Справа № 521/247/24
Номер провадження:1-кс/521/147/24
У Х В А Л А

05 січня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеса ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 18 жовтня 2021 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.3 ст. 185 КК України,

підозрюваного в кримінальному провадженні за № 0000015, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчий слідчого відділення відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 03.01.2024 до чергової частини ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, надійшло повідомлення 102 про те, що 03.01.2024 біля будинку № 27-А по вул. Маршала Малиновського, в м. Одесі затримали громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого виявлено біля 16 згортків з кристалічною речовиною білого кольору, які останній зберігав з метою збуту.

Під час досудового слідства встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на збут наркотичних засобів, у невстановленому досудовим розслідування місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно придбав наркотичний засіб - метадон, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, почав зберігати при собі з метою подальшого збуту.

Надалі, 03.01.2024 приблизно о 11 годині 58 хвилин співробітниками СКП ВП № 1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області біля будинку № 27-А по вул. Маршала Малиновского в м. Одесі був зупинений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в розмові з працівниками поліції повідомив, що має при собі 16 згортків із наркотичним засобом. Після чого, на місце події була викликана слідчо-оперативна група ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

В подальшому, 03.01.2024 з 13 години 56 хвилин по 14 годину 16 хвилин під час огляду місця події ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою м. Одеса, вул. М. Малиновського, поблизу будинку №27-А, добровільно видав працівникам поліції 16 згортків з кристалічною речовиною, білого кольору які ОСОБА_4 , зберігав при собі з метою подальшого збуту. Кристалічну речовину перевірено за допомогою експрес-тесту «Identa» (Lot8533122A exp 08/2025), за результатом якого встановлено, що вказана речовина містить наркотичний засіб - метадон.

Відповідно до п.4 постанови пленуму Верховного Суду України №4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», про умисел на збут наркотичних засобів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби, так й інші обставини, зокрема їх великий розмір, спосіб упакування та розфасування, поведінка суб`єкта кримінального правопорушення та інше.

Підозра ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні взаємопов`язаними між собою прямими доказами у сукупності, які містяться у наступних різних процесуальних джерелах: протоколах огляду місця події, допитами свідків, протоколом обшуку

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам (за ч. 1 ст. 177 КПК України) переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5частини 1 статті 177 КПК України.

ОСОБА_4 , згідно зі ст.12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

На наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування вказує те, що злочин, який вчинив ОСОБА_4 є тяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, з метою уникнення кримінальному відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

На наявність ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України вказує, на те що в ході досудового розслідування будуть проведені слідчих розшукових дій з метою виявлення можливих місць зберігання наркотичних засобів та інших предметів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обравши більш мягкий запобіжний захід, надає можливість підозрюваному ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (запобігання спробі незаконно впливати у цьому ж провадженні), вказує те, що оскільки ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України, та в подальшому може впливати на свідків оскільки вони були допитані лише на стадії досудового розслідування та під впливом підозрюваного можуть змінити свої покази як на стадії досудового розслідування, та на стадії судового розгляду.

На наявність ризику передбаченого п.4 ч.1 ст. 177КПК України в вказує те, що не встановлено всіх осіб причетних до даного кримінального правопорушення, зокрема тих, кому збувався наркотичний засіб, у кого купувався наркотичний засіб, тому перебуваючи під запобіжним заходом не пов`язаним з триманням під вартою останній може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом повідомлення вищезазначеним фігурантів про хід, форми та методи досудового розслідування, що негативно вплине на досудове розслідування, призведе до ухилення винних осіб від кримінальної відповідальності.

На наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України в вказує те, ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, отримує дохід у зв`язку з своєю протиправною діяльністю, а саме збуту заборонених в цивільному обігу наркотичних засобів.

Так виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу підозрюваного, можна дійти висновку про те, що у разі застосування менш суворого запобіжного заходу буде неможливо запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе гарантувати належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

У зазначеному випадку метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , є забезпечення виконання ним як підозрюваним, а в майбутньому, вірогідно, й обвинуваченим, покладених на нього ст. 42 Кримінального процесуального кодексу процесуальних обов`язків, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також запобігти спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Проаналізувавши всі наявні ризики, у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що саме на обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заслуговує підозрюваний ОСОБА_4 .

Також, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слід врахувати такі обставини:

- ОСОБА_4 , за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 8 років;

- у ОСОБА_4 , відсутні місце роботи, навчання;

- ОСОБА_4 , самостійно не утримує недієздатних або обмежено дієздатних осіб, малолітніх дітей;

- ОСОБА_4 , є повнолітньою, дієздатною, працездатною особою, не похилого віку;

- будь-які можливості для звільнення ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності або кримінального покарання на даній стадії кримінального провадження не встановлені.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком понад три роки.

