Справа № 366/2428/21
Провадження № 1-кс/366/165/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року смт. Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши скаргу представника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення дізнавача про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

До Іванківського районного суду Київської області від представника ОСОБА_3 надійшла скарга на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження №0000016, в якій він просить: скасувати постанову дізнавача групи дізнавачів у кримінальному провадженні начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від 7 травня 2020 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000016 від 05.08.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Скаргу ОСОБА_3 мотивує тим, що у провадженні сектору дізнання ВП №1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області перебувало кримінальне провадження №000016 від 05.08.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Постановою дізнавача від 7 травня 2023 року у вищезазначеному кримінальному провадженні прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення. Дану постанову дізнавача ОСОБА_3 вважає незаконною та необґрунтованою, а отже такою, що підлягає скасуванню з направленням матеріалів вказаного кримінального провадження для проведення досудового розслідування.

На думку скаржника, досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалось неефективно, однобічно і не об`єктивно, з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, всебічне, повне неупереджене розслідування у зазначеному кримінальному провадженні не забезпечено, не досліджено факти, викладені в заяві про вчинене кримінальне правопорушення, не надано належної правової оцінки доказам.

В судовому засіданні скаржники підтримали скаргу, просили її задовольнити та скасувати постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, як таку, що винесена незаконно, передчасно, без належного проведення досудового розслідування.

Дізнавач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час розгляду скарги повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, її відсутність не є перешкодою для розгляду скарги. При цьому, на вимогу слідчого судді дізнавачем надано до суду матеріали кримінального провадження за №000016 від 05.08.2020 року.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали скарги в їх сукупності, матеріали кримінального провадження приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Як визначено ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано главою 26 КПК України.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Вирішуючи питання про законність прийнятого рішення про закриття кримінального провадження слідчий суддя наголошує, що таке рішення безумовно має бути мотивованим, а його мотивувальна частина повинна містити чіткі, однозначні та зрозумілі відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України). При цьому, слід враховувати, що статтею 284 КПК України встановлений перелік різних за своїм змістом та наслідками правових підстав закриття кримінального провадження, а тому у випадку закриття кримінального провадження мотивувальна частина постанови має містити обґрунтування конкретної підстави, визначеної в ст. 284 КПК України. Крім цього, слід врахувати, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Так, встановлено, що 7 травня 2023 року дізнавачем - начальником СД відділення поліції №1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000016 від 05.08.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

В ході дізнання встановлено, що ОСОБА_4 звернулась до органу досудового розслідування із заявою про те, що у 2008 році, більш точний час не встановлено, невідома особа внесла неправдиві відомості до Акту встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки, розташованої за адресою: с. Блідча Іванківський район Київська область.

В подальшому в ході досудового розслідування на виконання Київського НДЕКЦ була спрямована постанова про призначення судово-почеркознавчої експертизи, на дослідження якої надано оригінали Актів про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки із підписами від імені ОСОБА_4 , а також умовно-вільні і експериментальні порівняльні зразки підпису ОСОБА_4 . 05.07.2022 року отримано висновок судово-почеркознавчої експертизи №СЕ-19/111-22/21506-ПЧ, виконавцем якого є Київський НДЕКЦ МВС України, згідно до якого встановлено, що підпис в графі «з тилу» від імені ОСОБА_4 . Акту про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки на аркуші № НОМЕР_1 , виконаний ОСОБА_4 , а також підпис в графі «представник землевласника (землекористувача)» від імені ОСОБА_4 . Акту про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки на аркуші №106 виконаний ОСОБА_4 ..

05.07.2022 року дізнавачем групи дізнавачів у кримінальному провадженні начальником СД ВП №1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження. 31.08.2022 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області рішення про закриття кримінального провадження скасовано, тому виникла необхідність у проведенні повторної судово-почеркознавчої експертизи. 06.04.2023 року отримано висновок судово-почеркознавчої експертизи №СЕ-19-23/11639-ПЧ, виконавцем якого є Державний НДЕКЦ МВС України, згідно до якого встановлено, що підпис в графі «з тилу» від імені ОСОБА_4 . Акту про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки на аркуші № НОМЕР_1 , виконаний не ОСОБА_4 , а також підпис в графі «представник землевласника (землекористувача)» від імені ОСОБА_4 . Акту про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки на аркуші № НОМЕР_2 виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою.

В той же час ст. 55 Закону України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року зазначено, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає, у тому числі, акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, які долучаються до документації із землеустрою після виконання робіт з встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Згідно Постанови Верховного суду України від 10.12.2019 року у справі №711/530/18, факт підроблення особою підпису в зазначених вище документах не створює юридично значимого характеру, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав.

Акт прийому-передачі на зберігання межових знаків, не є офіційним документом, оскільки він лише підтверджує фактичну передачу на зберігання межових знаків у кількості 3 шт., що закріплені на місцевості виконавцем, а саме на земельній ділянці.

Так, відповідно ст. 79-1 Земельного Кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (ч. 1). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі (ч. 3). Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ч. 4). Частиною 1 ст. 81 Земельного Кодексу України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон), право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Відповідно ст. 5 Закону, у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки.

Частиною 1 ст. 26 даного Закону передбачено, що за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Згідно ч.3 ст. 26 даного Закону, відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Суд вважає, що дізнавачем у кримінальному провадженні - начальником СД відділення поліції №1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 всебічно, повно і об`єктивно досліджено обставини справи, виконані всі необхідні слідчі і процесуальні дії.

При винесенні вказаної постанови про закриття дізнавач ОСОБА_5 виходила з того, що згідно диспозиції статті 358 КК України, обов`язковим предметом вчинення вказаного кримінального правопорушення є офіційний документ. Водночас у вказаному кримінальному провадженні дізнавачем під час досудового розслідування не встановлено належних, достатніх та допустимих об`єктивних та суб`єктивних ознак вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), а Акт про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки не відповідає критеріям визначення поняття офіційний документ, тому предметом кримінального правопорушення не являється.

Під час огляду матеріалів кримінального провадження судом з`ясовано, що в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виконано достатній обсяг слідчих дій, необхідних для всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та надання їм належної правової оцінки.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що постанова дізнавача групи дізнавачів у кримінальному провадженні начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від 5 травня 2023 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000016 від 05.08.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, є обґрунтованою, винесена після всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та надання їм належної правової оцінки, тому у задоволенні скарги ОСОБА_3 на вказану постанову слід відмовити, а матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000016 від 05.08.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, повернути сектору дізнання ВП №1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області.

З огляду на викладене, керуючись ст. 131, 167, 170-173, 309, 369 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення дізнавача про закриття кримінального провадження - відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0000016 від 05.08.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, повернути сектору дізнання ВП №1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1