449/211/23
1-в/465/453/23
У Х В А Л А

судового засідання

17.10.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

лікуючого лікаря-психіатра, представника заявника ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Львові заяву КНП ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом

в с т а н о в и в:

заступник медичного директора з експертизи КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 та лікуючий лікар-психіатр ОСОБА_4 звернулися в суд із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви покликаються на те, що 27 січня 2023 року ОСОБА_6 доставлений конвоєм Національної поліції до приймального відділення КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» для застосування запобіжних заходів у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку на виконання ухвали Галицького районного суду м.Львова від 27.01.2023 року.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова 19.04.2023 року застосовано до ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Не зважаючи на активне медикаментозне лікування та проведену реабілітацію у відділенні досягнути стійкого покращення психічного стану пацієнта не вдається. В динаміці захворювання спостерігається затяжний період формування компенсації психічних проявів. Так, психічний статус визначається: свідомість ясна. Орієнтований в особі та в місці, за біжучим часом не слідкує, приблизно називає дату. При розмові сидить в одноманітній скутій позі, кволо відповідаю з тривалою паузою та часто не відповідає на поставлені запитання, до скоєного не критичний, пояснити свій теперішній стан не може. Говорить тихою, монотонною мовою. Настрій знижений. Емоційно сплощений, монотонний. Мислення в`язке, торпідне з застряганням. Розладів сприняття та маячення не виявляє, заперечує. Поведінка моторно загальмована, квола, часто амбітендентна. Потребує сторонньої допомоги в побутових діях. Періодично буває настороженим, тривожним, розгубленим. Асоціальності не виявляє.

На даний час за своїм психічним станом потребує продовження примусових заходів медичного характеру із суворим наглядом.

На виконання ст.19 Закону України « Про психіатричну допомогу» оглянутий комісією лікарів-психіатрів висновок №212 від 09/10.2023р.), яка прийшла до висновку: ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , діагноз: Дисоціативний розлад, псевдодементний синдром, період формування компенсації. За своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з психіатричної допомоги із суворим наглядом. У зв`язку з чим просять заяву задоволити.

У судовому засіданні лікуючий лікар-психіатр, представник заявника ОСОБА_4 з аяву підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у заяві. Просить продовжити ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечив заяву та вказав, що він буде лікуватись.

Захисник у судовому засіданні заяву про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом відносно ОСОБА_6 не заперечував. Просила продовжити ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Прокурор в судовому засіданні просить задоволити заяву, продовжити ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора щодо задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задоволити виходячи з наступного.

Згідно ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

У відповідності зі ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу, якщо буде потреба продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричної установи повинен направити в суд за місцем знаходження психіатричної установи заяву про продовження такої госпіталізації.

Згідно з ст.19 Закону Про психіатричну допомогу продовження застосування примусових мір медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Згідно вимог ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.

Судом встановлено, що 27.01.2023 року ОСОБА_6 доставлений конвоєм Національної поліції до приймального відділення КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» для застосування запобіжних заходів у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку на виконання ухвали Галицького районного суду м.Львова від 27.01.2023 року.

Згідно ухвали Галицького районного суду м.Львова 19.04.2023 року застосовано до ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Так, 09.10.2023 року ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що на час огляду він страждає: Діагноз: F44.8 - Інші дисоціативні (конверсійні) розлади; псевдодементний синдром. За своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з психіатричної допомоги із суворим наглядом.

До наданої суду заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №212 від 09.10.2023 року, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації, що є підставою для продовження примусового лікування.

Висновок комісії лікарів-психіатрів є переконливим і належним чином вмотивованим, підстав ставити під сумнів його правильність суд не вбачає.

У судовому засіданні також була заслухана позиція лікаря-психіатра ОСОБА_4 , який стверджував, що стан здоров`я ОСОБА_6 після лікування не покращився, досягнути стану ремісії до даного часу не вдалося, тому він потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладуіз суворим наглядом.

За таких обставин, з`ясувавши всі обставини заяви,заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, суд приходить до висновку про обґрунтованість продовження ОСОБА_6 застосування таких примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, оскільки не вбачається, що у ОСОБА_6 покращився стан здоров`я, внаслідок чого відпала б потреба в раніше застосованих заходах, він на даний час страждає - Діагноз: F44.8 - Інші дисоціативні (конверсійні) розлади; псевдодементний синдром, а тому заяву слід задоволити.

Керуючись ст. ст.92-95 КК України, ст. ст. 372, 376, 512-514 КПК України -

постановив:

заяву задоволити.

Продовжити ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її дії.

Повний текст ухвали проголошено 23 жовтня 2023 року об 11 годині 15 хвилин.

Суддя ОСОБА_1