Провадження № 1-кс/201/5093/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 (відеоконференцзв`язок), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення СВ 3-го управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_4 , погодженого прокурором Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000362, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад клопотання.

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що слідчими СВ 3-го управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені за № 0000362, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні набула статусу підозрюваної у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, до слідчого за викликами не з`являється, перебуває на тимчасово окупованій території, її оголошено у розшук, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Позиції учасників.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, вказаних в клопотанні.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим відділом 3-го управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000362, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань м за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що з початку квітня 2022 року (під час досудового розслідування більш точного часу встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим) ОСОБА_5 , будучи громадянкою України, перебуваючи на посаді заступника директора з виховної роботи ОЗО ліцей «Імпульс» Троїцької селищної ради Сватівського району Луганської області, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії проти України, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, спрямованими на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, перебуваючи на території смт. Троїцьке Сватівського району Луганської області, маючи умисел на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти та реалізуючи їх, вступила в злочинну змову з представниками окупаційної влади російської федерації та так званої «луганської народної республіки», та отримавши від них пропозицію на зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій щодо організації освітнього процесу в закладі освіти окупаційної влади у смт. Троїцьке Сватівського району Луганської області, а саме «Государственного общеобразовательного учреждения луганской народной республики «Троицкая средняя школа №2» (мовою оригіналу) (далі «гоу лнр «Троицкая средняя школа № 2»», розташованого за адресою: Луганська область, смт. Троїцьк, пров. Шкільний, буд. 17а, в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно, умисно погодилась на вказану пропозицію.

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про освіту» законодавство України про освіту ґрунтується на Конституції України, Законах України, інших актах законодавства у сфері освіти і науки та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку. Засадами державної політики у сфері освіти та принципами освітньої діяльності є: верховенство права; нерозривний зв`язок із світовою та національною історією, культурою, національними традиціями; гуманізм; демократизм; єдність навчання, виховання та розвитку; виховання патріотизму, поваги до культурних цінностей Українського народу, його історико-культурного надбання і традицій; формування усвідомленої потреби в дотриманні Конституції та законів України, нетерпимості до їх порушення; формування поваги до прав і свобод людини, нетерпимості до приниження її честі та гідності, фізичного або психологічного насильства, а також до дискримінації за будь-якими ознаками; формування громадянської культури та культури демократії (ст. 6 Закону).

Відповідно до вимог частини 1 статті 7 Закону України «Про освіту» мовою освітнього процесу в закладах освіти є державна мова. Держава гарантує кожному громадянинові України право на здобуття формальної освіти на всіх рівнях (дошкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої), а також позашкільної та післядипломної освіти державною мовою в державних і комунальних закладах освіти.

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про освіту» передбачено, що заклади освіти забезпечують обов`язкове вивчення державної мови.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про освіту» освіта є державним пріоритетом, що забезпечує інноваційний, соціально-економічний і культурний розвиток суспільства.

Статтею 1 Закону України «Про повну загальну середню освіту» визначено, що державні стандарти повної загальної середньої освіти - документи, що визначають загальні обсяги навчального навантаження здобувачів початкової, базової середньої, профільної середньої освіти, вимоги до їх компетентностей і до згрупованих за відповідними освітніми галузями обов`язкових результатів навчання, яких вони мають досягти на відповідному рівні повної загальної середньої освіти.

Державним стандартом початкової освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 21 лютого 2018 року № 87 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2019 року № 688) передбачено, що метою початкової освіти є всебічний розвиток дитини, її талантів, здібностей, компетентностей та наскрізних умінь. До ключових компетентностей, серед іншого належать: вільне володіння державною мовою, спроможність діяти як відповідальний громадянин та брати повноцінну участь у громадському та суспільному житті, спираючись на критичне оцінювання основних подій національної, європейської та світової історії, а також повагу до прав людини та верховенства права, цінування культурного розмаїття різних народів та ідентифікацію себе як громадянина України.

