УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 571/182/24

29 січня 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 (дистанційно)

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 (дистанційно)

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старе Село, Рокитнівського району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньо - спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Прокурор у кримінальному провадженні - заступник керівника Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_6 скерував на адресу суду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, а сама, що 05 червня 2023 року близько 01-ї години (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 перебуваючи по АДРЕСА_2 , маючи на меті вчинити дії сексуального характеру з неповнолітньою ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволенім статевої пристрасті, всупереч волі останньої, достовірно знаючи про неповнолітній вік потерпілої, посягаючи на статеву свободу та недоторканість іншої особи, застосував фізичне насильство щодо ОСОБА_8 , яке виразилося у закриванні руками її рота, штовхнув у спину, чим повалив потерпілу на землю. В подальшому, подолавши її фізичний опір, силоміць утримуючи її руками, перебуваючи зверху, здійснив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_8 з використанням геніталій.

Зазначав, що на стадії досудового розслідування ОСОБА_4 , відповідно до Ухвали слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 02.10.2023 та у відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В подальшому на підставі ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду від 16.11.2023 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалою слідчого судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 28 листопада 2023 року продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 29 грудня 2023 року.

Також 27.12.2023 ухвалою слідчого судді Рокитнівського районного суду продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 до 29 січня 2024 року.

Вказує, що ризики, які були наявні під час досудового розслідування та встановлені ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду 27 грудня 2023 року на цей час не зменшились та продовжують існувати.

Тобто на цей час наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений спробує незаконно впливати на учасників процесу, переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт до ОСОБА_9 є неможливим.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане ним клопотання та просив суд задовольнити його з підстав викладених у ньому.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора та застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, керуючись ст. ст. 176-183 КПК України приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Рокитнівського районного суду від 27 грудня 2023 року щодо ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період з 22.00 год. до 06.00 год наступної доби терміном до 29 січня 2024 року.

Ухвала мотивована тим, що у ОСОБА_4 наявні ризики передбачені п.1,2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на свідків.

Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 29 січня 2024 року.

Не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого, беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно до ст. 12 КК України віднесено до особливо тяжкого злочину та за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавленням волі, та визначені ст.177 КПК України ризики, а саме: переховування від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які на цей час у кримінальному провадженні свої покази в судовому засіданні не надали, які не відпали і вони в повній мірі обґрунтовують застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на два місяці.

Так, прокурором доведено, що ризик переховування від суду підтверджується тим, що злочин, передбачений ч.3 ст.152 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких та передбачає міру покарання позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, а тому у разі доведення вини обвинуваченого, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі, після вчинення злочину він до правоохоронних органів не з`явився, не має постійного місця роботи, що свідчить про те, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, може переховуватися від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик, знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення також доведений прокурором.

Оскільки, як зазначав прокурор, достовірно не встановлено місце, де саме підозрюваний ОСОБА_4 вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене відносно неповнолітньої особи ОСОБА_8 , а тому вказаний факт свідчить про те, що ОСОБА_4 може знищити чи сховати докази кримінального правопорушення, зокрема одяг із слідами біологічного походження, крові; предмети, які могли зберегти на собі біологічні сліди, в тому числі кров та волосся неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ; використані презервативи із залишками сім`яної рідини, що можуть містити на собі клітини піхвового епітелію неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також, прокурором доведено, що обвинувачений ОСОБА_4 маючи можливість вільно пересуватися, з метою ухилення від відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, зможе незаконно впливати на неповнолітню потерпілу, свідків та інших осіб у вказаному провадженні, статус яких на даний час не визначений, шляхом залякування чи вмовляння змінити покази повністю чи частково (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Суд приходить до висновку про неможливість запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, оскільки це не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.

Враховуючи викладене клопотання прокурора підлягає до задоволення.

Окрім цього, застосовуючи, щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту, суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього строком на два місяці обов`язок: 1)прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; 2) не відлучатись із місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду у період з 22.00 год. до 06.00 год наступної доби; 3) здати свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну, 4) заборонити спілкуватись із потерпілою ОСОБА_8 , її законними представниками: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 315 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 22.00 год. до 06.00 год наступної доби, строком на 2 місяці, тобто до 29 березня 2024 року, з покладенням наступних обов`язків:

- прибувати за викликом до прокурора та суду;

- не відлучатись із місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду у період з 22.00 год. до 06.00 год наступної доби;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну;

- заборонити спілкуватись із потерпілою ОСОБА_8 , її законними представниками: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати на виконання ВП №2 (смт.Рокитне) Сарненсько РВП ГУНП в Рівненській області.

Встановити строк дії ухвали терміном на два місяці з моменту постановлення ухвали, а саме з 29 січня 2024 року до 29 березня 2024 року.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити у два місяці, до 29 березня 2024 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде складено 30 січня 2024 року та оголошено о 09:30 год.

СуддяОСОБА_1