Справа № 953/8984/23
Провадження № 1-кс/953/7489/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002041 від 15 вересня 2023 року, про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Прокурор Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002041 від 15 вересня 2023 року, про арешт майна, в якому просить накласти арешт на наступне майно: інформаційний щит «Дорожні роботи» розміром 900*900 мм інвентарний номер 1753353, який було вилучено під час огляду місця події 20.09.2023 за адресою: м. Харків, вул. Мистецтв, буд. 12. Місцем зберігання речового доказу прокурор просить визначити КП «ХТМ» Київської філії м. Харкова.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає наступне.

СВ ХРУП №1 ГУНП здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002041 від 15.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.09.2023 за адресою: м. Харків, вул. Манізера невідома особа шляхом вільного доступу викрала інформаційний щит «Дорожні роботи», чим завдала матеріальної шкоди КП «ХТМ».

20.09.2023 в період часу з 19.35 год. по 20.00 год. проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, вул. Мистецтв, буд. 12 в ході якого було виявлено та вилучено інформаційний щит «Дорожні роботи» розміром 900*900 мм, інвентарний номер 1753353.

Вилучений під час огляду дорожній знак визнано речовим доказам у кримінальному провадженні № 0002041 від 15.09.2023 у відповідності до ст. 98 КПК України, оскільки дане майно може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуто кримінально протиправним шляхом, та є предметом кримінально-протиправних дій.

Також є підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, а вказані в клопотанні предмети мають значення для досудового розслідування та є доказами у кримінальному провадженні. Зазначені у клопотанні предмети відповідають критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно, яке може бути речовими доказами.

З огляду на вищевказане, відповідно до ст. ст. 167, 170, 171 КПК України, з метою його збереження, виникла необхідність накладення арешту на вищевказане у клопотанні майно, яке є предметом вчинення кримінального правопорушення, адже не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Представник КП «ХТМ», який є власником майна, ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив задовольнити клопотання прокурора.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, майно, на яке просить накласти арешт прокурор, було вилучено 20 вересня 2023 року під час огляду місця події. Клопотання про арешт майна подано до суду прокурором 25 вересня 2023 року, тобто з порушенням встановленого ч.5 ст.171 КПК України строку, за приписами якої клопотання слідчого , прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З аналізу положень ст. ст. 172 173 КПК України вбачається, що пропуск строку на звернення з клопотанням про арешт майна не є самостійною підставою для відмови у його задоволенні, та звільнення слідчого судді від обов`язку розглянути його по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 КПК України визначає процесуальні строки як встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Оскільки за своєю юридичною природою процесуальні дії або утримання від них виступають засобом реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників правовідносин, то й процесуальні строки поділяються на строки реалізації права та строки виконання обов`язку. Їх недотримання спричиняє різні правові наслідки.

Закінчення строку виконання обов`язку не спричиняє його припинення. Обов`язкова дія повинна бути виконана і після закінчення строку. Таким чином, розгляд клопотання, поданого поза межами строку, визначеним ч. 5 ст. 171 КПК України, породжує обов`язок для сторони обвинувачення вчинити певні дії, однак не породжує обов`язку слідчого судді чи суду прийняти інше рішення по суті клопотання ніж визначене ст. 173 КПК України задовольнити клопотання або відмовити в його задоволенні.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з п. 1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КК України, оскільки відповідно до статей 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України.З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно має значення для забезпечення кримінального провадження, було вилучене 20 вересня 2023 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 існує можливість його використання, як доказу у кримінальному провадженні, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом вчинення злочину та існує можливість його використання, як доказу у кримінальному провадженні. Постановою слідчого СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 від 20 вересня 2023 року вказані в клопотанні речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0002041 від 15 вересня 2023 року.

Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002041 від 15 вересня 2023 року, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, власником якого є Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», а саме на: інформаційний щит «Дорожні роботи» розміром 900*900 мм інвентарний номер 1753353, який було вилучено під час огляду місця події 20.09.2023 за адресою: м. Харків, вул. Мистецтв, буд. 12.

Передати інформаційний щит «Дорожні роботи» розміром 900*900 мм інвентарний номер 1753353 на відповідальне зберігання під розписку КП «ХТМ» Київської філії м. Харкова.

Попередити КП «ХТМ» Київської філії м. Харкова про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1