Справа № 603/461/23
Провадження № 1-кп/603/10/2024
У Х В А Л А

21 лютого 2024 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

під час судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 05.03.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 ,

за участі: прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції), обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и в:

У провадженні Монастириського районного суду Тернопільської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 на 60 діб.

У обґрунтування вказаного клопотання посилається на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого. 07.03.2023 року ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.05.2023 року, строк дії запобіжного заходу у подальшому було продовжено. Посилається на те, що ризики, передбаченіст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування та продовження запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати на даний час, зокрема ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні. Вважає, що тримання під вартою є єдиним виключним та достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду справи. У зв`язку з цим виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав з наведених у ньому підстав, зазначив, що строк дії запобіжного заходу спливає, однак ризики, які стали підставою для застосування та продовження запобіжного заходу, не відпали та продовжують існувати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив щодо клопотання прокурора та просить у його задоволенні відмовити. Суду пояснив, що клопотання прокурора є необґрунтованим, у ньому не наведені конкретні ризики, а ті ризики, на які посилається прокурор у судовому засіданні, є недоведеними. Зазначив, що пред`явлене обвинувачення є неконкретним та неспроможним, що в сукупності свідчить про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника.

Потерпілий ОСОБА_8 та його представник ОСОБА_9 у підготовче судове засідання не з`явилися, представник потерпілого звернулася до суду із письмовою заявою, у якій просить судове засідання, що призначене на 21.02.2024 року, провести в рамках розгляду клопотання прокурора про продовження тримання під вартою щодо обвинувачених у відсутності потерпілого та його представника. Окрім цього, представник потерпілого просить задовольнити клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи заявлене клопотання, заслухавши доводи прокурора, який вважає за необхідне продовжити обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , обвинуваченого, захисника, які щодо задоволення клопотання заперечують, суд приходить висновку, що обвинуваченому слід продовжити строк тримання під вартою, виходячи із таких мотивів.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, вчиненому групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Під час досудового розслідування кримінального провадження слідчим суддею була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_3 згідно ухвали від 07.03.2023 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 год 59 хв 04.05.2023 року.

У подальшому строк дії запобіжного заходу було продовжено, зокрема ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 06.09.2023 року щодо обвинуваченого продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 год 59 хв 03 листопада 2023 року (головуючий суддя ОСОБА_10 ).

Листом в. о. голови Монастириського районного суду Тернопільської області від 02.11.2023 року повідомлено Державну установу «Чортківська установа виконання покарань (№26)» про те, що прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 подав суду письмові клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який закінчується о 23:59 год 03.11.2023 року, проте станом на 02.11.2023 року головуючий суддя ОСОБА_10 перебуває на лікарняному, а тому розгляд судом питання про продовження строку тримання під вартою є неможливим.

З огляду на наведене, на підставі ч. 6 ст. 615 КПК України обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважався продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Ухвалою суду від 26.12.2023 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому продовжено до 23 год 59 хв 23 лютого 2024 року без визначення розміру застави.

Розгляд кримінального провадження тільки розпочався і потребує додаткового часу.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У ході розгляду клопотання установлено, що ризики, які стали підставою для застосування та подальшого продовження вказаного запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 , передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, його застосування відповідає особі обвинуваченого, характеру, тяжкості та обставинам кримінального правопорушення, що інкримінуються, а також покаранню, що може бути призначене в разі визнання його винуватим, є співмірним задля запобігання настанню ризиків та виправдовує тримання особи під вартою.

Так, враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , що відноситься до умисного тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, те, що розгляд справи тільки розпочато, судом не досліджені докази у кримінальному провадженні, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні продовжують існувати та не зменшились вищевказані ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що дає суду підстави вважати, що ОСОБА_3 у разі не продовження судом строку дії попередньо застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни його на більш м`який може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Також, на думку суду, продовжує існувати ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду з огляду на тяжкість та міру покарання, що передбачена за інкримінованою статтею КК України, зокрема, позбавлення волі на певний строк, з метою уникнення відповідальності.

З огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України підстав для визначення розміру застави суд не вбачає.

Розглядаючи питання можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слід зазначити, що з огляду на характер інкримінованого злочину, за яким передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт чи інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому підстав для зміни щодо обвинуваченого запобіжного заходу на більш м`який суд не вбачає.

З огляду на усе вищевказане суд відкидає доводи сторони захисту щодо відсутності підстав для задоволення клопотання прокурора.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 331, 376, розділом ІІ КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 год 59 хв 21 квітня 2024 року без визначення розміру застави.

Судове засідання відкласти до 11:00 год 13 березня 2024 року.

Копії ухвали направити обвинуваченому, захиснику, прокурору та уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

ОСОБА_1