Провадження № 1-кп/344/1396/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря с/з: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у місті Івано-Франківськ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає по АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 заволодів чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайстві).

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, 02.05.2023 близько 09 год 30 хв ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами шахрайським шляхом, за допомогою мобільного додатку "Viber" надіслав повідомлення ОСОБА_6 , з якою був знайомий протягом тривалого часу, та повідомив завідомо неправдиву інформацію про свою хвору дитину на ім`я ОСОБА_7 , яка потрапила у ДТП та потребує негайної медичної допомоги, у зв`язку з чим йому терміново потрібні грошові кошти, вказавши при цьому номер банківської картки АТ «Кредо Банк» НОМЕР_2 .

Також, ОСОБА_5 , намагаючись увійти в довіру ОСОБА_6 та запевнити її у добросовісності своїх намірів, за допомогою мобільного додатку "Viber" надіслав їй повідомлення з реальними фотографіями іншої хворої дитини - ОСОБА_8 , видаючи їх за фото хворого ОСОБА_7 .

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_6 , будучи введеною в оману ОСОБА_5 та переконаною у добросовісності його намірів, почала здійснювати поширення вказаної інформації про допомогу, використовуючи профіль «Facebook», шляхом надсилання повідомлень своїм знайомим, вказуючи інформацію про хвору дитину на ім`я ОСОБА_7 , її фотографії та номер банківської картки, які надав ОСОБА_5 , при цьому, ОСОБА_5 було відомо від ОСОБА_6 під час переписки за допомогою мобільного додатку "Viber" про поширення нею інформації про грошову допомогу хворій дитині.

Надалі, 02.05.2023 року близько 10 год потерпілий ОСОБА_9 в соціальній мережі «Viber» отримав від ОСОБА_6 повідомлення з проханням допомогти її знайомому та врятувати його хвору дитину, якій терміново потрібна медична допомога. ОСОБА_9 , не будучи обізнаним про протиправні наміри ОСОБА_5 та бажаючи допомогти хворій дитині, 02.05.2023 року о 10 год 13 хв та 12 год 11 хв добровільно перерахував двома платежами грошові кошти по 500, 00 грн через платіжну систему АТ КБ "Приват Банк" «Приват24» на банківську картку АТ «Кредо Банк» № НОМЕР_2 .

Окрім цього, 02.05.2023 року близько 12 год потерпіла ОСОБА_10 в соціальній мережі «Facebook» отримала від ОСОБА_6 повідомлення з проханням допомогти її знайомому та врятувати його хвору дитину, якій терміново потрібна медична допомога. ОСОБА_10 , не будучи обізнаною про протиправні наміри ОСОБА_5 та бажаючи допомогти хворій дитині, 02.05.2023 року о 12 год 03 хв добровільно перерахувала грошові кошти в розмірі 500,00 грн через платіжну систему АТ "Універсал Банк" «Monobank» на вказану банківську картку АТ «Кредо Банк» № НОМЕР_2 .

В подальшому, ОСОБА_5 розпорядився незаконно отриманими грошовими коштами від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на власний розсуд, тим самим незаконно заволодівши грошовими коштами шляхом обману та зловживання довірою у розмірі 1500,00 (одна тисяча п`ятсот) грн, завдавши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 1000,00 (одна тисяча) грн. та потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 500,00 (п`ятсот) грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та надав суду показання, що дійсно за обставин зазначених в обвинувальному акті заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом обману та зловживання довірою. Він розуміє, що вчинив неправильно, йому дуже прикро за свою поведінку та вчинок. З матеріалами досудового розслідування ознайомлений, їх не оспорює, у вчиненому щиро кається, просить не досліджувати усі докази, а обмежитися його допитом.

Вислухавши думки учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються підлягає до задоволення, оскільки показання ОСОБА_5 не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту та обставин вчинення кримінального правопорушення, їх добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайством).

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком; дані про особу обвинуваченого, який критично ставиться до вчиненого; є особою молодого віку; раніше не судимий; на обліку в лікаря нарколога не перебуває та згідно довідки КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» з 07.03.2023 року по 17.03.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: «Органічний розлад особистості з емоційною нестійкістю та легким когнітивним зниженням.

Обставинами, які відповідно до ч.1 ст.66 КК України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 в ході судового розгляду судом не встановлено.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Отже, враховуючи думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді громадських робіт, думку потерпілих які при призначенні покарання поклались на розсуд суду, думку обвинуваченого та його захисника, які просили призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді мінімально можливого штрафу, дані про особу винного, який є особою молодого віку та критично ставиться до вчиненого, має міцні соціальні зв`язки, відсутність обставин, які обтяжують покарання, наявність обставин, які пом`якшують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкцій ч.1 ст.190 КК України у виді громадських робіт, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчиненням ним нових злочинів. Суд приходить до висновку, про неможливість призначення, м`якшого, передбаченого санкцією ч.1 ст.190 КК України покарання у виді штрафу у зв`язку з відсутністю в обвинуваченого коштів на оплату штрафу мінімальний розмір якого складає 34000 гривень та вчинення ним кримінального правопорушення з корисливим мотивом, а отже призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу не буде сприяти попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та його виправленню, а навпаки може спонукати обвинуваченого до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень для оплати штрафу.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

мобільний телефон марки «Орро» із сім картою (постанова слідчого від 15.09.2023 року) - вважати повернутим ОСОБА_6 ;

мобільний телефон марки «ХІАОМІ» із сім картою та банківську карту (постанова слідчого від 19.07.2023 року та постанова слідчого від 29.07.2023 року) -повернути обвинуваченому ОСОБА_5

копії квитанції; скриншоти із листування; копії платіжних інструкції; оптичні диски DVD-R диск (постанова слідчого від 31.05.2023 року; постанова слідчого від 07.06.2023 року; постанова слідчого від 05.09.2023 року) - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору у день його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч.2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1