Таким чином, є всі законні підстави для взяття під варту ОСОБА_4 , як особи що наразі підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

При вирішенні питання, щодо обрання запобіжного заходу також враховано, що у практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення особою тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання під вартою. Хоча, поряд з цим Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).

Також у своїх рішеннях ЄСПЛ звертає увагу на те, що тяжкість злочину, вчиненого особою, та ризик його ухилення від слідства залишаються єдиними підставами для відмови суду у задоволенні клопотань про звільнення. При цьому, згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23 вересня 1998 року у справі «I.A. проти Франції», від 04 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»).

Вік, стан здоров`я ОСОБА_4 , відсутність в нього міцних соціальних зав`язків, відсутність місця офіційного працевлаштування на території України, дозволяють йому залишити територію м. Одеси та безперешкодно переїхати до іншого населеного пункту.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варту підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у нашому випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

На підставі всього вищенаведеного, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі, вважає мету і підстави затримання обґрунтованими.

Захисник заперечував, щодо клопотання прокурора, просила обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під варто. В разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити розмір застави передбаченого в межах КПК України, а саме в розмірі від 20 до 80 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду. Тобто, у положеннях даної статті наголошується на тому, що у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу, вина особи не є ще доказаною. Відповідно до положень ч.1 ст.94 КПК України слідчий суддя, суд під час здійснення кримінального провадження, й зокрема під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу оцінюють докази з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності. Відповідно до ч.1 ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Під час обрання запобіжного заходу суд не повинен досліджувати питання доведеності вини підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя в ухвалі про застосування запобіжного заходу не повинен обґрунтовувати вину особи, оскільки на вимогу п.1ч.1 ст.178 КПК України він лише оцінює вагомість доказів, або їх достатність, переконливість. У такому випадку, слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, встановлює достатньо чи недостатньо доказів, наданих стороною обвинувачення щоб вважати, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Досліджувати сутність доказів, викладених у клопотанні про застосування запобіжних заходів, або сутність доказів наданих стороною захисту, слідчий суддя не повинен. Фактично слідчий суддя перевіряє кількісну складову, а не якісну.

Слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу для підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, буде достатнім, необхідним для належної поведінки підозрюваного і таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої, на даному етапі, підозри у вчиненні ОСОБА_4 передбачених ч. 1 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, саме вказаний ризик був доведений прокурором під час судового розгляду.

При цьому ризик переховування від суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України) підтверджується тяжкістю злочинів у вчинені яких підозрюється ОСОБА_4 .

Вказана позиція, також, зазначена у рішенні ЄСПЛ «Мамедова проти Росії», (№7064/05 від 01 червня 2006 року) де зазначено, що суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя та вчинення нових злочинів. Проте, в цьому рішенні також зазначено, що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до увагу тільки тяжкість злочину. В зв`язку з викладеним слідчий суддя наводить і інші доводи з цього приводу.

Так, ризик переховування від органу досудового розслідування та суду підтверджується обставинами які встановлені в судовому засіданні, та яким слідчий суддя надає оцінку з урахуванням вимог ст. 178 КПК України, а саме вік підозрюваного - 31 рік та стан здоров`я підозрюваного - відсутність скарг; майновий стан підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

Слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу для підозрюваного ОСОБА_4 буде достатнім, необхідним для належної поведінки підозрюваного і таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України - судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжних заходів не пов`язаних з триманням під вартою суд вважає, що вони не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.3 ст. 5 Конвенції звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, проте сторона захисту не надала таких гарантій.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України з урахуванням ч.4 ст. 182 КПК України.

Визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує вимоги ч.4 ст. 182 КПК України. При встановлені розміру застави слідчий суддя враховує обставин кримінального правопорушення - розмір шкоди у заподіянні якої підозрюється ОСОБА_4 , майновий стан підозрюваного, який не працює та доведені ризики, які передбачені ст. 177 КПК України.

При цьому розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Таким чином, достатнім розміром застави для ОСОБА_4 , з урахуванням відомостей щодо матеріальних збитків, які викладені вище, який буде гарантувати виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 /вісімдесят/ розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А :

Клопотання слідчого відділення відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеса ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яку дозволити внести на депозитний рахунок, призначення платежу - застава за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися з населеного пункту в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з моменту фактичного затримання, а саме з 03.01.2024 року та припиняє свою дію 02.03.2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1