КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/5277/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 липня 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на майно ОСОБА_8 , яке було вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка :66:599:0009, а саме на:

- кошти в сумі 8200 євро;

- кошти в сумі 150000 гривень;

- кошти в сумі 21500 доларів США.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_7 подав в інтересах власника майна ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді, просить скасувати цю ухвалу і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволення клопотання прокурора про арешт майна.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що повний текст оскаржуваної ухвали він отримав лише 08 серпня 2023 року, у зв`язку з чим неможливо було підготувати та подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.

Стосовно ухвали слідчого судді, то представник ОСОБА_7 вважає її незаконною і необґрунтованою. Зокрема, апелянт стверджує, що ОСОБА_8 не має жодного відношення до кримінального провадження № 0001654 від 23 листопада 2022 року, а також до господарської діяльності ТОВ «І.Б.К. Девелопмент» (). При цьому автор апеляції запевняє, що ТОВ «НІДКОМ» (), співзасновником якого є громадянин ОСОБА_9 , не здійснювало фінансово-господарських відносин з ТОВ «І.Б.К. Девелопмент» ().

Також представник вказує, що, відповідно до виписок за рахунками в AT «Райффайзен Банк», ТОВ «НІДКОМ» виконувало роботи з поточного та капітального ремонту житлових будинків на території міста Бучі Київської області, згідно з укладеними договорами підряду з Департаментом регіонального розвитку Київської обласної державної адміністрації, за які Замовником були зараховані кошти у відповідних розмірах. Для забезпечення виконання ремонтних робіт на вказаних об`єктах, як стверджує апелянт, ТОВ «НІДКОМ» використовувало отримані кошти Замовника на придбання будівельних матеріалів та обладнання шляхом зарахування коштів у відповідних розмірах на рахунки постачальників. При цьому автор апеляції зауважує, що, згідно з вказаними банківськими виписками, відсутні факти зарахування ТОВ «НІДКОМ» безготівкових коштів на особисті (власні) рахунки ОСОБА_10 . Крім того, апелянт наголошує, що ОСОБА_8 було зараховано власні кошти на рахунок НОМЕР_1 , відкритий ТОВ «НІДКОМ» в AT «Райффайзен Банк», на загальну суму 250000 гривень, у вигляді надання фінансової безвідсоткової поворотної допомоги.

Далі в апеляційній скарзі представник звертає увагу, що вилучені, згідно з протоколом обшуку від 24 липня 2023 року, копії довідок та заяв на видачу готівки не були долучені до матеріалів клопотання про арешт майна, що позбавило можливості слідчого суддю перевірити походження вилучених коштів, а також можливості встановити право власності громадянина ОСОБА_8 на грошові кошти. Як відмічає апелянт, зазначеними документами підтверджено набуття права власності подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_11 на готівкові кошти для забезпечення ведення спільного господарства, у тому числі на готівкові кошти, які були вилучені під час обшуку місця проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, автор апеляції зазначає, що право власності ОСОБА_8 на вилучені під час обшуку готівкові кошти підтверджується і довідкою від 26 липня 2023 року № 3344, якою повідомлено, що на ім`я ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в Головному управлінні по місту Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» відкрито картковий рахунок № НОМЕР_3 в доларах США та 23 лютого 2022 року з вказаного рахунку було видано готівкові кошти через касу банку на суму 100000 доларів США.

Також представник ставить до відому, що ОСОБА_8 зареєстрований фізичною особою-підприємцем та від зайняття підприємницькою діяльністю за перше півріччя 2023 року ним отримано доходи у відповідних розмірах і сплачено до державного бюджету єдиний податок, що підтверджено, зокрема, податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за липень 2023 року, квитанцією № 2 про відправку податкової декларації 27 липня 2023 року в ГУ ДПС у місті Києві та поясненням ФОП ОСОБА_9 від 27 липня 2023 року.

Таким чином, апелянт стверджує, що зазначені документи у повному обсязі підтверджують спільне право власності подружжя ОСОБА_8 і ОСОБА_11 на готівкові кошти, які були вилучені 24 липня 2023 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , та джерело їх походження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді має бути поновлений представнику ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , як пропущений з причин, викладених у вищенаведеній апеляційній скарзі і, крім того, пов`язаних зі зверненням до суду першої інстанції в порядку ст. 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна, які суд апеляційної інстанції визнає поважними, а його апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001654, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

24 липня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва № 757/28038/23-к було проведено обшук у будинку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка :66:599:0009, яка зареєстрована за ОСОБА_11 , під час якого було виявлено та вилучено майно, а саме:

- кошти в сумі 8200 євро;

- кошти в сумі 150000 гривень;

- кошти в сумі 21500 доларів США.

25 липня 2023 року постановою слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_12 зазначені грошові кошти, які були вилучені за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка :66:599:0009, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001654.

26 липня 2023 року (клопотання датоване 25 липня 2023 року) прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_8 , яке було вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка :66:599:0009, а саме на:

- кошти в сумі 8200 євро;

- кошти в сумі 150000 гривень;

- кошти в сумі 21500 доларів США.

Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечити збереження зазначених грошових коштів як речових доказів у кримінальному провадженні.

27 липня 2023 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва вказане клопотання прокурора про арешт майна було задоволено.

Задовольняючи наведене клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження № 0001654, про накладення арешту на майно ОСОБА_8 , яке було вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка :66:599:0009, а саме на:

- кошти в сумі 8200 євро;

- кошти в сумі 150000 гривень;

- кошти в сумі 21500 доларів США, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, які додані до клопотання, і прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на майно ОСОБА_8 , яке було вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка :66:599:0009, а саме на:

- кошти в сумі 8200 євро;

- кошти в сумі 150000 гривень;

- кошти в сумі 21500 доларів США, з огляду на те, що зазначені грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на наступні обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Зокрема, посилаючись у клопотанні, що майно ОСОБА_8 , яке було вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка :66:599:0009, а саме:

- кошти в сумі 8200 євро;

- кошти в сумі 150000 гривень;

- кошти в сумі 21500 доларів США, є об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та відповідають критеріям речового доказу, регламентованим ст. 98 КПК України, прокурор повинен був зібрати і надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

Між тим, жодних належних та допустимих доказів цьому в клопотанні про арешт майна і в матеріалах, які додані до клопотання, не міститься, а саме в матеріалах провадження відсутні відомості, які б давали розумні підстави та підозри вважати, що зазначені грошові кошти були набуті кримінально протиправним шляхом або були об`єктом кримінально протиправних дій, у зв`язку з чим колегія суддів за наявними в матеріалах провадження документами не вбачає підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_8 , яке було вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка :66:599:0009, а саме на:

- кошти в сумі 8200 євро;

- кошти в сумі 150000 гривень;

- кошти в сумі 21500 доларів США, з метою забезпечення їх збереження як речових доказів у кримінальному провадженні.

З огляду на вищенаведене, як переконана колегія суддів, постанова слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_12 від 25 липня 2023 року про визнання майна ОСОБА_8 , яке було вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка :66:599:0009, а саме:

- коштів в сумі 8200 євро;

- коштів в сумі 150000 гривень;

- коштів в сумі 21500 доларів США, речовими доказами у кримінальному провадженні є нічим іншим, як звичайною формальністю, оскільки в ній навіть не визначено, якому чи яким критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, відповідають ці грошові кошти. Тому арешт на зазначені грошові кошти з метою забезпечення збереження їх як речових доказів у кримінальному провадженні накладений слідчим суддею безпідставно.

В свою чергу, як встановила колегія суддів, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, мотивуючи своє рішення про накладення арешту на зазначені грошові кошти, посилається на аргументи слідчого, який нібито вказав, що існує організована група, яка здійснювала незаконне видобування корисних копалин і може вчинити дії, спрямовані на приховування обставин злочину, продаж вказаної техніки, приховування та її знищення з метою уникнення кримінальної відповідальності та застосування спеціальної конфіскації, оскільки вказаний злочин є тяжким. Наведене обґрунтування взагалі не витримує ніякої критики з огляду на те, що за наявними матеріалами провадження слідчий в жодному із документів таких аргументів не приводив і розгляд клопотання проводився без його участі, причому, досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні перевіряються можливі факти розтрати організованою групою бюджетних коштів з резервного фонду під час реалізації програми із ліквідації наслідків бойових дій та відновлення інфраструктури населених пунктів в умовах воєнного стану, тобто факти можливого вчинення особливо тяжкого злочину, а не факти вчинення тяжкого злочину, яким, за посиланням в оскаржуваній ухвалі, є здійснення незаконного видобування корисних копалин чи продаж якоїсь техніки. Із цього складається враження, що слідчий суддя, вирішуючи питання про накладення арешту на майно ОСОБА_8 , мав перед собою клопотання про накладення арешту на майно іншої особи в іншому кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про формалізм, однобічність, неповноту та необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна і необґрунтована, а апеляційна скарга представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 задоволенню, з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на майно ОСОБА_8 , яке було вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка :66:599:0009, а саме на:

- кошти в сумі 8200 євро;

- кошти в сумі 150000 гривень;

- кошти в сумі 21500 доларів США, як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, та завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 липня 2023 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 липня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на майно ОСОБА_8 , яке було вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка :66:599:0009, а саме на:

- кошти в сумі 8200 євро;

- кошти в сумі 150000 гривень;

- кошти в сумі 21500 доларів США, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на майно ОСОБА_8 , яке було вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка :66:599:0009, а саме на:

- кошти в сумі 8200 євро;

- кошти в сумі 150000 гривень;

- кошти в сумі 21500 доларів США, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4