н/п 1-кс/953/9804/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2023 р. слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду клопотання слідчої СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002652 від 15.12.2023, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, осіб на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 в силу ст.89 КК України раніше не судимого (зі слів)

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України

Встановив:

До суду надійшло слідчої СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002652 від 15.12.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що у провадженні Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0002652 від 15.12.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.12.2023, близько 01:29 год., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився в гостях у свого знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , де також знаходилась співмешканка останнього ОСОБА_8 та вживав алкогольні напої.

У ході спільного вживання алкогольних напоїв, на кухні, за вищевказаною адресою, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт з мотивів раптово виниклих неприязних особистих відносин, у ході якого у ОСОБА_5 виник прямий умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_7 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті останній.

ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за вищевказаною адресою, реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_7 , дістав з шухляди стола кухонний ніж, загальною довжиною близько 30 см, та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 та бажаючи їх настання, з метою позбавлення життя останнього, утримуючи ніж в правій руці, з силою, наніс один удар в область лівої частини грудної клітини останньому.

Після чого між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 почалася боротьба, в ході якої ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого прямого умислу, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_7 , наніс останньому не менше 10 (десяти) ударів кулаками своїх рук в область обличчя та тулуба.

Однак, ОСОБА_5 виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, довести свій злочинний умисел спрямований на позбавлення життя ОСОБА_7 до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_8 викликала швидку медичну допомогу та ОСОБА_7 доставлено до ДУ «Інституту загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т.Зайцева», де останньому надали необхідну медичну допомогу.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 ОСОБА_7 , згідно з довідкою №6496 від 15.12.2023 з ДУ «Iнститут загальної та невiдкладної хiрургiї iм. В.Т.Зайцева» спричинено наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото різане поранення лівого боку грудної клітини, лівобічний пневмоторакс, підшкірна емфізема, колото різане поранення нижньої повіки.

15.12.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15.12.2023 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України - закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Вказують, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а метою обрання запобіжного заходу вказує забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробі переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала.

Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення застави.

Підозрюваний під час розгляду клопотання пояснював обставини вчиненого, фактично погодився з клопотанням прокурора. З приводу наявних тілесних ушкоджень пояснив, що вони в нього від бійки з потерпілим, працівники відділу поліції до нього не застосували фізичного насильства.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні підтримала позицію ОСОБА_5 , зазначаючи, що є питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_5 , однак це питання буде вирішуватись в подальшому.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та докази, прийшов до наступного висновку.

В провадженні Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0002652 від 15.12.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України.

15.12.2023 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України - закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому, факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

Слідчим суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_5 є осудним та досяг повноліття. Даних на спростування зазначеного слідчому судді під час розгляду клопотання не надано.

За результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів: - рапортом ЧЧ ХРУП від 15.12.2023 про вчинення кримінального правопорушення за адресою: м. Харків,вул.Глібівська, 64/2А; - протоколом огляду місця події від 15.12.2023 за адресою: м. Харків, вул. Глібівська, 64/2А, в ході якого зафіксовані обставини на місці вчинення злочину, та було вилучено: два фрагменти кухонного ножа зі зламом на рівні ручки загальною довжиною у складеному стані 283 мм. (100 мм. ручка, 183 мм. лезо) зі слідами речовини бурого кольору на лезі; змив речовини бурого кольору з дерев`яної підлоги на ватну паличку; ніж кухонний із ручкою білого кольору та зубастим лезом загальною довжиною 281 мм. (106 мм. ручка, 175 мм. лезо) із речовиною бурого кольору на ручці та лезі; ніж кухонний із ручкою чорного кольору загальною довжиною 230 мм. (115 мм. ручка, 115 мм. лезо); ніж кухонний із ручкою коричневого кольору 250 мм. (110 мм. ручка, 140 мм лезо); - протоколом огляду місця події від 15.12.2023 зав адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було вилучено у гр. ОСОБА_8 кофта світлого кольору зі слідами речовини бурого кольору; -довідкою з ДУ «Iнститут загальної та невiдкладної хiрургiї iм. В.Т.Зайцева» №6496 від 15.12.2023, згідно якої у гр. ОСОБА_7 проникаюче колото -різане поранення лівого боку грудної клітини, лівобічний превмоторекс, підшкірна ємфізема, колото різане поранення нижньої повіки; - рапортом інспектора УПП в Харківській області ДПП, щодо затримання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 ; - заявою ОСОБА_7 щодо спричинення йому тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_5 , що мали місце 15.12.2023 приблизно о 01:00год. за адресою: АДРЕСА_2 ; -протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що 15.12.2023 зі слів свого співмешканця ОСОБА_5 їй стало відомо, що він наніс удар ножем в область грудної кліітини гр. ОСОБА_7 ; -протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що в ніч з 14.12.2023 на 15.12.2023 за місцем ії мешкання за адресою: АДРЕСА_3 між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 стався конфлікт, в ході якого останній взяв ніж і наніс один удар ОСОБА_7 в область грудної клітини;

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України за викладених у клопотанні обставин.

А тому, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний: з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 15 років, що свідчить про реальні спроби уникнення кримінальної відповідальності шляхом переховування від правоохоронних органів та суду; відсутність міцних соціальних зв`язків; відсутність офіційного місця роботи, що свідчить, про можливі спроби ухилення від кримінальної відповідальності, що в свою чергу може свідчити про наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування або суду, а характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину, в тому числі його тяжкість свідчать про його підвищену суспільну небезпеку та можливість вчинення ОСОБА_5 інших правопорушень.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків, потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілих та дослідження їх судом. Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, потерпілих.

Слідчою суддею досліджені всі надані дані по особі підозрюваного що він є громадянином України, з середньою освітою, розлучений, дітей на утриманні не має, з його слів проживає цивільним шлюбом, зареєстрований та мешкає в м. Харкові, в силу ст. 89 КК України не судимий.

Даних про наявність захворювань у підозрюваного, які унеможливлюють його перебування в умовах тримання під вартою під час розгляду справи слідчому судді також не було надано.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про особу підозрюваного, з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

За таких підстав, та з врахуванням того, що злочин, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 є особливо тяжким кримінальним правопорушенням проти життя та здоров*я людини, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який прохає прокурор, та з яким погодився підозрюваний.

Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.

Підстав для застосування іншого запобіжного заходу, не пов*язаного з триманням під вартою слідчий суддя не вбачає, враховуючи вищенаведені обставини.

Крім того, слідчий суддя відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, із застосуванням насильства.

З приводу наявних тілесних ушкоджень у підозрюваного, слідча суддя зобов*язує медичну частину Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» провести медичний огляд підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі вимог ч.7 ст. 206 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором по кримінальному провадженню №0002652 від 15.12.2023 року задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 днів тобто до 12 лютого 2024 року включно.

Зобов`язати слідчу СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , негайно повідомити близьких родичів підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії ухвали до 12.02.2024 року включно.

Зобов*язати медичну частину Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» провести медичний огляд підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя