Справа № 274/7485/23
Провадження № 1-кп/0274/902/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2023 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000418 від 01.09.2023 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калінінград, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 31.08.2023 року близько 12 години, перебуваючи в лісосмузі, яка розташована неподалік вулиці Солдатської в м. Бердичеві Житомирської області, виявив згорток з кристалічною речовиною, зовні схожою на психотропну.

В цей же час, день, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, реалізуючи який ОСОБА_3 взяв вказаний згорток та помістив його до своєї лівої кишені штанів, тим самим незаконно придбавши психотропну речовину та в подальшому незаконно зберігав її поки не був зупинний співробітниками Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області неподалік від буд. №24, що по вул. Солдатській в м. Бердичеві Житомирської області.

В подальшому, 31.08.2023 року в період часу з 13 год. 01 хв. по 13 год. 19 хв. під час огляду місця події неподалік від буд. АДРЕСА_2 , працівниками поліції Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області у ОСОБА_3 було вилучено психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-фініл-2-піролідин-1-іл- пентан-1-он), загальною масою 0,20556 г., яку він незаконно придбав та зберігав без мети збуту та добровільно видав працівникам поліції.

Кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника ОСОБА_4 , слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме незаконному придбанні, зберіганні психотропних речовин без мети збуту, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, раніше не судимий, неодружений, не працює, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. Спостерігається у лікаря психіатра з 23.07.2001 року з діагнозом: емоційно вольовий розлад особистості органічного ґенезу. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №495-2023 від 17.10.2023, ОСОБА_3 в період вчинення інкримінованого правопорушення та на даний час виявляв та виявляє клінічні ознаки розладу особистості органічного, змішаного ґенезу, стан компенсації (F 07.8 МКХ-10). В тимчасовому розладі психічної діяльності - не перебував. Може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру, потребує нагляду психіатра та нарколога.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Зважаючи на те, що обвинувачений не працює та відсутністю доказів цього в матеріалах кримінального провадження, враховуючи роз`яснення, які викладені в абз. 4 п. 2 Постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає недоцільним призначення йому покарання у вигляді штрафу та виправних робіт та призначає покарання у виді обмеження волі на мінімальний строк, визначений в санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

Поряд з цим, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, особу винного, зважаючи на те, що обвинувачений свою вину визнав, щиро розкаявся, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, звільнивши його з випробуванням із іспитовим строком. На переконання суду саме такий захід примусу зможе забезпечити досягнення мети покарання і буде відповідати загальним засадам призначення покарання, є необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним так і іншими особами.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжних захід у кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів, суд в порядку ст. 124 КПК України, стягує з обвинуваченого.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст.368,370,373,374,381-382 КПК України, суд,-

У х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, які становлять 1195 (одну тисячу сто дев`яносто п`ть) гривень.

Речові докази після набрання вироком законної сили: психотропну речовину PVP, масою 0,20556 г., яка зберігається в камері схову речових доказів при ГУНП в Житомирській області - знищити.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1