Справа № 336/734/23
Пр. 1-кп/336/418/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання: ОСОБА_2 , розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146 від 03.05.2022, яке надійшло до суду на підставі обвинувального акта, складеного відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, який отримав вищу освіту, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , малолітніх та інших осіб на утриманні не має, адреса реєстрації за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками скоєння кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_6 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-XI введено військовий стан на всій території України. Указом Президента України ОСОБА_6 від 14.03.2022 №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України ОСОБА_6 від 18.04.2022 №259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України ОСОБА_6 від 17.05. 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 травня 2022, року строком на 90 діб. Указом Президента України ОСОБА_6 від 12.08.2022 №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України ОСОБА_6 від 07.11.2022 №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст.11, 13, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», військовослужбовець номер обслуги мінометного розрахунку військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України, солдат ОСОБА_3 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції країни та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважали честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази, командирів, поводитися з гідністю и честю, не допускати самому 1 стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій, обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог, Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України солдата ОСОБА_3 призначено на посаду номер обслуги мінометної батареї, зараховано в списки особового складу частини та на всі види забезпечення військовозобов`язаних. Разом з ним на посаді сержанта управління мінометної батареї Збройних Сил України проходив службу сержант ОСОБА_7 , який відповідно до ст. 29-32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, у відносинах підлеглості із солдатом ОСОБА_3 не перебуває.

Разом із цим, солдат ОСОБА_8 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів, достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, у період проходження за мобілізацією військової служби у військовій частині НОМЕР_2 Збройних Сил України, в ході виникнення раптово виниклого словесного конфлікту на ґрунті неприязних відносин із військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, з метою завдання тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, стоячи навпроти потерпілого ОСОБА_7 , наніс один удар колотою частиною ножа, ножове колоте непроникаюче поранення лівої здухвинної ділянки, яке згідно з висновку експерта №705п від 13.06.2022, кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Так, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , перебуваючи на посаді номер обслуги мінометного розрахунку Збройних Сил України, перебуваючи у військовому званні «солдат», 28 квітня 2022 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, перебуваючи на позиції розташованій поблизу АДРЕСА_2 , виконуючи у цей час службові обов`язки, в ході раптово виниклого словесного конфлікту на ґрунті неприязних відносин із військовослужбовцем частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, з метою завдання тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, стоячи навпроти потерпілого ОСОБА_7 , наніс один удар колотою частиною ножа, ножове колоте непроникаюче поранення лівої здухвинної ділянки, яке згідно з даними висновку експерта №705п від 13.06.2022, кваліфіковане як легке тілесне ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Потерпілим ОСОБА_7 28.11.2023 за вх. №36753/23-Вх подано до суду заяву із зазначенням анкетних даних. Так, потерпілий відмовляється від обвинувачення у даному кримінальному провадженні у зв`язку із примиренням із обвинуваченим, просить закрити провадження із вказаних підстав. Зауважує, що наслідки закриття кримінального провадження йому зрозумілі.

Обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисницею адвокатом ОСОБА_5 під час проведення підготовчого судового засідання підтримано клопотання, за змістом якого він просить у зв`язку із примиренням із потерпілим, звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, який віднесений до кримінальних проступків.

Обвинувачений підтвердив добровільність своєї позиції, розуміє, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі зазначеної норми кримінального закону не є реабілітуючою обставиною, тобто, не свідчить про його невинуватість у скоєнні кримінального правопорушення, відповідно, розуміє наслідки закриття кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання потерпілого, пояснив, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив кримінальний проступок. Прокурор вважає, що всі умови для прийняття процесуального рішення відповідно до ст.46 КК України дотримані у даному кримінальному провадженні, тому можливо постановити ухвалу про закриття провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження у визначеній під час підготовчого судового засідання частині, а саме, докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження обґрунтованості клопотання обвинуваченого, дійшов висновку про те, що воно підлягає задоволенню, кримінальне провадження - закриттю, а обвинувачений звільненню від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.2 ст.125 КК України, з таких підстав.

