КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

представника власника майна ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 із доповненнями представника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 18 вересня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 18.09.2023 задоволено клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , та накладено арешт на майно, що було вилучено під час проведення обшуку за місцем мешкання засновника та директора ТОВ «АДВЕНСЕД МЕДТЕХНОЛОДЖІ» ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- грошові кошти валютою Євро:

банкноти номіналом по 50 євро у кількості 1897 штук, загальною вартістю 94 850 євро;

банкноти номіналом по 200 євро у кількості 24 штуки, загальною вартістю 4800 євро;

банкноти номіналом по 100 євро у кількості 16 штуки, загальною вартістю 1600 євро;

Загальна вартість коштів - 101 250 євро.

- грошові кошти валютою гривня:

банкноти номіналом по 500 гривень у кількості 200 штук, загальною

вартістю - 100 000 грн.;

___________________________________________________________________________

Справа № 752/21335/21 Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/6192/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

банкноти номіналом по 1000 гривень у кількості 25 штук, загальною вартістю 25 000 грн;

банкноти номіналом по 500 гривень у кількості 25 штук, загальною сумою 12 500 грн.;

банкноти номіналом по 500 гривень у кількості 1 штука, загальною вартістю 500 грн.;

банкноти номіналом по 200 гривень у кількості 22 штуки, загальною вартістю 4400 грн.;

банкноти номіналом по 100 гривень у кількості 21 штука, загальною вартістю 2100 грн.;

банкноти номіналом по 500 гривень у кількості 50 штук, загальною вартістю 25 000 грн.;

банкноти номіналом по 200 гривень у кількості 25 штук, загальною вартістю 5000 грн.;

банкноти номіналом по 500 гривень у кількості 32 штуки, загальною вартістю 16 000 грн.

Загальна вартість коштів 190 500 грн.

- телефон Samsung Galaxy S20 серійний номер НОМЕР_1 з сім картою номеру телефона НОМЕР_2 , із забороною користування та розпорядження вказаним майном.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на те, що прокурор у клопотанні не навів достатніх даних, які б вказували на вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України за обставинами, які внесені до ЄРДР, а також причетність ОСОБА_7 до вказаних злочинів.

Крім того, прокурор не довів, що отримані ОСОБА_7 грошові кошти в 2023 році були незаконно набуті ним саме протягом 2020-2021 років завдяки співпраці із ТОВ "Фармедіс" або пов`язаними із даним товариством особами. Також прокурор не довів, що вилучений у ОСОБА_7 мобільний телефон використовувався ним у обставинах, які зазначені прокурором як кримінальні правопорушення.

За таких обставин, на переконання апелянта, вилучене майно не відповідає ознакам речових доказів.

Крім того, 13.11.2023 від представника ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_7 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в якій останній просив скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

У доповненнях представник зазначав, що вилучені у ОСОБА_7 101 250 Євро не є грошовими коштами, отриманими від ТОВ "Адвансед Медтехнолоджи", а зберігались з 03.02.2022, з моменту отримання позики від ОСОБА_10 для придбання обладнання та відкриття приватного кабінету з проведення УЗД, про що свідчать договір позики та розписки.

Вилучені у ОСОБА_7 190 500 грн. є спільними із його дружиною заощадженнями, про що ОСОБА_7 зазначив в протоколі обшуку.

На переконання апелянта, вилучений мобільний телефон не відповідає будь-якій із ознак речових доказів, оскільки не встановлено, чи користувався ним ОСОБА_7 2,5 роки тому.

Власник майна ОСОБА_7 та прокурор у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності власника майна та прокурора.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку представника ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 із доповненнями представника ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000048 від 19.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

Згідно даних клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що Державним агентством інфраструктурних проектів України () та ТОВ «ФАРМЄДІС» () укладено договори про закупівлю за кошти державного бюджету товарів за кодом ДК 021:2015:34140000-3 - Медичні матеріали (укладка медична для аварійно-рятувального розрахунку) у загальній кількості 503 комплекти на загальну суму 100 065 852 грн, у тому числі:

- № 0209/20/9 від 27.04.2020 щодо поставки 303 комплектів укладок медичних на суму 60 269 342 грн (вартість однієї укладки становила

198 908,72 грн);

- № 42 від 07.12.2020 щодо поставки 200 комплектів укладок медичних на суму 39 796 510 грн (вартість однієї укладки становила 198 982,55 грн).