Також, Державним стандартом базової середньої освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 898, визначено, що метою базової середньої освіти є розвиток природних здібностей, інтересів, обдарувань учнів, формування компетентностей, необхідних для їх соціалізації та громадянської активності, виховання відповідального, шанобливого ставлення до родини, суспільства, навколишнього природного середовища, національних та культурних цінностей українського народу. Реалізація мети базової середньої освіти ґрунтується на таких ціннісних орієнтирах, як формування в учнів активної громадянської позиції, патріотизму, поваги до культурних цінностей українського народу, його історико-культурного надбання і традицій, державної мови, плекання в учнів любові до рідного краю.

Частинами третьою та четвертою пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хабарництво» від 26.04.2002

№ 5 передбачено, що організаційно-розпорядчі обов`язки це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності.

Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів, їх заступники, особи, які керують ділянками робіт.

Адміністративно-господарські обов`язки це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном.

Відповідно до «закону про освіту» від 30.09.2016 так званої «луганської народної республіки», в якому відповідно до ст. 2 зазначеного «закону» визначено, загальні поняття, які використовуються у «законі», а саме:

- пунктом 21 частини 1 статті 2 визначено, що організації, які здійснюють освітню діяльність це освітні організації (установи), а також організації, які здійснюють навчання;

- пунктом 24 частини 1 статті 2 визначено, що педагогічний працівник це фізична особа, яка перебуває у трудових, службових відносинах з організацією, яка здійснює освітню діяльність, та виконує обов`язки щодо навчання, виховання учнів та/або організації освітньої діяльності.

Положеннями статті 24 «закону про освіту лнр» встановлено, що управління освітньою організацією (установою) здійснюється відповідно до чинного законодавства луганської народної республіки з урахуванням особливостей, встановлених цим законом. Одноосібним виконавчим органом освітньої організації (установи) є керівник освітньої організації (установи) (ректор, директор, завідувач, начальник або інший керівник), який здійснює поточне керівництво діяльністю освітньої організації (установи).

Відповідно до статті 49 цього «закону» встановлено правовий статус керівника освітньої організації (установи), згідно якої «керівник освітньої організації (установи) відповідно до чинного законодавства луганської народної республіки та статуту освітньої організації (установи) у державних освітніх організаціях дошкільної освіти, середньої загальної освіти, додаткової освіти призначається виконавчим органом державної влади луганської народної республіки, до ведення якого освітня організація (установа) належить у порядку, встановленому чинним законодавством луганської народної республіки. Права та обов`язки керівника освітньої організації (установи), його компетенція в галузі управління освітньою організацією (установою) визначаються відповідно до чинного законодавства луганської народної республіки та статуту освітньої організації (установи). Керівник освітньої організації (установи) несе відповідальність за керівництво освітньою, науковою, виховною роботою та організаційно-господарською діяльністю освітньої організації (установи)».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на початку квітня 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, будучи громадянкою України, перебуваючи на території смт. Троїцьке Сватівського району Луганської області, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, спрямованими на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора російської федерації та так званої «луганської народної республіки», умисно, добровільно зайняла посаду «директора «государственного общеобразовательного учреждения луганской народной республики «Троицкая средняя школа №2» (мовою оригіналу), з метою впровадження стандартів освіти держави-агресора у даному закладі освіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , на початку квітня 2022 року на території смт. Троїцьке Троїцької селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області за юридичною адресою та на матеріально-технічній базі опорного закладу освіти «Ліцею «ІМПУЛЬС» Троїцької селищної ради Луганської області за адресою: Луганська область, смт. Троїцьк, пров. Шкільний, буд. 17а, задля здійснення освітньої діяльності за стандартами та законодавством російської федерації і так званої «луганської народної республіки» перереєструвала вищезазначений освітній заклад на «Государственного общеобразовательного учреждения луганской народной республики «Троицкая средняя школа №2» (мовою оригіналу)». Вказаний заклад не належить до освітніх закладів, уповноважених надавати освітні послуги на території Троїцької селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області.

