Справа № 309/590/23
Провадження № 1-кп/309/44/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисниці ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хуст кримінальне провадження №0000048 внесене до ЄРДР від 20.01.2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох дітей, працюючого по найму, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено обставини того, що 04.01.2023 року ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з оголошенням загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України на виконання Указу Президента України №69-2022 від 24.02.2022 року.

Цього ж дня, 04.01.2023, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2 , будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вказаного центру про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, отримав бойову повістку про прибуття на 10:00 год. 16 січня 2023 року до пункту відправки в команду № НОМЕР_1 , однак, останній достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України №64-2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану на території України» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, діючи умисно, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.ст.1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України», ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69-2022 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Допитавши обвинуваченого, свідків, дослідивши та проаналізувавши надані сторонами кримінального провадження докази, відповідно до вимог ст. 94 КПК України в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння не визнав, не вважає себе винним. Суду пояснив, що 04.01.2023 року до нього прийшли працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із працівниками поліції і силоміць забрали до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Там він пройшов медкомісію, був визнаний придатним. 16 січня 2023 року згідно бойової повістки повинен був прийти на відправку до військової частини, проте не з`явився, оскільки був у стані алкогольного сп`яніння. При проходженні ВЛК він повідомляв, що страждає алкогольною залежністю, періодично проходить лікування у лікаря-нарколога. Проте медична ВЛК визнала його придатним до військової служби. Приблизно 19 чи 20 січня 2023 року, точно не пам`ятає якого дня, працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 знову забрали його з дому до військкомату, відвели у підвал, щоб не втік, де спричинили тілесні ушкодження, вибили зуби, після чого відвезли в лікарню, де йому зашили рани. В подальшому відправили в м. Ужгород до військової частини. Звідти його повернули до м. Хуст. Після цього його внесли в резерв, про що видали відповідну повістку. Протягом 2023 року він декілька разів з`являвся до військкомату, проте вже до жодної військової частини його не відправляли.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 336 КК України сторона обвинувачення посилається на письмові та речові докази, показання свідків, які були безпосередньо допитані під час судового розгляду і підтвердили вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.336 КК України.

Зокрема, судом за клопотанням сторони обвинувачення були дослідженні дані, що містяться у наступних процесуальних джерелах доказів.

Свідок ОСОБА_6 , допитаний в судовому засіданні 23.10.2023 року дав показання, що із 01.03.2023 року по 14 вересня 2023 року працював у ІНФОРМАЦІЯ_4 . Щодо події із обвинуваченим ОСОБА_4 йому відомо те, що 04.01.2023 року обвинувачений як військовозобов`язаний прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 пройшов медичну ВЛК та був визнаний придатним для проходження військової служби за призовом. Йому було видано мобілізаційне розпорядження, видано бойову повістку, про що він особисто розписався. Оскільки свого права на відстрочку, передбаченого Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» він не заявив, відповідних документів не представив, йому було повідомлено про необхідність з`явитись 16.01.2023 року о 10 год. 00 хв. до пункту відправки в команду № НОМЕР_1 , однак, він не з`явився. Після чого було сформовано відповідну заяву, які подано до Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Свідок ОСОБА_7 допитаний в судовому засіданні 23.10.2023 року дав показання, що із жовтня 2021 року по квітень 2023 року працював у ІНФОРМАЦІЯ_4 на посаді головного спеціаліста командування. Щодо події із обвинуваченим ОСОБА_4 йому відомо те, що 04.01.2023 року обвинувачений як військовозобов`язаний прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 пройшов медичну ВЛК та був визнаний придатним для проходження військової служби за призовом, після чого його було відправлено до військової частини АДРЕСА_3 .

У ході судового розгляду кримінального провадження досліджено наступні письмові докази:

- витяг з ЄРДР за №0000048 від 20.01.2023 року як правову підставу початку досудового розслідування у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 336 КК України;

- заяву начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 від 17.01.2023 року за №250 із проханням внести відомості до ЄРДР про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України, який після проведення співбесіди та уточнення облікових даних отримав бойову повістку про прибуття на 10 год. 00 хв. 16 січня 2023 року до пункту відправки у військову частину НОМЕР_1 , однак, у визначений день і час не з`явився для відправки, ухилившись від призову за мобілізацією (т.1 а.к.п. 75-76);

- корінець бойової повістки від 04.01.2023 року виданої ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_1 із зазначенням дати та голин явки 16.01.2023 року о 10 год. 00 хв. (т.1 а.к.п. 77);

- облікову картку військовозобов`язаного ОСОБА_4 про придатність до проходження військової служби (т.1 а.к.п. 80);

- довідку військо-лікарської комісії №55 від 04.01.2023 року про придатність ОСОБА_4 до військової служби (т.1 а.к.п. 81);

- картку обстеження та медичного огляду ОСОБА_4 , проведеного 04.01.2023 року згідно якої ОСОБА_4 визнаний придатним до військової служби (т.1 а.к.п. 82);

- мобілізаційне розпорядження, видане ОСОБА_4 (т.1 а.к.п. 83-84);

- аркуш вивчення військовослужбовця ОСОБА_4 (т.1 а.к.п. 85);

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 17.01.2023 року, видане ОСОБА_4 з відміткою про взяття на військовий облік (т.1 а.к.п. 86);