Водночас, згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 3075/21 від 27.08.2021, проведеного судовим експертом ОСОБА_11 , загальна ринкова вартість об`єктів, що містить одна одиниця укладки медичної для аварійно-рятувального розрахунку, Технічний файл №УМ-01/2020 виробництва ТОВ «ФАРМЄДІС», Україна, станом на 17.12.2020, 16.09.2020, 23.09.2020, 16.10.2020, 21.10.2020 та 06.11.2020 становила 71 910, 09 грн.

Згідно висновку аналітичного дослідження № 64/26-15-08-03-20/37026967 від 22.03.2023, проведеного спеціалістами Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, за результатами дослідження фінансових операцій, проведених Державним агентством інфраструктурних проектів України () щодо наявності ймовірних ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму або фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, та/або інших правопорушень за період 01.01.2020 - 01.12.2022 року є обґрунтовані підстави вважати, що вищевказані фінансові операції ймовірно проводилися з метою заволодіння коштами підприємства Державного агентства інфраструктурних проектів України (), що фінансується з державного бюджету та мають ознаки привласнення, розтрати майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем у сумі 58 258 140 грн, у т.ч. ПДВ

3 867 818,50 грн, де виникає підозра, що фінансові операції або сукупність пов`язаних між собою фінансових операцій можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму або фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення відповідно до пункту 46 частини 1 статті 1 Закону 361-ІХ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Здійснення посадовими особами ТОВ «ФАРМЄДІС» () фінансових операцій з реалізації обладнання та програмної продукції на адресу Державного агентства інфраструктурних проектів України () за завищеними цінами в загальній сумі 58 259 140 грн відповідають критеріям, встановленим п.17 «інші фінансові операції, які свідчать про ймовірність ухилення від оподаткування, та/або фінансові операції, які можуть бути пов`язані з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом», регламентованих Положенням про організацію роботи при виявленні органами ДПС підозрілих фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, затвердженим наказом ДПС України від 01.07.2022 року № 381.

Згідно тендерної пропозиції ТОВ «ФАРМЕДІС», вказаний суб`єкт господарювання планував здійснити закупівлю дефібриляторів CORPULS AED (повністю автоматичний) виробництва GS Elektromedizinische, Germany, у ТОВ «МЕДІНОВА» ().

Водночас, встановлено, що ТОВ «ФАРМЕДІС» здійснило закупку дефібриляторів CORPULS AED (повністю автоматичний) виробництва

GS Elektromedizinische, Germany, які входили в укладку медичну та поставлені згідно договорів тендерної закупівлі, у ТОВ «АДВАНСЕД МЕДТЕХНОЛОДЖИ» () в кількості 347 шт. за 45 907 780,8 грн та ТОВ «РЕАЛТОН» () в кількості

156 шт. за 20 638 656,40 грн (по 132 299,08 грн за шт.).

У свою чергу, ТОВ «АДВАНСЕД МЕДТЕХНОЛОДЖИ» () здійснило закупку вказаних дефібриляторів CORPULS AED у ТОВ «МЕДІНОВА» () в кількості 147 шт. за

15 921 523 грн та ТОВ «РІМЕД» () в кількості 200 шт. за 25 252 000 грн (по 118 655,68 грн за шт.).

ТОВ «МЕДІНОВА» () поставило в Україну автоматичні зовнішні дефібрилятори CORPULS AED на підставі додатку № 14 від 10.08.2020 до контракту № 160907-JST від 07.09.2016, укладеному з JUSTACO Ltd. (27 Delabro Dr., North York, M3J 3S5, Canada). Вартість 147 дефібриляторів згідно контракту складає 397 782 євро (по 2 706 євро за шт.), митна вартість складає 13 149 576,99 грн (по 89 452,9 грн за шт.).