Крім того встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директора у т.зв. «государственного общеобразовательного учреждения луганской народной республики «Троицкая средняя школа №2» (мовою оригіналу), використовуючи отримані повноваження спланувала та організувала освітній процес в очолюваному нею навчальному закладі у відповідності до вимог законодавства про освіту країни-агресора, а саме федерального закону «Об образовании в российской федерации» (мовою оригіналу).

Так, ОСОБА_5 висловлюється на підтримку дій окупаційної влади та вчиняє дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у вищевказаному закладі, здійснює загальне керівництво роботою вказаного закладу та управління ним; представляє заклад у відносинах з іншими установами; приймає на роботу та звільняє працівників; відповідає за організацію навчального процесу, який здійснюється російською мовою за стандартами та законодавством рф і так званої «лнр», у відповідності з якими складаються навчальні плани, викладання навчальних дисциплін та оцінювання знань усупереч державним стандартам освіти України та типовим навчальним програмам, рекомендованим Міністерством освіти і науки України (не викладаються базові (обов`язкові) навчальні дисципліни, та, водночас, викладаються ті, що не передбачені державними стандартами освіти України), за навчальними підручниками, отриманими від представників окупаційної адміністрації держави-агресора; здійснюється оцінювання та видача документів про освіту за стандартами рф; вчиняє дії спрямовані на загальне застосування російської мови, як офіційної, що суперечить вимогам ст. 10 Конституції України, ст. ст. 6, 9, 21 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», ст. ст. 7, 12 Закону України «Про освіту», ст. ст. 5, 44 Закону України «Про повну загальну середню освіту», а також на території і в приміщеннях опорного закладу освіти «Ліцею «ІМПУЛЬС» Троїцької селищної ради Луганської області, де почало функціонувати, «государственнае общеобразовательное учреждение луганской народной республики «Троицкая средняя школа №2» (мовою оригіналу), розміщено символіку рф, символіку так званої «лнр», портрет президента рф ОСОБА_6 .

Окрім того, ОСОБА_5 , діючи з особистих та ідеологічних мотивів, 01 вересня 2022 року, у відповідності до «наказу про організований початок 2022-2023 учбового року в загальноосвітніх організаціях луганської народної республіки» від 22.08.2022, затвердженого так званим «міністром освіти та науки луганської народної республіки», перебуваючи на території навчального закладу «государственная общеобразовательное учреждение луганской народной республики «Троицкая средняя школа №2» (мовою оригіналу) за адресою: Луганська область, смт. Троїцьк, пров. Шкільний, буд. 17а, за участю батьків, учнів освітнього закладу провела урочисті збори, присвячені початку учбового року. Вищезазначений урочистий захід ОСОБА_5 проводила виключно російською мовою з використанням символіки рф та «лнр», лунав гімн рф та «лнр». Під час свого виступу ОСОБА_5 висловлювала вдячність окупаційній владі за надану допомогу в підготовці до навчального року за освітніми стандартами країни - агресора, надання російських підручників, розповідала про запровадження навчального плану на навчальний рік за стандартами рф.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у здійсненні громадянкою України дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Щодо обґрунтованої підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про кримінальне правопорушення стосовно ОСОБА_5 від 02.05.2023; рапортом поеративного співробітника від 01.05.2023; «выписка из Единого государственного реестра юридических лиц»; протоколом огляду мережі Інтернет ресурсів від 17.07.2023 (публікація «В поселке Троицкое отметили 1 сентября»; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 23.07.2023; протоколом пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 від 23.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 23.07.2023; протоколом пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 23.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.07.2023; протоколом пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 від 01.07.2023; іншими матеріалами досудового розслідування.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у здійсненні громадянкою України дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Щодо належного повідомлення про підозру.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, захопленням Троїцької селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 220 (7618) від 02.11.2023, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 02.11.2023 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_5 на 10 годину 00 хвилин на 06.11.2023, 07.11.2023, 08.11.2023 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000362 від 03.05.2023, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням з прокурором 09.11.2023, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру 09.11.2023 на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 225 (7623) від 09.11.2023, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Крім того, в газеті «Урядовий кур`єр» № 225 (7623) від ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 09.11.2023 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик підозрюваної ОСОБА_5 на 10 годину

00 хвилин 13.11.2023, 14.11.2023, 15.11.2023 за зазначеній в повістках адресі для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні

№ 0000362 від 03.05.2023, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 3 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Жодного разу у призначений час підозрювана ОСОБА_5 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Таким чином, 09.11.2023 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, а саме у здійсненні громадянином України дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

Щодо ризиків.

