Справа № 135/169/22
Провадження № 1-кп/147/10/23
У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

05 грудня 2023 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Вінницька установа виконання покарань №1» в залі суду обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 29.11.2021, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області перебувають матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ст.190, ч. 3 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України.

Прокурор 28 листопада 2023 року звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів. Клопотання мотивує тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу та при подальшому його продовженні Ладижинським міським судом Вінницької області та Тростянецьким районним судом Вінницької області, що повністю виправдовують продовження терміну дії обвинуваченому найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою. Зазначив, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обмежить вільне пересування ОСОБА_4 , що матиме превентивне значення для заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а також запобігатиме вчиненню нового кримінального правопорушення, впливу на свідків, знищенню або спотворенню речових доказів та документів та переховуванню від суду. З огляду на зазначені обставини запобігати вказаним ризикам шляхом продовження застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо. За вказаних обставин прокурор просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 уродженцю м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрованому в АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 60 діб.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, стверджує, що зазначені прокурором ризики не знайшли свого підтвердження, не надано доказів що ризики не зменшилися, нових ризиків немає, на сьогоднішній день клопотання є необгрунтованим, а тому просить обрати відносно її підзахисного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Зазначає, що особисте зобов`язання забезпечить належну поведінку обвинуваченого, адже він матиме можливість винайняти квартиру і повідомити про адресу свого проживання.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника в повному обсязі.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви про розгляд кримінального провадження за їхньої відсутності.

Заслухавши думки учасників процесу, які прибули в судове засідання, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтям 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд першої інстанції повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Розглядом наданих до суду матеріалів встановлено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 продовжено до 08.12.2023.

Доводи прокурора наведені в клопотаннях відносно того, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є дійсними та триваючими і на даний час виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, знайшли своє підтвердження і не спростовані стороною захисту.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується увчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.190, ч. 3 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України. Санкція частини ч. 2 ст. 190 КК України, в редакції чинній на час інкримінування її ОСОБА_4 , передбачала покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років. Санкція частини ч. 3 ст. 190 КК України, в редакції чинній на час інкримінування її ОСОБА_4 , передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Таким чином, ймовірність тяжкості покарання свідчить про реальність ризику переховування від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений раніше судимий за корисливі злочини, і знову обвинувачуються у вчиненні корисливого кримінального правопорушення, здійснювати незаконний вплив на потерпілих, місце проживання яких ОСОБА_4 відоме та свідків допит яких тільки розпочато, з метою спонукання їх до зміни своїх показань.

Таким чином, судом враховано існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які на даний час продовжують існувати, тому відсутні підстави для застосування, щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Разом з тим прокурором не доведено ризик знищення або спотворення речових доказів та документів.

Судом враховується також суспільна небезпечність правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, суворість можливого покарання та визнається наявність реальної небезпеки можливості ухилення обвинуваченого від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Наведені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу у триманні обвинуваченого під вартою та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає, що прокурором доведено обставини, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою як досудового так і судового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

Під час розгляду клопотання судом, не встановлено відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

У матеріалах справи відсутні будь-які дані стосовно того, що відпали або зменшились ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу обвинуваченому, отже підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 відсутні.

Доводи сторони захисту про відсутність будь-яких ризиків, які б могли слугувати підставою для продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не можуть вважатися обґрунтованими, оскільки доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого перебувати на волі.

Твердження сторони захисту про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є непереконливими та невмотивованими.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з огляду на зазначене вище, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

У ході судового розгляду з`ясовано, що вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування, жодних підтверджуючих доказів неможливості утримання обвинуваченого в СІЗО за станом здоров`я не надано.

Будь-яких інших переконливих доводів щодо неможливості застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не наведено та не надано під час розгляду клопотання прокурора.

Строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 08 грудня 2023 року та до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин, отже суд дійшов висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 з альтернативною можливістю внесення застави, яку з урахуванням корисливого характеру злочину та його обставин, відповідно до положень п.2 ч.5 ст.182 КПК України варто залишити у визначеному ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 08.12.2021 розмірі в сумі 198480 гривень, та вважає її достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

В разі внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий висновок суду не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 331, 350 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів - тобто до 02 лютого 2024 року включно.

Заставу, визначену ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 08.12.2021, залишити без змін у раніше визначеному розмірі.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152; банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача (IBAN) UA0000401, призначення платежу: запобіжний захід - застава.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого відповідно до ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки: прибувати на виклики суду; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу прокурора чи суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Ухвалу направити на адресу Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1», яка знаходиться за адресою: вул. Брацлавська, 2, місто Вінниця, 21100, для виконання та вручення обвинуваченому.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суду складено та оголошено о 08 годині 30 хвилин 06 грудня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1