ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3195/23 Справа № 243/1936/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду кримінальне провадження № 0001506 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 червня 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торез Донецької області, громадянина України, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 4 ст. 402 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді арешту з відбуванням покарання на гауптвахті,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду першої інстанції, солдат ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, стрілець-снайпер 1 відділення 1 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти 1 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 29 квітня 2023 року, приблизно о 12 год. 15 хв., перебуваючи за місцем пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , відкрито відмовився виконати бойове розпорядження командира 1 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 № 647 від 28.04.2023 року, який був доведений заступником командира з морально-психологічного забезпечення і аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_10 про здійснення маршу за маршрутом н.п. Слов`янськ - Миколаївка - Крива Лука - Серебрянка - Білогорівка та зосередження з подальшим завданням: зайняття позицій в межах ротного опорного пункту із завданням недопущення прориву противника з напрямку Шипилівка - Привілля та оволодіння н.п. Білогорівка, чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування вироку відносно ОСОБА_8 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вважає його незаконним, оскільки при постановленні вироку не додержано вимог положень статей 370, 374 КПК України та не зазначено міру призначеного покарання. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та призначити покарання за ч. 4 ст. 402 КК України з урахуванням вимог ст. ст. 60, 69 КК України у вигляді 3 (трьох) місяців арешту з відбуванням покарання на гауптвахті. Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту набрання вироку законної сили, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 29.04.2023 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 1 дню позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляції, доводи обвинуваченого та захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, судова колегія доходить наступного.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 373 КПК України, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 374 КПК України вирок суду складається із вступної, мотивувальної та резолютивної частин.

Пунктом 2 частини 4 ст. 374 КПК України встановлено, що у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Резолютивна частина обвинувального вироку має бути викладена чітко й ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів і неясності щодо виду і розміру покарання і змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд врахував конкретні обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, сукупність усіх характеризуючих його обставин, характер та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до ст. 66 КК України суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, готовність стати до лав Збройних Сил України.

Обвинувачений ОСОБА_8 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, командиром військової частини НОМЕР_2 надана письмова згода на направлення обвинуваченого для подальшого проходження служби до даної військової частини.

Судом враховано вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, вимоги ч. 2 ст. 50 Кримінального Кодексу України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим, як убачається із оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, дійшовши в його мотивувальній частині висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді трьох місяців арешту із відбуттям арешту відповідно до вимог ст. 60 КК України на гауптвахті, не зазначив міру призначеного покарання у його резолютивній частині, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, тому покарання у виді трьох місяців арешту із відбуттям арешту відповідно до вимог ст. 60 КК України на гауптвахті, відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.

З обліком викладеного, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції на підставі ст. 420 КПК України підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з ухваленням в цій частині нового вироку судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 червня 2023 року відносно ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 402 КК України із застосуванням вимог ст. ст. 60, 69 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту з відбуванням покарання на гауптвахті.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши на підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 29.04.2023 року.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подачі касаційних скарг до Верховного суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді