В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000297 за апеляційною скаргою прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 , на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2022 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з базовою середньою освітою, непрацюючому, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_8

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду в частині призначеного покарання та кваліфікацій дій ОСОБА_6 скасувати з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість.

Ухвалити новий вирок яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, та призначити покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

В іншій частині вирок залишити без змін. У ході апеляційного перегляду повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, зокрема висновок експерта №СЕ19/115-22/6660-НЗПРАП від 08.11.2022р.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покладено на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи. Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи висновків суду щодо доведеності вини обвинуваченого, вважає зазначений вирок суду в частині кваліфікацій його дій та призначення покарання незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягало призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість.

Зазначає, що кримінальний проступок вчинено обвинуваченим ОСОБА_6 16.08.2022р. Законом України № 2617-VТІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набув чинності 01.07.2020р., внесено зміни, відповідно до яких у санкції ч. 1 ст. 309 КК України передбачено покарання у виді штрафу у розмірі від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виправні роботи на строк до двох років, арешт на строк до шести місяців, обмеження волі на строк до п`яти років. Зауважує, що визначивши покарання у виді позбавлення волі, не передбаченому санкцією вказаної статті, суд допустив неправильне застосування вимог закону України про кримінальну відповідальність, що потягло призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість.

Крім того, вказує, що органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту. Проте, суд розглянувши вказане кримінальне провадження у спрощеному порядку, погодившись із встановленими органом дізнання фактичними обставинами вчиненого кримінального проступку, неправильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, що є також неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_6 у невстановлений в ході досудового розслідування час у невстановленому місці, незаконно придбав у невстановленої в ході дізнання особи, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, точну кількість в ході дізнання не встановлено, але масою не менше 0,2332 грами, яку почав незаконно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.

16.08.2022 приблизно о 17:50 (більш точний час в ході дізнання не встановлено), ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Миколаїв, вул. Проїзд Г, буд.5, зупинений співробітниками поліції для перевірки документів в умовах воєнного стану, та в ході встановлення даних особи ОСОБА_6 , повідомив, що має при собі заборонену психотропну речовину та добровільно видав співробітникам поліції психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP, точна маса якого в ході дізнання не встановлена, але масою не менше 0,2332 г, яку він незаконно зберігав при собі без мети збуту для власного вживання. Згідно висновку експерта №CЕ19/115-22/6660-НЗПРАП від 08.11.2022, надана на експертизу кристалічна речовина фіолетового кольору, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP у складі речовини становить 0,2332 г.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , судом кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку вимог апеляційної скарги, думки обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з вироку суду, дії ОСОБА_6 кваліфіковані судом за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, встановлених судом, та суперечить обвинуваченню, яке пред1явлено ОСОБА_6 органом досудового розслідування, оскільки органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Відповідно до висновку експерта №СЕ19/115-22/6660-НЗПРАП від 08.11.2022р., вилучена у ОСОБА_6 та надана на експертизу кристалічна речовина фіолетового кольору, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP у складі речовини становить - 0,2332 г.

Натомість суд першої інстанції, розглянувши вказане кримінальне провадження у спрощеному порядку, погодившись із встановленим органом дізнання фактичними обставинами вчиненого кримінального проступку, неправильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того, кримінальний проступок вчинено обвинуваченим ОСОБА_6 16.08.2022р. Законом України № 2617-VТІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набув чинності 01.07.2020р., внесено зміни, відповідно до яких у санкції ч. 1 ст. 309 КК України передбачено покарання у виді штрафу у розмірі від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виправні роботи на строк до двох років, арешт на строк до шести місяців, обмеження волі на строк до п`яти років.

Разом з тим, вироком суду першої інстанції, ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі, що не передбачено санкцією ч.1 ст.309 КК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи прокурора викладені в апеляційній скарзі є обґрунтованими, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги вимоги ст. 420, 421 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання та кваліфікацій дій обвинуваченого ОСОБА_6 , у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити свій вирок в цій частині.

Колегія суддів при вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, його виду та розміру, враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії кримінального проступку, обставини, при яких ним було вчинено кримінальне правопорушення, та приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

При цьому, зважаючи на те, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, призначення покарання у вигляді штрафу не є доцільним, оскільки не забезпечить його виправлення та перевиховання, покарання у вигляді виправних робіт неможливо призначити, у зв`язку із відсутністю у останнього офіційного місця працевлаштування.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України.

З врахуванням викладеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання та кваліфікацій дій обвинуваченого, скасуванню та ухвалення судом апеляційної інстанції нового вироку.

Керуючись статтями 376, 407, 409, 420, 421, 426, 532 КПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 задовольни.

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2022 року відносно ОСОБА_6 скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до положень п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_6 рахувати з 17.11.2022року, з дня ухвалення вироку судом першої інстанції.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскарженим в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий

Судді