; розмір можливої конфіскації майна та розмір можливого цивільного позову про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З огляду на вище викладене приходжу до висновку, що з метою запобігання настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також для проведення необхідних слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні як речових доказів, слід задовольнити клопотання та накласти арешт на майно.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Приймаючи до уваги, що вище зазначені речі є предметом злочину, можуть бути фізично вилученими, тому необхідно вжити заходів збереження, з метою усунення реальної загрози втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Приймаючи до уваги, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати, пошкодження, знищення майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а подальше використання вказаного майна містить зазначені ризики, а в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначені вище речі - є предметом скоєного кримінального правопорушення, мають суттєве значення для встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою проведення необхідних слідчих дій, а також з метою збереження речового доказу, приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на вище зазначене майно.

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Накласти арешт на одіяло синього кольору із жовтими квітами, одіяло шерстяне коричневого кольору, килим синього кольору із візерунками, два коричневих килими, плед червоного кольору, штори у кількості 2 шт. срібного кольору з коричневими візерунками, штори у кількості 2 шт. золотистого кольору, доріжку коричневу із світлими візерунками, доріжку коричневу із полосами, рушники у кількості 8 шт., одну плоску тарілку та 5 глибоких тарілок, газову настільну двох камфорну плитку «Greta» коричневого кольору, каструлю-супницю, що належать ОСОБА_4 , які передати на зберігання власнику, обмеживши її у праві відчуження даних речей до вирішення справи по суті.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Doogee» та пару чоловічого взуття, що належать ОСОБА_5 , які передати на зберігання до кімнати речових доказів ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області до вирішення справи по суті.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя