Провадження № 1-кп/947/1368/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в залі суду в м. Одесі в спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000236 від 09.10.2023 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 26.08.2023 року приблизно о 14 годині 55 хвилин, у ОСОБА_3 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , а саме у магазині «Мобі», виник злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, а саме мобільним телефоном марки «Samsung», моделі «S918 Galaxy S23» «Ultra», в корпусі зеленого кольору, та грошовими коштами, що належать ОСОБА_4 .

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_3 , спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_3 , знаходячись у магазині «Мобі» за вищевказаною адресою, приблизно о 15:00 годин, запевнив ОСОБА_4 , у тому, що він надає послуги з ремонту мобільних телефонів. В цей час ОСОБА_4 , не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_3 , передав останньому свій мобільний телефон марки «Samsung», моделі «S918 Galaxy S23» «Ultra», в корпусі зеленого кольору, 12/256 GB, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , а також, за проханням ОСОБА_3 , перерахував на банківський рахунок останнього грошові кошти у сумі 10000 гривень, за замовлення необхідних комплектуючих запчастин для ремонту телефону.

Однак ОСОБА_3 , не маючи наміру повертати ОСОБА_4 його мобільний телефон та грошові кошти, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом обману, заволодів мобільним телефоном марки «Samsung», моделі «S918 Galaxy S23» «Ultra», в корпусі зеленого кольору, 12/256 GB, ІМЕІ1: НОМЕР_1 та грошовими коштами на суму 10000 гривень.

У подальшому, ОСОБА_3 продовжуючи свою злочину діяльність, охоплену єдиним умислом, спрямованим на заволодіння майном ОСОБА_4 , 28.08.2023 року, приблизно о 14:45 годині, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 70/2, а саме у магазині «Мобі», під приводом додаткового замовлення інших комплектуючих запчастин для вищевказаного мобільного телефону, попросив останнього додатково перерахувати на його банківський рахунок грошові кошти у сумі 5350 гривень. ОСОБА_4 не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_3 , перерахував на банківський рахунок останнього грошові кошти у сумі 5350 гривень.

Однак, ОСОБА_3 , не маючи наміру повертати ОСОБА_4 вказані грошові кошти, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом обману, заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 на суму 5350 гривень.

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись майном ОСОБА_4 на власний розсуд, завдавши йому майнову шкоду на загальну суму 66347 гривень.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Прокурор ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_6 , звернувся до суду з заявою, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений із обмеженням прав на апеляційне оскарження і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою, згідно якої він згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням прав на апеляційне оскарження і згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому, суд враховує відповідно до ст.ст. 65-69-1 КК України, ступінь тяжкості вчиненого проступку, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений обвинуваченим проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 цього Кодексу, є нетяжким злочином, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 321-ХІ від 03.12.2019 року, який набрав чинності 01 липня 2020 року, злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України віднесений до кримінальних проступків.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України суд визнає визнання обвинуваченим вини у скоєнні кримінального правопорушення, каяття у скоєному та усвідомлення суспільної небезпеки свого діяння.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує обставини скоєного кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, у лікарів психіатра і нарколога на обліку не перебуває, щире каяття у скоєному. Крім того суд бере до уваги повне визнання ОСОБА_3 вини, відсутність претензій до нього з боку потерпілого і вважає, що необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних проступків або правопорушень, покарання йому слід призначити у вигляді громадських робіт.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходив з положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1