Провадження № 1-кп/161/1208/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 27 жовтня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001149 від 23.04.2023, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше несудимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

Обвинувачений ОСОБА_3 , 22 квітня 2023 року, близько 23 години 00 хвилин, в порушенні вимог п.2.9 (а) Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі Правил), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «Renault Megane», р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Т0303 сполученням Луцьк-Радомишль-Демидівка-Дубно, у напрямку с.Демидівка Дубенського району Рівненської області зі сторони м.Луцьк, в порушення п.п. 2.3 (б), 12.1 Правил, не врахував дорожню обстановку, відволікся від її спостереження, проявив безпечність та неуважність, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого за с.Радомишиль Луцького району, допустив виїзд за межі проїзної частини на узбіччя по праву сторону ходу свого руху де здійснив зіткнення з придорожнім деревом.

Внаслідок вищевказаних грубих порушень Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_3 , своїми необережними протиправними діями, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, спричинив пасажиру автомобіля ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 264 від 17.05.2023, тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді зламу кісток основи черепа з забоєм головного мозку легкого ступеня, закриту травму хребта у вигляді компресійного зламу тіла 6-го грудного хребця та осистого відростку 5-го грудного хребця, закриту травму грудної клітки у вигляді забою обох легень з малим гемопневмотораксом зліва, закритий перелом нижньої щелепи справа, забій м`яких тканин обличчя, що за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Таким чином, у прямому причинному зв`язку із даною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками є грубі порушення водієм ОСОБА_3 , «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: п.п. 2.3(б), 2.9 (а), 12.1 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_3 інкримінується порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.286-1 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Renault Megane», порушивши Правила дорожнього руху України, допустив виїзд за межі проїзної частини на узбіччя по праву сторону ходу свого руху де здійснив зіткнення з придорожнім деревом, внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати, повідомив, що примирився із потерпілою.

Допитана безпосередньо в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що 22 квітня 2023 року, будучи пасажиром автомобіля під керуванням обвинуваченого, потрапила у дорожньо-транспортну пригоду. До свідомості прийшла фактично вранці. Також показала, що була вагітна, обвинувачений просив в неї пробачення, вони примирилися, одружилися, виховують спільну дитину. Просила суд суворо його не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми необережними протиправними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286-1 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки такі обставини підтверджені в ході розгляду кримінального провадження.

В силу ч.2 ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає відсутність у потерпілої претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого та примирення останніх.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю беззаперечно визнав свою винуватість, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, де позитивно характеризується, одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліках в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, частково відшкодував у добровільному порядку витрати, понесені закладом охорони здоров`я.

На підставі викладеного, враховуючи пом`якшуючі обставини, які, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого (вік, характеристики, активну поведінку під час досудового розслідування), позицію потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи строк основного покарання, передбачений санкцією закону, за якими визнав ОСОБА_3 винуватим, приходить до висновку про можливість та необхідність призначення йому основного покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

Окрім того, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 і додаткове покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами на мінімальний строк.

За наявності підстав для застосування положень ст.69 КК України, суд не вбачає за доцільне і можливе перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті, не наведено таких підстав і стороною захисту.

На глибоке переконання суду, призначене покарання, яке необхідно відбувати реально, є виваженим, справедливим, необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Строк відбуття покарання обвинуваченому необхідно рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а арешт майна відповідно до ст.174 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 необхідно залишити попередній особисте зобов`язання, з метою запобігання ризику, передбаченому ст.177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.05.2023 на майно, скасувати.

Речові докази у справі, а саме: автомобіль марки «Renault Megane» н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_3 за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 5736 (п`ять тисяч сімсот тридцять шість) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній особисте зобов`язання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий