Справа № 201/615/24
Провадження №1-кп/201/553/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , отримавши обвинувальний акт, вирішуючи питання про призначення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні № 0002235 від 28.11.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

Офіс Генерального прокурора направив до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002235 від 28.11.2023 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_2 обвинувачується в добровільному зайнятті посади «заступника начальника відділу культури адміністрації міста Маріуполя», тобто у вчинення злочину передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме, добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

При цьому в обвинувальному акті вказано місцем вчинення злочину місто Маріуполь Донецької області, яке складається з чотирьох районів, однак конкретного місця вчинення кримінального правопорушення в обвинувальному акту не зазначено, що свідчить про те, що органом досудового розслідування місце вчинення злочину не встановлено.

Суд вважає, що кримінальне провадження надійшло до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з порушенням правил територіальної підсудності, а тому має бути направлене до Верховного Суду для вирішення питання про його подальшого направлення до Печерського районного суду м. Києва для розгляду по підсудності з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини поняття «суд, встановлений законом» стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування «суду», але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді (належний склад суду).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Постановами Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 лютого 2022 року у справі №334/6630/17 та від 14 липня 2022 року у справі №761/11819/2022 врегульовано питання визначення закінчення досудового розслідування.

Так, відповідно до постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 липня 2022 року у справі №761/11819/2022 певну форму закінчення досудового розслідування законодавець пов`язує з дією, яку зобов`язаний вчинити саме прокурор, а тому місцем закінчення досудового розслідування слід вважати місце вчинення прокурором відповідної дії.

У даному випадку обвинувальний акт затверджено за місцем знаходження Офісу Генерального прокурора за адресою: м. Київ, вул. Різницька, 13/15.

Затвердження прокурором обвинувального акту, на думку суду, є вчиненням дії, про яку наголошував Верховний Суд у своїй постанові від 14 липня 2022 року.

Таким чином, остання дія прокурора була вчинена за адресою: м. Київ, вул. Різницька, 13/15, що, відповідно до територіальної підсудності, відноситься до Печерського району м. Києва і підпадає під юрисдикцію Печерського районного суду м. Києва, а тому судом встановленим законом у цьому кримінальному провадженні мав би бути саме Печерський районний суд м. Києва.

Відповідно до п.1 ч.1ст.34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Враховуючи вищевикладене, дотримуючись спеціальних норм, які регулюють юрисдикцію суду, підсудність, повноваження судді (належний склад суду), суд дійшов висновку про доцільність направлення кримінального провадження Дніпровського апеляційного суду для вирішення питання про його направлення до Верховного Суду для вирішення питання про його направлення до Печерського районного суду м. Києва для розгляду по підсудності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 34, 314-315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадження № 0002235 від 28.11.2023 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України направити до Дніпровського апеляційного суду для вирішення питання про його направлення до Верховного Суду для вирішення питання про його направлення до Печерського районного суду м. Києва для розгляду по підсудності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1