Справа № 496/787/24
Провадження № 1-кс/496/447/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області старшого капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження №0000097 від 30.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на рукописну записку, зошит з вільними зразками почерку неповнолітньої ОСОБА_4 , зубну щітку, гребінець, які було виявлено та вилучено в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , до прийняття законного рішення по матеріалам кримінального провадження №0000097 від 30.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що 30.01.2024 року до Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1 , про те, що 21.01.2024 року її внучка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пішла з дому та до теперішнього часу не повернулася. В ході проведення досудового розслідування 30.01.2024 року в ході огляду місця події за адресою за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено рукописна записка, зошит з вільними зразками почерку неповнолітньої ОСОБА_4 , зубну щітку, гребінець. Вказані речі було визнано речовим доказом.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи необхідність проведення подальших досліджень та судових експертиз, що має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні з метою схоронності виявлених та вилучених в ході обшуку речей, документів та іншого майна, що має значення по даному кримінальному провадженню, виявлення, фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відносяться до обставин, що підлягають доказуванню по кримінальному провадженню, які можуть мати значення для об`єктивного, всебічного і повного розслідування кримінального провадження, а також запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у зв`язку з чим слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, однак в прохальній частині клопотання просив розглянути клопотання без його участі та участі прокурора.

Неприбуття у судове засідання вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п.1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку, арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України,зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України,з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч.3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Відповідно до постанови про визнання і приєднання до провадження речових доказів від 30.01.2024 року, було визнано у кримінальному провадженні 0000097 від 30.01.2024 року долучено у якості речового доказу, рукописну записку, зошит з вільними зразками почерку неповнолітньої ОСОБА_4 , зубну щітку, гребінець.

Клопотання подане старшим слідчим СВ ОРУП №2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , який у відповідності до ст. 40-1 КПК України наділений повноваженнями, зокрема, звернення до слідчого судді з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яким є арешт.

Вилучене майно відповідає вимогам ст. 98 КПК України та є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню Керуючись ст. ст. 98,170-173 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на рукописну записку, зошит з вільними зразками почерку неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - зубну щітку, гребінець, які було виявлено та вилучено в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , до прийняття законного рішення по матеріалам кримінального провадження №0000097 від 30.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1