Справа № 212/8055/23
У Х В А Л А

іменем України

01 лютого 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневого районного суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

у кримінальному провадженні № 0001040 від 20.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

В закритому судовому засіданні брали участь:

прокурор ОСОБА_4

законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_5

представник малолітньої потерпілої - адвокат ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник адвокат ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що на теперішній час, продовжують існувати ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Законний представник малолітньої потерпілої - ОСОБА_5 не заперечувала проти клопотання прокурора, та зазначила, що в грудні 2023 року орендувала окрему квартиру, до якої переїхала разом з дітьми. Ключи від квартири, в якій вони проживали разом з ОСОБА_3 , передала брату обвинуваченого.

Представник малолітньої потерпілої - адвокат ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти клопотання прокурора, просив застосувати домашній арешт, зазначивши , що буде належним чином виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив застосувати цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю посилаючись на те, що прокурором не доведено належними доказами існування наведених ризиків.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Так, ухвалою судді від 06.12.2023 року ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 03.02.2024 року включно.

Суд зазначає, що за ч. 1, 3 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що по зазначеному кримінальному провадженню дослідження доказів ще не розпочато; ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років; потерпілою по зазначеному кримінальному провадженню є малолітня особа, яка є членом його сім`ї. До моменту затримання на протязі незначного періоду часу, а саме з 24.06.2023 року по 15.07.2023 року, був офіційно працевлаштований, де зарекомендував себе з позитивної сторони.

За таких підстав суд вважає, що на теперішній час, встановлені слідчим суддею, під час обрання запобіжного заходу, ризики не зменшились та продовжують існувати, а саме, ризики визначені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватись від суду; незаконно впливати на малолітню потерпілу та малолітніх свідків, а також на законного представника малолітньої потерпілої; вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного суд, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог частини першої статті 197 КПК України, дійшов висновку, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, його особі, та запобігає ризикам, існування яких доведено, і які не зменшилися, є реальними, тому суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого строком на 60 днів.

При цьому доводи обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_7 щодо можливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд визнає голослівними та такими, що суперечать наданим суду матеріалам.

Отже, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 314 - 316, 176 - 178, 183, 194 ,196 - 199, 372, 376, 392 - 395 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 31 березня 2024 року включно.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1