Справа № 201/1651/24
Провадження № 1-кс/201/573/2024
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого Відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого, непрацюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 11.01.2024,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 подано до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. В обґрунтуванні скерованого клопотання зазначено, що в рамках кримінального провадження № 0000065 від 11.01.2024 ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за наступних обставин, зокрема у невстановлений слідством час, місці та за невстановлених слідством обставин з метою подальшого збуту підозрюваний ОСОБА_5 незаконно, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який почав зберігати при собі з метою подальшого збуту. Так, 07.02.2024 о 10:32 годині під час проведення оперативної закупки наркотичного засобу у ОСОБА_5 було передано громадянину під вигаданим прізвищем ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2000 грн. Далі, 07.02.2024 о 15:25 годині ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу буд. 14 по Бульвару Слави у м. Дніпро, вийшов з автомобіля, на якому прибув до вказаного місця та направився в напрямку буд. 37-б по просп. Героїв у м. Дніпро, де за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_5 . Потім між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відбулася розмова, під час якої було досягнуто домовленості стосовно збуту канабісу. На виконання домовленості, ОСОБА_7 передав частину грошових коштів в сумі 1200 грн, а ОСОБА_5 в свою чергу, пообіцяв ОСОБА_7 передати йому канабіс наступного дня 08.02.2024. Так, 08.02.2024 о 12:20 годині ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу буд.14 по Бульвару Слави у м. Дніпро, вийшов з автомобіля, на якому прибув до вказаного місця та направився в напрямку буд. 43 по просп. Героїв у м. Дніпро за місцем мешкання ОСОБА_5 . Далі, ОСОБА_7 о 12:40 годині того ж дня підійшов до буд. АДРЕСА_1 , де зустрів ОСОБА_5 , з яким відбулася розмова, під час якої ОСОБА_5 наказав ОСОБА_7 слідувати за ним. Далі вони вийшли на проспект Героїв, де сіли до маршрутного таксі № 152 та направились за адресою: вул. Лоцманська, де вийшли в районі будинку № 40 та підійшли до буд. 40-а, де ОСОБА_5 наказав ОСОБА_7 чекати його біля вказаного будинку, а сам пішов далі по вулиці. Через декілька хвилин ОСОБА_5 знову повернувся до ОСОБА_7 та незаконно збув останньому скляну ємність закриту металевою кришкою з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, а ОСОБА_7 в свою чергу передав йому другу частину грошових коштів у сумі 800 грн. Після чого ОСОБА_7 відразу направився до автомобіля, який знаходився неподалік буд. 14 по Бульвару Слави у м. Дніпро, де добровільно видав придбану ним у ОСОБА_5 у ході оперативної закупки скляну ємність закриту металевою кришкою з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, масою 16,187 г, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, маса якого в перерахуванні на суху речовину становить 14,245 г.

Таким чином слідчий за погодженням з прокурором, посилаючись на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину, а також у зв`язку з наявністю ризиків, які дають достатні підстави вважати, що останній може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, просили застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, вважаючи, що запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, є неможливим, з огляду на тяжкість вчиненого злочину за ч. 2 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна, вагомість наявних доказів, а також дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, які не перешкоджають його триманню під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та наполягав на застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вагомість наявних доказів в матеріалах кримінального провадження підтверджує підозру у вчиненні останнім тяжкого злочину, за яке передбачене максимальне покарання до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Крім того прокурор просив враховувати репутацію ОСОБА_5 , який непрацевлаштований, неодружений, немає міцних соціальних зв`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозрюваний під час судового розгляду підтримав подане клопотання сторони обвинувачення.

Захисник у судовому засіданні в режимі відеоконференції, враховуючи думку свого підзахисного, не заперечував щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думки сторін судового процесу, а також дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього матеріали кримінального провадження, суд доходить наступних висновків з таких підстав.

Так, частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, слідчий суддя виходить з того, що факти, які підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок (рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1994 по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», від 14.03.1984 по справі «Феррарі-Браво проти Італії», від 30.08.1998 по справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»). Тобто стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу. Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваного, виходячи з наявних матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що підозра органу досудового розслідування про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України не є очевидно необґрунтованою чи явно недопустимою з огляду на сукупність зібраних на даному етапі розслідування матеріалів кримінального провадження, а саме доказів у вигляді: протоколу затримання підозрюваного в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, оскільки безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказували на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин, при цьому в ході обшуку затриманої особи було вилучено грошові кошти; протоколу огляду покупця та вручення грошових коштів від 07 лютого 2024 року; протоколу огляду добровільно виданих ОСОБА_7 предметів від 08 лютого 2024 року, зокрема скляної ємкості з речовиною рослинного походження, яку останній придбав в ході оперативної закупки у ОСОБА_5 ; протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 09 лютого 2024 року № СЕ-19/104-24/5739-НЗПРАП, чим в сукупності підтверджується причетність ОСОБА_5 до інкримінованого злочину.