ТОВ «РІМЕД» () поставило в Україну автоматичні зовнішніх дефібрилятори CORPULS AED на підставі додатку № 6 від 19.11.2020 до контракту № 02/0518 від 02.05.2018, укладеному з OPTIMUM SK S.R.O. (Bajkalska 29D, 82101 Bratislava, VAT SK, Slovakia). Вартість 200 дефібриляторів згідно контракту складає 541 200 євро (по 2 706 євро за шт.), митна вартість складає 18 268 368,36 грн (по 91 341,8 грн за шт.).

ТОВ «РЕАЛТОН» () поставило в Україну автоматичні зовнішні дефібрилятори CORPULS AED на підставі додатку № 14 від 29.09.2020 до контракту № 13/0218 від 13.02.2018, укладеному з OPTIMUM SK S.R.O. (Bajkalska 29D, 82101 Bratislava, VAT SK, Slovakia). Вартість 156 дефібриляторів згідно контракту складає 422 136 євро (по 2 706 євро за шт.), митна вартість складає 14 024 983,48 грн (по 89 903,7 грн за шт.).

У свою чергу, виробником дефібриляторів марки Corpuls значиться GS Elektromedizinische Gerate G. Stemle GmbH (Hauswiesenstrase 26, 86916 Kaufering, Germany), у якого JUSTACO Ltd. (Канада) та OPTIMUM SK S.R.O. у кінцевому ланцюгу закуплено дефібрилятори.

Крім того, директор ТОВ «ФАРМЕДІС» ОСОБА_12 закупив сумки-укладки (реанімаційні) СУВ-Р-01 у ФОП ОСОБА_13

(ІПН НОМЕР_3 , дружина ОСОБА_12 ) в кількості 503 шт. за 4 174 900 грн (по 8 300 грн за шт.).

За отриманими даними, вказані структури є пов`язаними (зареєстровані за однією адресою, мають спільних директорів та засновників тощо), операції купівлі-продажу товарів здійснені з метою штучного завищення цін.

Зокрема, у ТОВ «РЕАЛТОН» (, м. Київ, просп. Свободи, буд. 24-Б, кв. 153) директором є ОСОБА_14 , засновники ОСОБА_15 та ОСОБА_14

У ТОВ «МЕДІНОВА» (, м. Київ, просп. Свободи, буд. 24-Б, кв. 153) директором є ОСОБА_14 , засновниками - ОСОБА_15 та ОСОБА_14

У ТОВ «РІМЕД» (, м. Київ, просп. Свободи,

буд. 24-Б, кв. 153) директором є ОСОБА_16 , засновники: ОСОБА_15 та ОСОБА_16

У ТОВ «АДВАНСЕД МЕДТЕХНОЛОДЖИ» (,

м. Київ, Подільський район, вул. Волоська, буд. 55/57) директор та засновник - ОСОБА_7

У ТОВ «ФАРМЄДІС» (, Чернігівська область,

м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, буд. 29) директор - ОСОБА_12 , засновники: ОСОБА_12 та ОСОБА_17 .

Фактичним власником та кінцевим бенефіціаром ТОВ «РЕАЛТОН» (), ТОВ «МЕДІНОВА» () та ТОВ «РІМЕД» () є ОСОБА_18 , який також є директором JUSTACO Ltd. (27 Delabro Dr., North York, M3J 3S5, Canada) та був зареєстрований станом на 2019 рік за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2023 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно даних протоколу обшуку від 09.08.2023, цього ж дня проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі та документи, серед яких: грошові кошти на загальну сум 101 250 Євро та 190 500 грн., телефон Samsung Galaxy S20 серійний номер НОМЕР_1 з сім картою номеру телефона НОМЕР_2 .

Постановою прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 від 09.08.2023 вилучені в ході обшуку від 09.08.2023, грошові кошти на загальну сум 101 250 Євро та 190 500 грн. та телефон Samsung Galaxy S20 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000048.

10.08.2023 прокурор Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва із клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- на грошові кошти валютою Євро:

банкноти номіналом по 50 євро у кількості 1897 штук, загальною вартістю 94 850 євро;

банкноти номіналом по 200 євро у кількості 24 штуки, загальною вартістю 4800 євро;

банкноти номіналом по 100 євро у кількості 16 штуки, загальною вартістю 1600 євро;

Загальна вартість коштів - 101 250 євро.

