печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , погоджене прокурором першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на те, що Управлінням з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000794 від 14.09.2023 (виділеному із матеріалів кримінального провадження №0000703 від 08.09.2022)за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що колишній співробітник спеціального батальйону міліції ГУМВС України в Донецькій області (молодший сержант міліції, міліціонер взводу № 1 швидкого реагування спеціального батальйону міліції ГУМВС України в Донецькій області), громадянин України ОСОБА_6 , не пізніше 09 травня 2015 року, перебуваючи на території Донецької області, діючи з мотивів не сприйняття діючої влади в Україні, підтримуючи злочинні наміри терористичної організації «Донецька народна республіка», діючи умисно, керуючись власними переконаннями, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення, а також впливу на прийняття рішень органами державної влади та органами місцевого самоврядування України, після захоплення влади бойовиками терористичної організації «ДНР», розуміючи протиправний характер своїх дій, за власною ініціативою, вступив до непередбаченого законом збройного формування терористичної організації «Донецька народна республіка» - загону мобільного особливого призначення «Беркут» «Міністерства внутрішніх справ «ДНР» (скорочена назва російською мовою ОМОН «Беркут»), у складі якого, здійснював ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції.

04.09.2023 органом досудового розслідування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецька, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 258-3 КК України, а саме участі у терористичній організації.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, достатньо доведені доказами наявними в матеріалах досудового розслідування, а саме:

- інформацією Міністерства внутрішніх справ України, відповідно до якої ОСОБА_6 з 12.06.2013 по 24.07.2014 проходив службу в батальйоні міліції особливого призначення «Беркут» (спеціальному батальйоні міліції) ГУМВС України в Донецькій області у спеціальному званні «молодший сержант міліції». На той час командиром вказаного підрозділу був ОСОБА_7 .

- матеріалами виконання доручень слідчого оперативними підрозділами ДВБ Національної поліції, в ході виконання яких отримано фото, - відеоматеріали, якими підтверджується участь ОСОБА_6 у терористичній організації;

- протоколом огляду відеозапису під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6», який містить відеосюжет так званого телеканалу «Новороссия ТВ» щодо історії становлення спецпідрозділу міліції «Беркут» в Україні, створення так званого «підрозділу Беркут» в так званій «ДНР». Зокрема, у відеозаписі зазначається, що так званий «ІНФОРМАЦІЯ_5» 24 жовтня 2014 року.

Разом з тим, на відеозапису відображено колишнього командира спеціального батальйону міліції ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_7 у камуфльованому форменому одязі голубого відтінку з погонами, відповідними військовому званню «полковник» та з нагрудним шевроном на правій стороні кітеля з написом «ОМОН». На лівому рукаві камуфляжу міститься шеврон із написом «Полиция Донецкая народная республика МВД», а на правому - шеврон із написом «Беркут отряд мобильный особого назначения». ОСОБА_7 перебуває у приміщенні, за обстановкою схожому на робочий кабінет та надає інтерв`ю, в ході якого розповідає про фізичну підготовку та навички, які повинні мати кандидати які бажають проходити службу у так званому загоні мобільного особливого призначення «Беркут» ДНР;

- висновком судово-портретної експертизи від 28.12.2022 №31408/22-35, яким ідентифіковано колишнього командира спеціального батальйону міліції ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_7 на вищевказаному відеозапису;

- протоколом огляду відеозапису під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_9"» на якому відображено колишнього командира спеціального батальйону міліції ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_7 у чорній зимовій куртці та штанах, у головному уборі - чорній зимовій шапці, який ідентифікується на відеозапису як « ІНФОРМАЦІЯ_7». Поруч з ним знаходиться особа у камуфльованій куртці, яка бере інтерв`ю та ідентифікується на відеозапису як « ІНФОРМАЦІЯ_3 (Донецк)».В ході інтерв`ю, ОСОБА_7 , серед іншого, розповідає, що у 2014 році отримував наказ від керівництва на передислокацію до м. Маріуполь, однак даний наказ не виконав та залишився на окупованій території. Разом з ним, на окупованій території залишилася деяка частина колишніх співробітників підрозділу, які продовжили разом з ним службу у новоствореному підрозділі - «ОМОН «Беркут» ДНР».

- висновком судово-портретної експертизи від 14.04.2023 №11702/23-35, яким ідентифіковано колишнього командира спеціального батальйону міліції ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_7 на вищевказаному відеозапису;

- протоколом огляду відеозапису під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » МВД ДНР победила в офицерской эстафете», який містить відео репортаж з місця проведення змагань з легкої атлетики серед так званих «співробітників Міністерства внутрішніх справ ДНР», які проходили на окупованій території Донецької області у листопаді 2016 року. На вказаному відеозапису зображено ОСОБА_6 у форменому камуфльованому одязі голубого відтінку з нарукавним шевроном на лівій руці із написом «Полиция Донецкая народная республика МВД, який фотографується як учасник змагань.

- протоколом огляду фотознімків, виявлених оперативним підрозділом ДВБ Національної поліції України в соціальній мережі «Вконтакте» на виконання доручення слідчого. На вказаних фотознімках зображено осіб, у парадному форменому камуфльованому одязі голубого відтінку з нагрудним шевроном на правій стороні кітеля з написом «ОМОН». На лівому рукаві камуфляжу міститься шеврон із написом «Полиция Донецкая народная республика МВД». Вказані особи приймають участь параді, з нагоди 70-річчя Дня Перемоги над нацизмом у Другій Світовій війні, який проводився окупаційною владою так званої «Донецької народної республіки» на тимчасово окупованій території міста Донецьк 09 травня 2015 року. Серед вказаних осіб присутній колишній міліціонер взводу № 1 швидкого реагування спеціального батальйону міліції ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_6 .

- висновком судово-портретної експертизи від 26.07.2023 №13417/23-35, яким ідентифіковано ОСОБА_6 на відеозапису під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_8» та фотознімках виявлених оперативним підрозділом ДВБ Національної поліції України в соціальній мережі «Вконтакте».

- протоколом допиту як свідка колишнього заступника начальника Управління кадрового забезпечення - начальника інспекції по особовому складу ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_9 із застосуванням технічних засобів фіксації, в ході якого останній, зокрема, повідомив, що під час окупації Донецької області у липні 2014 року від керівництва МВС України надійшла вказівка усім співробітникам апарату ГУМВС України в Донецькій області та його структурних підрозділів передислокуватися з міста Донецька до міста Маріуполя, співробітники спецпідрозділу «Беркут» вказівку не виконали та залишилися на окупованій території. Разом з тим, коли він виїжджав з міста Донецька, то бачив на блок-постах осіб, одягнутих у формений одяг співробітників БМОП «Беркут» ГУМВС України в Донецькій області, які здійснювали фільтраційні заходи;

- протоколами допиту як свідків колишніх співробітників батальйону спеціального призначення ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які повідомили, що командир батальйону спеціального призначення ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_7 , а також деяка частина співробітників вказаного підрозділу відмовилися виконати наказ не передислокацію до м. Маріуполь у липні 2014 року, та залишилися на тимчасово окупованій території Донецької області, де продовжили службу у незаконних збройних формуваннях так званої «ДНР».

- протоколами огляду відеозаписів під назвами «ІНФОРМАЦІЯ_6», «ІНФОРМАЦІЯ_9"», «ІНФОРМАЦІЯ_8», фотознімків, виявлених оперативним підрозділом ДВБ Національної поліції України в соціальній мережі «Вконтакте» за участю свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , в ході проведення яких, останніми, зокрема, ідентифіковано на зазначених фото, відеоматеріалах ОСОБА_7 та ОСОБА_6

- іншими доказами в їх сукупності, які доводять факт вчинення злочину.

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, не вручено ОСОБА_6 внаслідок не встановлення його місцезнаходження, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений ст. ст. 278, 111, 135 КПК України, для вручення повідомлень, шляхом публікації повідомлення про підозру від 04.09.2023 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий Кур`єр»).

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 чотири рази викликався до органу досудового слідства для вручення повідомлення про підозру та допиту в статусі підозрюваного шляхом публікації повісток про виклик на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий Кур`єр»), однак у зазначений в повістках час до органу досудового розслідування не з`явився та про причини неявки слідчого не повідомив.

Таким чином, про виклики та про підозру ОСОБА_6 був поінформований з дотриманням вимог КПК України для таких випадків, органом досудового розслідування вжито всіх необхідних та передбачених заходів для вручення йому повідомлення про підозру, а тому у відповідності до ст. 42 КПК України він набув статусу підозрюваного.

Згідно інформації Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України ОСОБА_6 документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 04.04.2009 Куйбишевським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області. Місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Інформація в Державній прикордонній службі України щодо перетину ОСОБА_6 Державного кордону України, а також пунктів в`їзду/виїзду для перетинання лінії розмежування в межах Донецької та Луганської областей відсутня.

Згідно матеріалів, зібраних оперативними підрозділами Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України та Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України на виконання доручень слідчого, ОСОБА_6 з 2014 року перебуває на тимчасово окупованій території Донецької області, де приймає участь у терористичній діяльності «ДНР».

У зв`язку з чим, беручи до уваги, що на даний час частина територія Донецької області, включаючи місто Донецьк, окупована російською федерацією, підозрюваний ОСОБА_6 видаючи себе за співробітника так званого «правоохоронного органу Донецької народної республіки» має змогу вільно пересуватися територією російської федерації, користуючись при цьому повноваженнями працівника правоохоронного органу рф, якими його наділила окупаційна влада.

Слідчий зазначає, що у кримінальному провадженні є ризики, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-Зазначена обставина, серед іншого, підтверджуються інформацією Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 28.09.2023 та відомостями з розшукових обліків офіційної бази МВС України, згідно яких ОСОБА_6 з 25.09.2023 перебуває у державному розшуку, як особа, яка переховується від органу досудового розслідування.

-незаконно впливати на інших учасників процесу;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо через тяжкість злочину та суворість можливого покарання у вигляді позбавлення волі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, посилаючись на імперативність норми ч. 6 ст. 176, ч. 6 ст. 193 КПК України, сторона обвинувачення просить суд обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечував, зазначивши, що клопотання не відповідає вимогам КПК України, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення сторони захисту, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

04.09.2023 органом досудового розслідування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецька, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 258-3 КК України, а саме участі у терористичній організації.

25.09.2023 перебуває у державному розшуку, як особа, яка переховується від органу досудового розслідування.

На виклики слідчого підозрюваний ОСОБА_6 не з`являється, про причини неявки не повідомляє.

Слідчими та розшуковими заходами встановлено, що ОСОБА_6 з 2014 року перебуває на тимчасово окупованій території Донецької області, де приймає участь у терористичній діяльності «ДНР».

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з вимогою ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114 - 2, 258-258 - 6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1ст. 258-3 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та вважає недостатнім обрання більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України у кримінальному провадженні № 0000794 від 14.09.2023 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання про застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, після затримання останнього і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження підлягає розгляду слідчим суддею за участю підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1