Справа №521/3586/20
Провадження 1-кп/521/343/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з секретарем - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі угоду про визнання винуватості за обвинувальним актом по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399 від 27.12.2019 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексине, Тростянецького району, Сумської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, неодруженого, маючого малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого неофіційно, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399 від 27.12.2019 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді старшого водія 3 взводу охорони 1 роти охорони військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану 12.04.2019 року о 09 годині 00 хвилин не з`явився до розташування військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_2 (більш точне місце дислокації судом не зазначається у зв`язку з діючим на всій території України воєнним станом) та незаконно перебував поза межами військової частини, проводячи свій вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 28.02.2020 року.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України, а саме нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

17 жовтня 2023 року між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону - ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні (з одного боку) та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні - ОСОБА_5 (з іншого боку), в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, у приміщенні Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , фактичних обставин кримінального правопорушення, істотних для даного кримінального провадження обставин та узгодили міру покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, вчиненого ним за вказаних в обвинувальному акті обставин, а також, при укладенні угоди, взяв на себе зобов`язання під час судового провадження беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Також, сторонами угоди узгоджено міру покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, а саме: враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме те, що до кримінальної відповідальності він притягується вперше, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю злочину (його поведінку як до, так і після вчинення злочинних дій), позитивної характеристики, сторони кримінального провадження дійшли висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, а саме, покарання у виді штрафу в розмірі 1 180 (однієї тисячі сто вісімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 060 (двадцять тисяч шістдесят) гривень.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. Угода підписана власноруч - обвинуваченим, його захисником та прокурором.

У судовому засіданні прокурор просила затвердити угоду на визначених умовах, зазначила, що угода укладена добровільно. Надала документи, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений в судовому засіданні повідомив, що йому цілком зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, визнав повністю та беззаперечно, крім того зазначив, що визнає всі фактичні обставини кримінального правопорушення, вказані в обвинувальному акті. Пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, у вчиненому розкаюється. Укладення угоди є його добровільною позицією, отже просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу, який зобов`язується сплатити оскільки має власні заощадження.

Захисник в судовому засіданні підтвердила добровільність згоди обвинуваченого, просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити своєму підзахисному узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу.

Дослідивши обвинувальний акт, угоду про визнання винуватості та надані прокурором документи, вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним/обвинуваченим.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Разом з тим, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним/обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків чи злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент, після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 474 КПК України - якщо угода досягнута під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України є тяжким злочином.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, вчинене ОСОБА_5 та те, що внаслідок кримінального правопорушення завдана шкода лише державним інтересам (потерпілих у даному провадженні не має), суд вважає, що прокурором дотримані вимоги щодо підстав та обставин для ініціювання та укладення угоди про визнання винуватості. Зміст дослідженої угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, при цьому вимоги ст. 52 КПК України також дотримано.

На виконання вимог ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін судового провадження, суд переконався, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження цієї угоди, наслідки її не виконання, а також узгоджену міру покарання, яка буде до нього застосована у разі затвердження угоди судом.

При вирішені питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З врахуванням викладеного, а також те, що обвинувачений під час судового провадження беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, кваліфікацію своїх дій не оспорював, в повному обсязі визнав фактичні обставини кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті та просив затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_5 відповідає пред`явленому обвинуваченню, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем, (крім строкової служби).

Слід зауважити, що докази по кримінальному провадженню судом не досліджувались, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку, передбаченому главою 35 КПК України, кримінальне провадження на підставі угод.

В судовому засіданні також встановлено, що: ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Олексине, Тростянецького району, Сумської області; є громадянином України; має середньо-технічну освіту; неодружений, має малолітню доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстрований та має постійне місце мешкання; на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом на посаді старшого водія 3 взводу охорони 1 роти охорони військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», за місцем проходження служби характеризувався виключно з позитивного боку, є учасником бойових дій; без інвалідності, проте на теперішній час маючого ряд хронічних захворювань, що підтверджується медичними довідками; є осудною особою, до кримінальної відповідальності притягується вперше; на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває; повністю визнає вину у вчиненому; наявність обставин, що пом`якшують покарання(щире каяттяя, що полягає у відвертому засуджені своєї поведінки та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, адже ОСОБА_5 добровільно прибув до військової прокуратури та заявив про себе та вчинений злочин); відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому.

Відтак, суд вважає, що покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, особи обвинуваченого та наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та відсутності обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам КПК України та КК України, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін, з врахуванням, що передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета кримінального покарання в такому випадку буде досягнута, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами угоди міри покарання за ч. 4 ст. 407 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, а саме, покарання у виді штрафу.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення у даному кримінальному провадженні не застосовувались.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 та приймаючи до уваги призначене покарання, суд вважає, що підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 472, 474-476 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 жовтня 2023 року між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону - ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні (з одного боку) та обвинуваченим ОСОБА_5 (з іншого боку), за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000399 від 27.12.2019 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, а саме покарання у виді штрафу в розмірі 1 180 (однієї тисячі сто вісімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 060 (двадцять тисяч шістдесят) гривень.

До набрання вироком законної сили будь-який запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляцій, які можуть бути подані з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копію вироку після його оголошення вручити учасникам судового провадження.

Роз`яснити ОСОБА_5 про необхідність сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Суддя ОСОБА_1