- грошові кошти валютою гривня:

банкноти номіналом по 500 гривень у кількості 200 штук, загальною вартістю - 100 000 грн.;

банкноти номіналом по 1000 гривень у кількості 25 штук, загальною вартістю 25 000 грн;

банкноти номіналом по 500 гривень у кількості 25 штук, загальною сумою 12 500 грн.;

банкноти номіналом по 500 гривень у кількості 1 штука, загальною вартістю 500 грн.;

банкноти номіналом по 200 гривень у кількості 22 штуки, загальною вартістю 4400 грн.;

банкноти номіналом по 100 гривень у кількості 21 штука, загальною вартістю 2100 грн.;

банкноти номіналом по 500 гривень у кількості 50 штук, загальною вартістю 25 000 грн.;

банкноти номіналом по 200 гривень у кількості 25 штук, загальною вартістю 5000 грн.;

банкноти номіналом по 500 гривень у кількості 32 штуки, загальною вартістю 16 000 грн.

Загальна вартість коштів 190 500 грн.

- телефон Samsung Galaxy S20 серійний номер НОМЕР_1 з сім картою номеру телефона НОМЕР_2 , із забороною користування та розпорядження вказаним майном.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 18.09.2023 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на вищевказане майно, що було вилучено під час проведення обшуку за місцем мешкання засновника та директора ТОВ «АДВЕНСЕД МЕДТЕХНОЛОДЖІ» ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною користування та розпорядження вказаним майном.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги слідчим суддею дотримані належним чином.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на грошові кошти та мобільний телефон, вилучені 09.08.2023 у ході обшуку за місцем проживанняОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 ,з тих підстав, що вказане майно у встановленому законом порядку визнане речовими доказами у межах кримінального провадження № 0000048, та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучені грошові кошти та мобільний телефон з метою їх збереження як речових доказів, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути приховане чи знищене.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на грошові кошти та мобільний телефон, вилучені 09.08.2023 у ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою їх збереження як речових доказів, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали ретельно перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки рішення слідчого судді ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність відповідності вилученого майна ознакам речових доказів в розумінні ст. 98 КПК України, є безпідставними, оскільки встановлені прокурором фактичні обставини кримінальних правопорушень у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучений мобільний телефон може містити відомості, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, а вилучені грошові кошти можуть бути набутими кримінально протиправним шляхом, а відтак дане майно відповідає ознакам речових доказів, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження.

Крім того, як убачається із наявних у матеріалах судового провадження відомостей, постановою прокурора Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_8 від 30.08.2023 призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу вилучених мобільних телефонів, у точу числі вилученого за місцем проживання ОСОБА_7 телефону Samsung Galaxy S20 серійний номер НОМЕР_1 з сім картою номеру телефона НОМЕР_2 .

З огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Посилання апелянта на те, що вилучені за місцем проживання ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 101 250 Євро зберігались з 03.02.2022, з моменту отримання позики від ОСОБА_10 , а вилучені у ОСОБА_7 190 500 грн. є спільними із його дружиною заощадженнями, на даному етапі досудового розслідування не спростовують правильність висновків слідчого судді про наявність у даному судовому провадженні підстав для накладення арешту на вказане майно.

Разом з тим, доводи апелянта про законність походження вилучених у ОСОБА_7 грошових коштів підлягають встановленню і перевірці у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, як арешт майна.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що прокурор не навів достатніх даних, які б вказували на вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України за обставинами, які внесені до ЄРДР, та причетність ОСОБА_7 , до вказаних злочинів, спростовуються долученими до клопотання прокурора матеріалами, сукупність яких на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а питання наявності події та складу кримінального правопорушення підлягає вирішенню під час судового розгляду справи по суті.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі вирішувати питання про наявність або відсутність складу кримінального правопорушення та винуватості особи в його вчиненні, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обгрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, а також оцінка належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Колегією судів не встановлено порушень слідчим суддею положень ст.ст. 170, 172-173 КПК України. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ч. 5 ст. 173, 372 КПК України, та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 із доповненнями представника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 18 вересня 2023 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3