Слідчий суддя вважає доведеними вказані ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче орган досудового розслідування у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, в якому вона підозрюється. Санкція

ч. 3 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді виправних робіт на строк до двох років або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, а саме показань свідків, протоколів огляду публікацій, які містять комп`ютерні дані, що свідчать про колабораційну діяльність ОСОБА_5 ;

- переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування на окупованій державою-агресором території, про що свідчить неприбуття на виклик до СВ 3 управління шість разів, у тому числі тричі у статусі підозрюваного та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, у зв`язку з чим її оголошено у розшук;

- спосіб вчинення злочину (здійснює колабораційну діяльність умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території, співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме її до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, пов`язаний із можливістю знищити, сховати або спотворити

ОСОБА_5 будь-яку із речей чи документів (реєстраційні документи, накази, розпорядження, функціональні обов`язки, посадові інструкції), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у можливості незаконного впливу на свідків, має місце, оскільки, не будучи обмеженою у вільному доступі до інших осіб, підозрювана може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, а показання свідків, на яких посилається сторона обвинувачення у даному кримінальному провадженні, мають значущість для доведення обставин, які підлягають доказуванню. Крім того, ризик незаконного впливу на інших осіб об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

- ОСОБА_5 продовжує добровільно співпрацювати із окупаційною владою держави-агресора російської федерації та представниками незаконних збройних формувань так званої «ЛНР», і далі займає посаду т.зв. директора у т.зв. «государственного общеобразовательного учреждения луганской народной республики «Троицкая средняя школа №2» (мовою оригіналу), впроваджує стандарти освіти держави-агресора та перебуває на тимчасово окупованій території Троїцької селищної територіальної громади Луганської області;

- продовжуючи займати зазначену вище посаду, підозрювана ОСОБА_5 на теперішній час перебуває на території України, яка перебуває під контролем окупаційної адміністрації, продовжує свою колабораційну діяльність, активно співпрацює з представниками держави агресора, що має наслідком подальше вчинення нею злочинів, передбачених ст. 111-1 КК України, а також інших злочинів проти основ національної безпеки України.

Щодо перебування підозрюваної на окупованій території.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 17.08.2023 внесено зміни до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 № 309, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 06 березня 2022 року. Згідно зазначеного переліку Троїцька селищна територіальна громада Луганської області, перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку РФ.

Таким чином, факт тимчасової окупації території Троїцької селищної територіальної громади Луганської області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження.

Той факт, що підозрювана ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується: повідомленням про кримінальне правопорушення стосовно ОСОБА_5 від 02.05.2023; рапортом оперативного співробітника від 01.05.2023; «выписка из Единого государственного реестра юридических лиц»; протоколом огляду мережі Інтернет ресурсів від 17.07.2023 (публікація «В поселке Троицкое отметили 1 сентября»; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 23.07.2023; протоколом пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 від 23.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 23.07.2023; протоколом пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 23.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.07.2023; протоколом пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 від 01.07.2023; іншими матеріалами досудового розслідування.

Щодо розшуку.

У зв`язку із переховуванням від органів досудового розслідування, постановою слідчого від 16.11.2023 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Висновки.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_5 набула статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстави вважати, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території України, її оголошено у розшук, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також враховуючи факт її переховування від органу досудового розслідування, а також те, що у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності свідчать про вчинення нею інкримінованого їй кримінального правопорушення, беручи до уваги його тяжкість та специфіку, а також те, що у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого злочину їй може бути призначено покарання у виді реального позбавлення волі на строк до десяти років, дані про особу підозрюваної, до неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Щодо застави.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Інші питання.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, можливе після затримання особи, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

В порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000362, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2023 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановлює ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1