За змістом ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Ч.1 ст.46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Дії ОСОБА_3 , який, як слідує із матеріалів справи, є раніше не судимим, під час досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, віднесені за змістом ст.12 КК України до кримінальних проступків, а саме, полягають у завданні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Як передбачено п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених, зокрема, ч.2 ст. 284 цього Кодексу.

За нормою п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, згідно з ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до ч.3 ст.285 КПК України обвинуваченому зрозумілі суть обвинувачення, підстава звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України. Про наявність таких заперечень суду обвинуваченим не повідомлено.

Як передбачено ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначено, що «звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст.44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.».

Судом встановлено, що цивільний позов у даному провадженні не заявлений, матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілому не завдано, що видно з його заяви та підтверджено під час провадження справи в суді, що видно з матеріалів провадження.

З урахуванням наведених обставин, думки учасників кримінального провадження, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України, оскільки наявні всі умови звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст.46 КК України), а саме, - обвинуваченим вперше вчинено кримінальний проступок, у потерпілого відсутні матеріальні та моральні вимоги до нього.

З огляду на наведені положення кримінального процесуального законодавства суд вважає, що подання вказаного клопотання є виключним правом потерпілого, зміст цього права не підлягає звуженню, тому кримінальне провадження підлягає закриттю, а обвинувачений звільненню від кримінальної відповідальності.

За приписами ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Так, під час судового розгляду справи встановлено, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі №335/2928/22, пр.1-кс/335/1362/2022 від 03.06.2022, яка набрала законної сили 08.06.2022, накладено арешт на майно, яке вилучене 23.05.2022 у приміщенні службового кабінету №710 ГУНП в Запорізькій області за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, вул. Матросова, будинок № 29, а саме на: сорочку формену Збройних сил України з піксельним орнаментом, яка має пошкодження цілісності, а саме з лівої сторони сорочки на відстані 15,4 см від нижнього краю розташований отвір лінійної форми довжиною 1,5 см; металеву рукоятку ножа стального кольору довжиною 11 см без леза, які видані потерпілим ОСОБА_9 . Тому арешт майна, вжитий як захід забезпечення відповідно до вказаних ухвал слідчого судді підлягає скасуванню. Доказів на підтвердження приналежності речей іншим особам учасниками провадження не надано.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду справи не застосовувались, витрати на проведення судово-медичної експертизи відсутні.

Суд також вважає за необхідне розглянути питання щодо речових доказів по справі з урахуванням положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 174, 284-286, 314, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим ОСОБА_9 .

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрити.

Арешт, накладений на майно відповідно до ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 335/2928/22, пр.1-кс/335/1362/2022, постановленої 03.06.2022, - скасувати.

Зняти арешт з майна, а саме, сорочки форменої Збройних сил України з піксельним орнаментом, яка має пошкодження цілісності, а саме з лівої сторони сорочки на відстані 15,4 см від нижнього краю розташований отвір лінійної форми довжиною 1,5 см; металевої рукоятки ножа стального кольору довжиною 11 см без леза, які видані потерпілим ОСОБА_9 .

Речові докази сорочку формену Збройних сил України з піксельним орнаментом, яка має пошкодження цілісності, металеву рукоятку ножа стального кольору довжиною 11 см без леза, зразки букальних клітин потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що перебувають на зберігання в камері схову речових доказів ГУНП в Запорізькій області, знищити.

Речові докази:

- медичну карту стаціонарного хворого №5716/432 ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути за належністю до КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, б.80;

- медичну карту стаціонарного хворого №917 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повернути за належністю до Запорізького військового госпіталю військової частини НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_3 ;

- медичну карту стаціонарного хворого №1150 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повернути за належністю до КНП «Міська лікарня №7» ЗМР за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, б.9.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1