№ 1-кп/183/1897/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0001288 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. ГубинихаНовомосковського району Дніпропетровської області, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, одруженої, маючої на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

в с т а н о в и в:

01 жовтня 2023 року приблизно об 11 годині 00 хвилин водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (1,14 % проміле), чим заздалегідь позбавила себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos ТF-59Y», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалася зі швидкістю приблизно 40 км/год. по вул. Підлісній м. Новомосковська Дніпропетровської області зі сторони вул. Технікумовської в напрямку садового товариства «Дружба». Поблизу будинку № 186, розташованого по вул. Підлісній, водій ОСОБА_5 , не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була і могла їх передбачити, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не діючи таким чином щобине піддавати загрозі життя та здоров`я громадян, діючи необережно, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахувала дорожню обстановку, щоби мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, на заокругленні автодороги праворуч, виїхала за межі проїзної частини ліворуч, де допустила зіткнення з металевими воротами та бетонним забором домоволодіння АДРЕСА_1 .

Своїми діями водій ОСОБА_5 грубо порушила вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 12.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3 б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.1 «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходиться у причинному зв`язку з цією дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої пасажиру автомобіля «Daewoo Lanos ТF-59Y», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заподіяно тілесні ушкодження у виді закритого перелому лівої плечової кістки, саден на голові, які у своїй сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості, оскільки зростання кісткових уламків в місці перелому відбувається в термін понад 21-ї доби.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину свою визнала повністю та показала, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винною у пред`явленому обвинуваченні. Своїми показаннями підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро кається, шкодує, що вчинила злочин, обіцяла, що більше подібного не повториться. Попросила вибачення у потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, одночасно зазначивши, що заподіяна йому шкода відшкодована у повному обсязі, будь-яких претензій до обвинуваченої не має, її пробачив. При призначенні покарання просив суд призначити їй м`яке покарання.

В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченою ОСОБА_5 скоєно кримінальне правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченої, потерпілого та дослідженням доказів щодо розміру процесуальних витрат, обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченої та обтяжують чи пом`якшують покарання.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України.

Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, доходить однозначного висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, доведена у повному обсязі і її умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 286-1 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, сукупність усіх обставин у справі.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, а саме, що вона вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, тобто проти безпеки руху та експлуатації транспорту, де його додатковим обов`язковим об`єктом є життя та здоров`я особи, а відтак одного з найбільш суспільно небезпечних кримінальних правопорушень, в результаті вчинення якого потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Водночас, вчинене обвинуваченою ОСОБА_5 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

До того ж, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає:

- її щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці нею своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності;

- активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке полягає у тому, що ОСОБА_5 під час досудового розслідування своїми діями надавала допомогу (сприяла) правоохоронним органам у розкритті кримінального правопорушення, тобто встановленні всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, виявленні причин та умов цього кримінального правопорушення (зокрема, своїми активними діями сприяла слідчому у відтворенні дій, обстановки, обставин ДТП, про що свідчить протокол проведення слідчого експерименту від 13.10.2023);

- добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди, оскільки під час досудового розслідування матеріальна шкоди потерпілому була відшкодована у повному обсязі.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, вину свою визнала повністю, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, а також те, що в судовому засіданні ОСОБА_5 попросила вибачення у потерпілого, та останній її пробачив.

Тому, з урахуванням особливостей вказаного кримінального правопорушення і обставин його вчинення, особи обвинуваченої та її ставлення до скоєного, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, а також думки потерпілого, який просив не позбавляти обвинувачену волі, обмежившись м`яким покарання, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 положення ч. 1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме призначити їй основне покарання у виді штрафу.

Крім цього, з урахуванням вищевикладеного, а також того, що ОСОБА_5 , будучи досвідченим водієм, маючи приблизно 5 років водійського стажу, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, допустила такі грубі порушення Правил дорожнього руху, які призвели до спричинення ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій й додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, але на рівні мінімальної межі санкції, передбаченої ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_5 про те, що її робота пов`язана безпосередньо з керуванням транспортними засобами, і це є єдиним її доходом, суд відхиляє, оскільки такі доводи свого об`єктивного підтвердження під час розгляду справи не знайшли, будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано. Такі відомості у суду відсутні. До того ж, ця обставина не є безумовною підставою для не призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Отже, вищевказані основне й додаткове покарання на переконання суду буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами буде необхідним та достатнім для виправлення засудженої і запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_5 покарання в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Накладений арешт ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.10.2023 необхідно скасувати.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 2868,00грн. (висновок експерта за результатами проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/104-23/36021-ІТ від 18.10.2023 у сумі 1912 грн.; висновок експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-23/36942-ІТ від 19.10.2023 у сумі 956 грн.).

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити їй покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі трьох тисяч десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 51 170 гривень 00 копійок, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки.

Накладений арешт на підставі ухвали слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року на транспортний засіб марки «Daewoo Lanos ТF-59Y», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 скасувати.

Речові докази:

- транспортний засіб «Daewoo Lanos ТF-59Y», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. М.Головко, 19 повернути за належністю його власнику ОСОБА_4 ;

- чек газоаналізатора «DRAGER» з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_5 (1,14%), який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 2868 гривень 00 копійок.

Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1