В И Р О К

Іменем України

19.02.2024 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000500 від 06.10.2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою вищою освітою, не працюючого, розлученого, військовозобов`язаного, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 приблизно о 12 годин 00 хвилин 05.10.2023 року, під час дії воєнного стану на всій території України (введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", відповідно до Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", надалі вчергове продовженого Указом Президента України від 26.07.2023 року №451/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 27.07.2023 року №3275-ІХ), перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку грошових коштів з будинку, де мешкає ОСОБА_5 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , із якою знайомий тривалий час. Далі того ж дня, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_4 шляхом злому вікна за допомогою двох викруток, проник до вказаного будинку ОСОБА_5 , де з-під матрацу у спальній кімнаті викрав грошові кошти в сумі 12000 грн. Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник разом з викраденими грошовими коштами та розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на зазначену суму.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнала повністю, вказавши, що вчинив його за обставин, викладених вище. Пояснив, що приблизно опівдні 05.10.2023 року він вирішив зайти до своєї давньої знайомої ОСОБА_5 , яка мешкає неподалік, по АДРЕСА_2 , але останньої вдома не було. Тоді він вирішив залізти до вказаного будинку, здогадуючись, що там мають зберігатися гроші. Скориставшись двома викрутками, він відчинив одне металопластикове вікно, крізь яке вліз до будинку. Там у спальні під матрацом знайшов 12000 грн, які привласнив. З будинку виліз крізь те саме вікно, яке після цього закрив, та викрадені гроші відніс до себе додому. Частину з них витратив, а 10700 грн згодом вилучили працівники поліції, яким він їх добровільно видав. Під час підготовчого провадження в суді самостійно віддав потерпілій 1300 грн та попросив у неї пробачення. Із сумою викрадених ним грошових коштів погодився. Розуміла, що його заволодіння чужим майном є протиправним та був обізнаним про запровадження в Україні воєнного стану. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 за її викликом в судове засідання не з`явилася, поважних причин своєї неявки не повідомила. Раніше подала до суду письмову заяву щодо проведення судового розгляду без її участі, за змістом якої також просила покарання обвинуваченому ОСОБА_4 приначити на розсуд суду, зазначивши про відсутність до нього претензій матеріального та морального характеру, а також відшкодування завданої шкоди у повному обсязі (а.с.19). Сторони кримінального провадження проти проведення судового розгляду без участі потерпілої не заперечили.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Сторонами заявлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин; їх позиція є істинною та добровільною.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано їх заперечень проти вказаного порядку та обсягу дослідження доказів.

Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши сталу думку учасників судового розгляду, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченої, із дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд виходить з того, що вчинене кримінальне правопорушення не є складним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення та зміст фактичних обставин справи, які ним визнано добровільно, усвідомлюючи неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що він заявив в судовому засіданні, а тому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції сторін з вказаних питань.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, за що він повинен нести кримінальну відповідальність за ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючою ознакою вчинення крадіжки в умовах воєнного стану.

При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 є громадянином України та має повнолітній вік (а.к.п.34-35), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.к.п.36); за місцем постійного проживання характеризується позитивно та має на утриманні хвору матір, за якою здійснює догляд (а.к.п.41,42); на обліку у лікаря нарколога не перебував, за психіатричною допомогою не звертався (а.к.п.38,39), згідно власних пояснень існує за рахунок випадкових заробітків.

Ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, слід віднести до таких, що пом`якшують його покарання.

При цьому, судом не визнається добровільним відшкодуванням завданої злочином шкоди добровільна видача обвинуваченим ОСОБА_4 переважної частини викрадених грошових коштів працівникам поліції, оскільки ним в судовому засіданні пояснено, що це він зробив після відповідного звернення до нього працівників поліції стосовно даної крадіжки, а надто повернення викраденого майна безпосередньо потерпілому у даному випадку не відбулось. Тому на думку суду такі дії ОСОБА_4 охоплюються суто визначенням його активного сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Згідно висновків досудової доповіді, складеної Жмеринським районним відділом філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області 09.02.2024 року, оцінено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 та середній ризик небезпеки для суспільства; визначено, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк є можливим, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду за поведінкою обвинуваченої та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню кримінальних правопорушень, а саме: участі у заходах відділу пробації, що спрямовані на роботу з криміногенними потребами, участі у заходах соціально виховного характеру, які проводить орган пробації з метою виправлення та ресоціалізації. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, вважали доцільним покладання таких обов`язків: попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с.23-24).

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є тяжким злочином, враховуючи обставини, що пом`якшують його покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, з огляду на особу обвинуваченого, який кримінальне правопорушення вчинив вперше та позитивно характеризується за місцем проживання, й з урахуванням думки потерпілої, який не вимагала суворого покарання останньому, суд визначає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових правопорушень призначити йому передбачене санкцією вказаної частини статті закону про кримінальну відповідальність найнижче покарання у виді позбавлення волі, не вбачаючи у даному конкретному випадку підстав для застосування вимог ст.69, 69-1 КК України з визначених законом обмежень.

Водночас, враховуючи, що вчинене ним кримінальне правопорушення, хоча й є тяжким злочином, втім з урахуванням особи ОСОБА_4 , який позитивно характеризується за місцем проживання та раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, та невстановлення обставин, які обтяжують покарання, з огляду також на відсутність вимог потерпілого щодо призначення суворого покарання, враховуючи висновок органу пробації, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання шляхом звільнення його від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього певних обов`язків на період іспитового строку. При цьому судом визначається недоцільним покладення на обвинуваченого ОСОБА_4 запропонованого органом пробації серед решти обов`язку попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілої, враховуючи позицію потерпілої ОСОБА_5 , яка у письмовій заяві до суду зазначила про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази: серцевину нижнього замка, серцевину верхнього замка, що зберігаються у кімнаті речових доказів Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області (а.к.п.16,69), грошові кошти у загальній сумі 10700 грн, які зберігаються у відділенні №220/01 АБ "Укргазбанк" в м.Вінниці (а.к.п.47,54-57), - слід повернути за належністю потерпілій ОСОБА_5 ; дві целофанові рукавиці та два фрагмента вати, що зберігаються у кімнаті речових доказів Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області (а.к.п.16), - необхідно знищити.

Відтак підлягає скасуванню арешт, накладений на вказані об`єкти тимчасово вилученого майна ухвалами слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.10.2023 року (а.к.п.32,52-53).

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 956 грн підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави (а.к.п.62).

Про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ніким не заявлено, а тому суд не має повноважень щодо вирішення даного питання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Відповідно до вимог ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень процесуальних витрат на залучення експерта.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.10.2023 року на серцевину нижнього замка, серцевину верхнього замка, дві целофанові рукавиці та два фрагмента вати, грошові кошти у загальній сумі 10700 грн.

Речові докази: серцевину нижнього замка, серцевину верхнього замка, що зберігаються у кімнаті речових доказів Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, а також грошові кошти у загальній сумі 10700 (десять тисяч сімсот) гривень, які зберігаються у відділенні №220/01 АБ "Укргазбанк" в м.Вінниці, - повернути за належністю потерпілій ОСОБА_5 ; дві целофанові рукавиці та два фрагмента вати, що зберігаються у кімнаті речових доказів Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, - знищити.

Вирок набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в порядку ст.394 КПК України, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1