Отже, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, зокрема тримання під вартою у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Водночас про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що злочинні дії, кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні яких підозрюється останній, належать до категорії тяжких злочинів, максимальна межа санкції якого передбачає покарання у виді позбавленням волі до десяти років з конфіскацією майна, у зв`язку із чим зазначена обставина вже сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування (рішення ЄСПЛ від 26.07.2001 по справі «Ілійков проти Болгарії»), а отже для запобігання спробам здійснити такі дії слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Також конкретні обставини, як то спосіб, мотив та мета, вчинення цього злочину дають підстави вважати, що підозрюваний задля уникнення кримінальної відповідальності може намагатись недобросовісно виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, оскільки останній вчинив злочин у сфері обігну наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших злочинів проти здоров`я населення з корисливих мотивів, що відповідно свідчить про стійкий намір останнього на вчинення цього злочину, до чого також може спонукати майновий стан підозрюваного та відсутність у нього постійного місця роботи, а отже суд не може не зважати на підвищену суспільну небезпеку інкримінованої підозри, враховуючи, що вчинення такого кримінально-протиправного посягання спонукає до поширення наркоманії та створює серйозну соціальну проблему, яка негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей.

Роблячи висновок про наявність таких ризиків, суд звертає увагу, що ризики не є фактом, а лише ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено у судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність обґрунтовано існує, а тому без застосування відповідного запобіжного заходу ОСОБА_5 зможе вжити заходів для перешкоджання досягнення дієвості та ефективності цього кримінального провадження.

При цьому доводи сторони обвинувачення щодо існування ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити інкриміноване кримінальне правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даного клопотання, оскільки прокурором не надано жодних фактичних даних і не наведено переконливих фактів наявності таких обставин, що відповідно є лише абстрактним припущенням з боку обвинувачення.

Отже наведені вище обставини дають підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності таких ризиків, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів, зібраних на даному етапі кримінального провадження, вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , щодо якого немає відомостей, які б перешкоджали застосуванню цього запобіжного заходу, репутацію підозрюваного, міцність його соціальний зв`язків в місці постійного проживання та реєстрації, відсутність у нього постійного місця роботи, майновий стан підозрюваного та відсутність у нього судимостей. Вказані обставини є актуальним, проте не вирішальним при застосуванні запобіжного заходу, оскільки цим не спростовується існування встановлених вище ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою недотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Перевіряючи обґрунтованість неможливості запобігання заявленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слід враховувати, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, за який передбачено максимальне покарання до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, при цьому підозрюваний вчинив такий злочин з корисливих мотивів, не маючи постійного місця роботи, задовільного майнового стану та міцних соціальних зв`язків, тобто криміногенні фактори і умови вчинення цього злочину дають підстави вважати, що підозрюваний може намагатись недобросовісно виконувати процесуальні обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, і, перебуваючи на волі, вжити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим застосування більш м`яких запобіжних заходів є недомірним для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Таким чином, на підставі наявних у цьому кримінальному провадженні даних, можна із певною вірогідністю стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, відповідно, не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства, а тому обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 статті 194 КПК України слід вважати доведеними.

Водночас, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує його права та свободи, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його обрання, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Таким чином слід вважати, що відповідні потреби досудового розслідування виправдовують найбільш суворий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, погодженого прокурором.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення ним застави. У зв`язку з цим, а також враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 242 240 грн, оскільки застава у меншому розмірі не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і саме такий розмір застави є необхідним і достатнім у даному випадку.

Підсумовуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку про наявність обставин, які дають підстави для обґрунтованої підозри про вчинення особою інкримінованого злочину, висновку про існування ризиків, зазначених у клопотанні, висновку щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявленим ризикам, тобто для прийняття рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183-187, 193-194, 196, 205, 197, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» строком на 60 (шістдесят) днів.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою є 07 квітня 2024 року.

Встановити, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_5 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСАУ в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 242 240 грн (двохсот сорока двох тисяч двохсот сорока гривень), ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження, а також покласти на останнього обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим, експертами, спеціалістами у цьому кримінальному провадженні, за виключенням випадків спільної участі останніх у проведенні слідчих чи процесуальних дій.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Повний текст ухвали буде проголошено учасникам судового провадження о 09 годині 00 хвилин 12 лютого 2024 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1