ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/471/24

09 лютого 2024 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження №0000026 від 08.01.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гладківщина Золотоніського району Черкаської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одружений, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , особою з інвалідністю будь-якої групи, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС, депутатом будь-якого рівня, учасником АТО (ООС) не є, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень - кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , у невстановлений у ході дізнання день та час, та у невстановленому місці, діючи умисно з метою подальшого протиправного використання підробленого посвідчення водія, достовірно знаючи, що його особисті дані будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документа, виступаючи пособником протиправних дій, досяг домовленості та надав невстановленій дізнанням особі, для внесення та виготовлення йому завідомо підробленого документу - посвідчення водія, відомості про свої прізвище, ім?я, по батькові, дату та місце народження, фотокартку з власним зображенням та зображення особистого підпису. У подальшому невстановлена особа у невстановлений час та у невстановленому місці за допомогою відповідної техніки виготовила підроблений документ - посвідчення водія, який надає право керування транспортними засобами та видається в установленому законодавством порядку серії НОМЕР_2 від 06.09.2022 на ім?я ОСОБА_3 , яке містить фотозображення ОСОБА_3 з дозволом керування траспортними засобами категорії «А», «В», «С», «СЕ» та передала його ОСОБА_3 за грошові кошти у сумі 5000 грн.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документа №СЕ-19/124-24/500-ДД від 12.01.2024, бланк посвідчення водія НОМЕР_2 не відповідає бланкам посвідчень водія, які перебувають в офіційному обігу.

Він же, 07.01.2024, близько 11 год 11 хв, перебуваючи по вул. Шевченка, 41, в м. Золотоноша, Черкаської області, будучи учасником дорожнього руху, як водій транспортного засобу марки «ВАЗ 21101», д.н.з. НОМЕР_3 , після зупинки працівником СРПП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, капітаном поліції ОСОБА_5 , у порядку ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію України», за порушення п. 2.3. «В» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та під час перевірки документів, виконуючи законну вимогу вказаного працівника поліції, щодо надання реєстраційних документів на транспортний засіб та посвідчення водія, достовірно знаючи, що він не отримував посвідчення водія, у порядку встановленому Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 340 від 08.05.1993, та що посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 06.09.2022, яке видане на його ім?я, за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу, а саме є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, надав для перевірки вказане посвідчення водія працівнику поліції, тобто використав завідомо підроблений документ.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документа №СЕ-19/124-24/500-ДД від 12.01.2024, бланк посвідчення водія НОМЕР_2 не відповідає бланкам посвідчень водія, які перебувають в офіційному обігу.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України - пособництво в підробленні офіційного документа; ч.4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Частиною 1 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Прокурор подав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні відповідно до ч.1 ст.302 КПК України.

Обвинувачений у ході досудового розслідування беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, подав письмову заяву, згідно з якою беззаперечно визнає встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини і погодився на розгляд кримінального провадження за його відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду, ознайомлений з обмеженням його права на апеляційне оскарження відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, а добровільність беззаперечного визнання винуватості та згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за відсутності обвинуваченого ствердив його захисник - адвокат ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Судом встановлено, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції відсутні. При цьому судом враховано, що учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оскаржити обставини, які ніким із них не оспорюються, в апеляційному порядку.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, які є належними, допустимими та достатніми, суд приходить до висновку, що пред`явлене органами слідства обвинувачення ОСОБА_3 доведено повністю, його дії суд кваліфікує за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України як пособництво в підробленні офіційного документа та ч.4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, на утриманні має малолітню доньку, за місцем проживання характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно з приписами ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Частиною першою статті 358 КК України визначено, що підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут - караються штрафом до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Частиною четвертою статті 358 КК України визначено, що використання завідомо підробленого документа - карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно до статті 53 КК України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований та у суду відсутні відомості про його матеріальний стан, призначення покарання у виді штрафу не буде сприяти меті покарання.

З урахуванням наведених висновків щодо порядку призначення покарання, викладених обставин по справі, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, на утриманні має малолітню доньку, за місцем проживання характеризується позитивно, тяжкості вчинених кримінальних проступків, покарання, які передбачені за вчинені кримінальні проступки, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, які його обтяжують, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе шляхом призначення ОСОБА_3 покарання за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, та за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, на підставі ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді двох років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України із звільненням від покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік та з покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 96-1 КК України та ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі за проведення експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючись ст. 100, 124, 369-371, 373, 374, 376, 381-382, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази:

посвідчення водія НОМЕР_2 , яке поміщено до паперового конверту - приєднано до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

DVD-R диск білого кольору з відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції №083, №084 в кількості 1 шт., який поміщений до паперового білого конверту та приєднано до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 2 650 грн (дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн 48 коп.

Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 (тридцяти) діб з дня його отримання з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження, в порядку передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_7