Провадження № 1-кс/344/8288/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 рамках кримінального провадження № 0000120 від 13.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Подане клопотання мотивує тим, що слідчим відділом проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000120 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

В ході розслідування даного кримінального провадження встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи на території тимчасово окупованого з 28.02.2022 в смт. Михайлівка Васильківського району Запорізької області, діючи умисно, опираючись на власний вплив та авторитет, пов`язаний із раніше займаними посадами в органах державної влади, у вересні 2022 року у вищевказаному населеному пункті особисто агітував та закликав суб`єктів господарювання, фермерів та місцевих жителів до участі в незаконному референдумі про приєднання окупованих територій до складу рф.

Також, ОСОБА_5 , дотримуючись проросійських поглядів, записав відеоролик (публікація за посиланням ( ІНФОРМАЦІЯ_2 з відеоматеріалом з наступним текстом «Тымкив ОСОБА_6 , до февраля 2022 г. заместитель Главы Васильевского района, рассказал о коррумпированности украинской власти. Вежливые и Заботливые», яка опублікована 22.10.2022 у Telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для доведення до інших користувачів СМ «Telegram», насамперед з категорії підписників (всього 7 132), в якому висловив заперечення тимчасової окупації частини території України, представив псевдореферендум, проведений тимчасовою окупаційною владою РФ в окупованих нею областях України, та його результат (насильницьке приєднання, загарбання цих територій Російською Федерацією) як здійснення багатовікової мрії українського народу: «Значит, нужно сказать, что воспринял референдум с огромным позитивом, так как действительно свершилась многовековая мечта нашего украинского народа».

Окрім цього, у вказаному відеоролику ОСОБА_7 знецінює українських військовослужбовців, які здійснюють заходи із забезпечення національної безпеки й оборони, відсічі та стримування збройної агресії рф, шляхом ствердження, що причинами участі величезної кількості з них в АТО були безробіття, спровоковане українським керівництвом і урядом, пошук роботи та легке й швидке грошове збагачення.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_5 здійснив повторну публічну заяву (доповідь), відеозапис якої, було поширено на проросійських Інтернет-ресурсах, та наступним текстом «В рамках круглого стола также выступил Тымкив ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 », яка опублікована ІНФОРМАЦІЯ_5 у Telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_6 » для доведення до інших користувачів СМ «Telegram», насамперед з категорії підписників (всього 20 652)), в якій містяться заперечення збройної агресії російської федерації проти України, яке виражене в тому, що автор іменує повномасштабне вторгнення збройних сил російської федерації в Україну спеціальною воєнною операцією: «Ярким примером этого могут стать ученые, путешественники, герои великой отечественной войны, войны в Афганистане, специальной военной операции на Украине».

Глорифікуючи учасників збройної агресії російської федерації проти України, порівнюючи їх з героями та видатними людьми, ОСОБА_5 таким чином заперечує збройну агресію російської федерації проти України, возвеличує її учасників, незважаючи на вчинення ними військових злочинів в Україні.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, у відповідності до ст. ст. 135, 136, 278, глав 6,11 КПК України, 30.05.2023 вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

На даний час ОСОБА_5 перебуває на непідконтрольній органам державної влади та місцевого самоврядування України території, де переховується від органів досудового розслідування та суду.

08 червня 2023 року слідчим відділом Управління СБ України в Івано-Франківській області оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання Крім цього, просить не визначати розмір застави.

Захисник в судовому засіданні відносно клопотання поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, зважаючи на те, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України та достатність підстав вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду, перебуває на непідконтрольній державній владі України території, у його діях наявні ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України а саме підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду, має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, підозрюваний, розуміючи невідворотність покарання, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності та може вчинити інші або продовжити вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим інші запобіжні заходи можуть не запобігти зазначеним вище ризикам, а тому, приходжу до висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наступних підстав.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук 06.10.2023 року.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» передбачено, що у випадку, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності у встановленому порядку, встановлено інші правила, ніж передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно зі ст.5. ч.1, п.f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Статтею 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників передбачено, що Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Згідно зі ст.25 вказаної вище Конвенції для цілей цієї Конвенції термін постанова про утримання під вартою означає будь яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.

Тобто, вказані норми міжнародних договорів вказують на те, що у разі застосування правових норм, передбачених цими договорами у процесі екстрадиції особи необхідний відповідний документ про тримання особи під вартою, без будь яких альтернатив.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 від 13.06.2023 року, внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України. Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , повідомлено 30.05.2023 року.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБУ в Івано-Франківській області від 08.06.2023 року, ОСОБА_5 оголошено в розшук, здійснення розшуку доручено співробітникам ВКІБ УСБУв Івано-Франківській області.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Через наведені обставини, з метою виконання вимог ст. 278 КПК України повідомлення про підозру ОСОБА_5 30.05.2023 вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

З врахуванням того, що на час складання повідомлення про підозру ОСОБА_5 , переховується від органів досудового розслідування та суду, та останній за межі України з метою ухилення від кримінальної відповідальності, прокурором вжито всіх можливих заходів для вручення йому такого повідомлення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Зазначене свідчить, що ОСОБА_5 , набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, підтверджується отриманими під час досудового розслідування у спосіб, визначений КПК України, доказами.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Підозрюваний оголошений у розшук, переховується від органів досудового розслідування та суду, має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, підозрюваний, розуміючи невідворотність покарання, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності та може вчинити інші або продовжити вчинення кримінальних правопорушень.

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, знищення, схову або спотворення будь-яких речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконного впливу на свідків, потерпілих та інших підозрюваних у вказаному провадженні, оскільки вони є членами однієї родини, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Мелітополь, Запорізької області, жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно положень ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 15.11.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_9