У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0001214 від 22.11.2023 року, -

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

28.12.2023 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 подав до слідчого судді вищевказану скаргу, в якій просить скасувати постанову дізнавача СД Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області від 18.12.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001214 від 22.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України.

В обґрунтування заявленого посилається на те, що 21.11.2023 року громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , був доставлений працівниками Національної поліції України в ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час спільної роботи з ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо виявлення осіб, які ухиляються від виконання свого військового обов`язку та не прибули до РТЦК та СП, під час загальної мобілізації. 21.11.2023 року гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно з ч. 2 ст. 210 КУпАП за порушення ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та винесено постанову за справою про адміністративне правопорушення від 16.10.2023 року. При перевірці військово-облікових даних працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. 21.11.2023 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було доведено до гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 інформацію про правила військового обліку та про наявність кримінальної відповідальності за ухилення призовника, військовозобов`язаного, резервіста від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки (ст. 337 КК України), ухилення від призову на військову службу, під час загальної мобілізації, на підставі Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» (Указом Президента України №735/2023 від 06.11.2023, затвердженого Законом України N3430-1X від 08.11.2023, з 16 листопада 2023 року було продовжено строк проведення загальної мобілізації в Україні на 90 діб), а також ознайомлено із порядком проходження військової служби. 21.11.2023 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було надано направлення гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як військовозобов`язаному на військово-лікарську комісію для визначення ступеня його придатності до проходження військової служби під час загальної мобілізації на особливий період та постановки на облік військовозобов`язаних, однак гр. ОСОБА_4 відмовився від її проходження, що підтверджується актом фіксації факту відмови особи від проходження військово-лікарської комісії від 21.11.2023. В подальшому 21.11.2023 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було доведено до гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 для ознайомлення та підпису попередження про правові наслідки, які можуть бути застосовані згідно з ст. 337 Кримінального кодексу України за ухилення особи від військового обліку. Незважаючи на надані роз`яснення та зроблене працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 попередження, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовився повторно від проходження військово-лікарської комісії для визначення ступеня його придатності до проходження військової служби.

Вказує, що дізнавачем неповно та поверхнево досліджено обставини справи, не здійснено жодних заходів щодо збирання доказової бази та відсутній будь який аналіз норм чинного законодавства України щодо ведення військового обліку військовозобов`язаних. Оскаржувана постанова містить посилання на норми законодавства без чіткого викладу обставин та застосування щодо них відповідних норм права.

Враховуючи вищевикладене, вважає постанову від 18.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0001214 від 22.11.2023 року передчасною, незаконною та необґрунтованою, а відтак такою, що підлягає скасуванню.

Позиції сторін кримінального провадження.

В судове засідання представник ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутності.

Дізнавач у даному кримінальному провадженні в судове засідання не з`явився, про причини не повідомив, пояснень щодо обґрунтованості постановленої ним постанови не надав.

Слідчий суддя враховує, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Однак відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже, слідчий суддя, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності представника скаржника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК України.

Згідно з п. 14 ч.1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Тож, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку слідчого судді, скаргу можливо розглянути по суті і в відсутність представника скаржника.

Частина 3 статті 306 КПК України передбачає, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши зміст поданої скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Дізнавач СД Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_5 , який згідно витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001214 від 22.11.2023 та постанови про призначення дізнавача у кримінальному провадженні від 22.11.2023, не являється дізнавачем, який здійснює досудове розслідування, постановив постанову від 18.12.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001214 від 22.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 337 КК України, за фактом ухилення від військового обліку та проходження ВЛК громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначена постанова підписана дізнавачем СД Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 .

З оскаржуваної постанови видно, що приймаючи вказане рішення дізнавач СД Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_5 керувався ст. 40 та п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме те, що в діях громадянина ОСОБА_4 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 337 КК України, але наявний склад адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 п. 3 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Правова природа даного виду оскарження процесуального рішення слідчого (дізнавача) та прокурора, в порядку п.3 ч.1 ст.303 КПК України, передбачає необхідність перевірки дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування та підстав закриття кримінального провадження.

Процесуальне рішення у формі постанови дізнавача, слідчого та прокурора нормативно регулюється ч.ч. 3, 5-7 ст. 110 КПК України.

Частина п`ята статті 110 КПК України закріплює не лише процесуальну форму (структуру), а й вимоги до змісту постанови дізнавача, слідчого та прокурора. Так, з її змісту вбачається, що таке процесуальне рішення в обов`язковому порядку повинно складатися з трьох частин: вступної; мотивувальної; резолютивної.

Кожна з частин в імперативному порядку повинна містити чітко визначений вичерпний перелік відомостей. Відступлення від цих вимог, їх недотримання, або дотримання у довільній формі автоматично вказує на невідповідність постанови вимогам закону, тобто її незаконність.

Вступна частина постанови повинна містити відомості про: 1) місце і час прийняття постанови; 2) прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову.

Згідно ч. 6 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Застосування належної процедури «fair procedure» (у європейській системі), «dut procуes» (у американській системі) є одним із складових елементів принципу верховенства права, передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

В даному випадку постанова, надрукована від імені дізнавача СД Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , який згідно витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001214 від 22.11.2023 та постанови про призначення дізнавача у кримінальному провадженні від 22.11.2023, не являється дізнавачем, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001214 від 22.11.2023, але підписана дізнавачем СД Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , не являється законною.

Зі змісту ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, вважає, що оскаржувану постанову слід скасувати з наведених вище мотивів.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 110, 284, 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Постанову дізнавача СД Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 18.12.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001214 від 22.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 337 КК України, підписану дізнавачем СД Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , - скасувати.

Матеріали кримінального провадження за №0001214 від 22.11.2023 року - повернути Ужгородському районному управлінню поліції ГУНП в Закарпатській області для подальшого досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8