- довідку №73 від 1.01.2023 року, видану лікарем КНП «Хустська центральна районна лікарня імені Віцинського О.П.» - ОСОБА_9 про те, що 21.01.2023 року о 21 год. 48 хв. звертався до лікарні по травматологічну допомогу з приводу забійної рани підборіддя, забою правої виличної ділянки (т.1 а.к.п. 94);

- довідку №274 від 02.11.2023 року, видану завідуючим психіатричного відділення КНП «Хустська центральна районна лікарня імені Віцинського О.П.» - ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_4 із 11.05.2023 року по 18.05.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні у психіатричному відділенні - стан відміни алкоголю із судорогами (т.1 а.к.п. 96);

- повістку видану ОСОБА_4 від 27.07.2023 про перебування в резерві до окремого розпорядження (т.1 а.к.п. 97);

- лист начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_8 за №14454 від 13.12.2023 року на адвокатський запит відносно військовозобов`язаного ОСОБА_4 про те, що він відвідував приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 20.01.2023 року, 21.01.2023 року та 27.07.2023 року, направлявся на несення військової служби до військової частини НОМЕР_3 , де останньому було відмовлено в зарахуванні до списків особового складу після проведеної співбесіди з представниками частини з відділу морально-психологічного забезпечення;

- характеризуючі дані ОСОБА_4 : паспортні дані, вимогу УІАЗ ГУНП в Закарпатській області з якої вбачається, що ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, посередню характеристику з місця проживання, інформацію КНП «Хустська центральна районна лікарня імені Віцинського О.П.». про те, що ОСОБА_4 знаходиться на лікуванні у лікаря-нарколога психонаркологічного відділення із 06.03.2015 року з діагнозом: синдром алкогольної залежності; довідку про склад сім`ї ОСОБА_4 ; досудову доповідь органу пробації відносно ОСОБА_4 від 18.10.2023 року; протокол про серії ВАВ №283088 від 23.01.2023 року про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 за ст. 173-2 КУпАП (т.1, а.к.п. 78-79; 87-91).

Допитавши обвинуваченого, свідків, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.17, 22, 23 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини поза розумним сумнівом, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог ст.321 КПК України здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямувавши судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання ними суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, провівши судовий розгляд у відповідності до вимог ст.337 КПК України лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд приходить до наступного висновку.

Ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 підтверджуються наданими обвинуваченням письмовими доказами, які досліджені судом у відповідності до ст. 23 КПК України, які ні обвинуваченим ОСОБА_4 , ні його захисницею ОСОБА_5 не спростовані.

Досліджені судом письмові докази у їх сукупності повністю підтверджують кваліфікацію вчиненого обвинуваченим злочину, а також вказують на обставини та спосіб їх вчинення, зокрема, щодо місця, часу та послідовності подій, що відбувались, а також вказують саме на обвинуваченого ОСОБА_4 як на особу, причетну до вчинення злочину, що вказує на його достовірність, належність, об`єктивність та повноту.

Всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні, у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а його дії відповідають складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України, і правильно кваліфіковані як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

На переконання суду, ухилення ОСОБА_4 від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період знайшло своє підтвердження під час розгляду кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, допитавши учасників судового процесу, дослідивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю.

Згідно правового змісту норм статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом, який встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст.. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.10.2011 року «Коробов проти України» вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує крити рей доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свобод в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Докази, покладені судом в обґрунтування вироку отримані у відповідності до процесуальних правил, визначених КПК України.

За таких обставин встановлено достатньо підстав обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України про те, що він 04.01.2023 року, будучи військовозобов`язаним прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з оголошенням загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України на виконання Указу Президента України №69-2022 від 24.02.2022 року.

Цього ж дня, 04.01.2023, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2 , будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вказаного центру про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, отримав бойову повістку про прибуття на 10:00 год. 16 січня 2023 року до пункту відправки в команду № НОМЕР_1 , однак, останній достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України №64-2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану на території України» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, діючи умисно, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.ст.1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України», ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69-2022 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 336 КК України - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 50 КК України, про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення - нетяжкий злочин, проте вчинений в умовах особливого періоду під час збройної агресії російської федерації, створює в очах суспільства враження безкарності, та те, що підстав передбачених законодавством на відстрочку від призову чи інших поважних причин останній не мав, в період особливого стану при оголошеній загальній мобілізації, умисно проігнорував свій конституційний обов`язок щодо захисту Батьківщини, що свідчить про значну суспільну небезпечність злочину.

Суд враховує особу винного: обвинувачений ОСОБА_4 характеризується посередньо, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки; його ставлення до наслідків вчиненого правопорушення.

Обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання суд не знайшов.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації ОСОБА_4 висновку органу пробації про середній рівень оцінки ризику ймовірного вчинення повторного правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, в суспільстві, в тому числі для окремих осіб, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк є можливим та не становить небезпеки суспільства в тому числі для окремих осіб.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі та звільненням від відбування покарання із встановленням іспитового строку, оскільки на думку суду виправлення засудженого за такого покарання можливе, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування кримінального провадження відсутні.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання речових доказів вирішити у порядку визначеному ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374, ч.3 ст.382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 336 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 336 КК України виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в 1 рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід засудженій ОСОБА_11 не обирається.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залученні експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази: документи із ІНФОРМАЦІЯ_3 , які знаходяться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження №0000048 внесеного до ЄРДР від 20.01.2023 року.

На вирок може бути подано апеляцію на протязі 30 днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Закарпатським апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1 .