Справа № 309/3214/23
Провадження № 1-кп/309/203/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесеного до ЄРДР за зареєстрованим №0000368 від 11.06.2023) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, з загальною середньою освітою, одруженого, вважається таким, що не має судимості,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_3 , за місцем проживання за адресою АДРЕСА_2 , умисно, систематично, усвідомлюючи протиправність та карність своїх діянь, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на ґрунті неприязних відносин, вчиняв психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої, із супроводженням відчуття глибокого душевного страждання, поєднаного з формуванням внутрішнього психологічного конфлікту.

Зокрема, 20 вересня 2022 року біля 20:00 год. ОСОБА_3 по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , вчинив психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме виражався в її сторону нецензурною лайкою, намагався затіяти сварку, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї, за що 20 вересня 2022 року був притягнутий Хустським районним судом до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 10 квітня 2023 року біля 22 год 30 хв ОСОБА_3 по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , вчини психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме виражався в її сторону нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї, за що 24 квітня 2023 року був притягнутий Хустським районним судом до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП

Не зупиняючись на викладеному, 10 червня 2023 року біля 21 год. 20 хв. ОСОБА_3 знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , затіяв сварку та продовжував вчиняти протиправні дії, умисно, усвідомлюючи протиправність, карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, не реагуючи на численні звернення потерпілої ОСОБА_5 до правоохоронних органів з приводу вчинення ним домашнього насильства, принижуючи її честь та гідність, виражаючись нецензурними словами, погрожуючи фізичною розправою у присутності неповнолітніх онуків у сторону потерпілої, у зв`язку з чим вчинив психологічне насильство в сім`ї.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, а саме: умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, що призводить психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, не визнав, суду пояснив, що 10.06 ввечері він посварився із сином жінки від першого шлюбу через побутові проблеми. Його жінка була при цьому присутня, однак вона лише їх заспокоювала. У її сторону він нічого не говорив, нецензурно не виражався. Скандал припинився сам по собі. У той день він випив одне пиво. Хто викликав поліцію не знає. Також ствердив, що раніше жінка викликала поліцію і на нього складали протоколи. Діти при сварці не були присутніми.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 10.06 вона була вдома і почалася сварка чоловіка із сином, через те, що той не слухається. Вони кричали один на одного, виражалися нецензурними словами, вона боялася щоб вони не побилися. Чоловік був трохи випивший. Під час сварки вона втручалася у конфлікт, не пам`ятає що говорила, заспокоювала їх, однак це не дало результату. Якщо її чоловік не п`яний, то сварок взагалі не має. Потім подзвонила у поліцію щоб приїхали. Коли приїхала поліція то опитали всіх. Ствердила, що психічних страждань їй завдано не було, документи у поліції підписувала не читаючи. Після інциденту більше конфліктів не було.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні відмовилася від дачі показів на підставі ст. 63 Конституції України.

Сторона обвинувачення, як на докази вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, послалась також на наступні процесуальні документи та докази:

- витяг з ЄРДР від 11.06.2023 у якому зазначено, що ОСОБА_3 10.06.2023 біля 21 год. 20 хв. за місцем проживання за адресою АДРЕСА_2 , систематично здійснює фізичне та психологічне насильство над ОСОБА_5 , спричиняючи їй душевного болю та страждань;

- згідно рапорту опрацювання інформації встановлено, що 10.06.2023 о 21:28 надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 10.06.2023 о 21:28 за адресою АДРЕСА_2 , надійшло повідомлення про домашнє насильство. При цьому заявником указаний ОСОБА_8 , який повідомив, що його вітчим перебуває в стані алкогольного сп`яніння, влаштував сварку та погрожує фізичною розправою. Заявнику вдалось покинути будинок з дітьми;

- відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.06.2023, ОСОБА_5 зазначила, що 10.06.2023 біля 10 год. 20 хв. в АДРЕСА_2 , чоловік прийшовши додому у стані алкогольного сп`яніння, почав вдома сварку, погрожував фізичною розправою, обзивав нецензурною лайкою в присутності неповнолітніх дітей;

- постановою Хустського районного суду від 20.09.2022 року у справі №309/4098/22 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП з накладенням на нього штрафу у розмірі 340 грн. Згідно постанови, 06 серпня 2022 року біля 20:00 год. ОСОБА_3 за місцем проживання в АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виражався нецензурними словами в адресу своєї дружини ОСОБА_5 , чим вчинив психологічне насильство у сім`ї;

- постановою Хустського районного суду від 24.04.2023 року у справі №309/1861/23 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП з накладенням на нього штрафу у розмірі 680 грн. Згідно постанови, 10 квітня 2023 року біля 22:30 год ОСОБА_3 у АДРЕСА_2 , повторно протягом року, голосно кричав, виражався нецензурними словами в адресу своєї дружини ОСОБА_5 , чим вчинив відносно неї психологічне насильство.

Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_5 , дослідивши письмові докази, надані стороною обвинувачення, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення не знайшло свого об`єктивного підтвердження, а позиція прокурора не узгоджується з зібраними по справі доказами і ґрунтується на припущеннях, з наведених нижче підстав.

В силу вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, положень ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь.

Отже, при вирішенні питання про вину обвинуваченої особи не можна виходити з припущень, а лише з належних доказів, які підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за умов усунення всіх суперечностей, що мають місце, та відсутності будь-яких сумнівів у тому, що вина обвинуваченої особи доведена.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Відповідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом, чого в даному кримінальному провадженні зроблено не було.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При цьому положеннями ст. 94 КПК України встановлено обов`язок суду за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.3ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення під час судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У даному кримінальному провадженню ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України за обставин викладених у обвинувальному акті.

Статтею 126-1 КК передбачено кримінальну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Об`єктивну сторону зазначеного кримінального правопорушення складають діяння, що виражаються в систематичному насильстві в формах фізичного, психологічного та економічного насильства. Сексуальне насильство виходить за межі цих форм і за наявності підстав кваліфікується за відповідними статтями КК.

Словосполучення «систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства» описує діяння. Закінченим кримінальне правопорушення вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків. При цьому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факт перших двох актів насильства. Факт документування має значення для доказування систематичності, але не більше, ніж інші, передбачені законом докази.

Судом установлено, що ОСОБА_3 06.08.2022 (у обвинувальному акті помилково зазначено 20.09.2022) та 10.04.2023 за місцем свого проживання, ображав нецензурними словами свою дружину ОСОБА_5 , чим завдав шкоду її психічному здоров`ю та вчинив адміністративні правопорушення, що підтверджено постановами Хустського районного суду Закарпатської області від 20.09.2022 та 24.04.2023 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, під час судового розгляду, не знайшли свого підтверджені викладені у обвинувальному акті обставини про те, що 10.06.2023 біля 21:20 год., ОСОБА_3 втретє, що є необхідним для кваліфікації його дій за ст. 126-1 КК України, вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 .

Так, у судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_5 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, чітко ствердила, що 10.06 мала місце сварка чоловіка із її сином на побутовому рівні. Вони кричали саме один на одного та виражалися нецензурними словами, а вона лише заспокоювала їх, однак це не дало результату. Ствердила. що психічних страждань їй завдано не було.

Подібні за змістом покази дав сам ОСОБА_3 , який зокрема ствердив, що 10.06 ввечері він посварився із сином жінки від першого шлюбу через побутові проблеми. Його жінка була при цьому присутня, однак вона лише їх заспокоювала. У її сторону він нічого не говорив, нецензурно не виражався.

Суд констатує, що покази обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_5 є логічними, послідовними та узгоджуються між собою. Більше того у певній мір вони узгоджуються і з інформацією викладеною у рапорті від 10.06.2023, згідно якої зокрема до поліції телефонував ОСОБА_8 , який як ствердили ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є сином потерпілої від першого шлюбу, і який повідомив, що його вітчим перебуває в стані алкогольного сп`яніння, влаштував сварку та погрожує фізичною розправою.

У суду відсутні жодні підстави ставити під сумнів покази потерпілої ОСОБА_5 , які вона давала під присягою. При цьому даючи оцінку протоколу прийняття заяви від ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.06.2023, зміст якого суперечить показам потерпілої ОСОБА_3 наданими безпосередньо у судовому засіданні, суд зазначає, що такий протокол є лише процесуальним документом на підставі якого розпочинається кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення. Зміст такого протоколу сам по собі не може мати вирішального значення у відповідному кримінальному провадженню, зокрема відповідна інформація повинна бути підтверджена іншими доказами. У будь-якому разі суд надає перевагу показам потерпілої ОСОБА_3 під присягою, наданими нею безпосередньо у судовому засіданні, які спростовують зміст протоколу від 10.06.2023. Оцінка же самого факту подання ОСОБА_3 указаної заяви про вчинене кримінальне правопорушення (зокрема щодо наслідків таких дій), виходить за межі даного кримінального провадження.

Інших якихось доказів, які б підтверджували, що 10.06.2023 ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_3 , органом досудового розслідування не надано.

Узагальнюючи наведене, суд констатує, що органом досудового розслідування не доведено, що 10.06.2023 біля 21:20 год., ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 .

Відтак, суд, провівши судове слідство у відповідності до положень ч.1 ст.337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дослідивши докази сторони обвинувачення, приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.

У зв`язку з наведеним ОСОБА_3 підлягає виправданню відповідно до п.1 ч.1 ст. 373 КПК України.

Отже все вищенаведене дає підстави для висновку про необхідність ухвалення судом відносно обвинувачуваного ОСОБА_3 виправдувального вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати невинуватим по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведеністю, що було вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1