Справа № 569/6924/23
УХВАЛА

про продовження строків відсторонення від посади

19 грудня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні прокурор Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про продовження строку відсторонення від посади ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.425 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор, яка здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні прокурор Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області із клопотанням про продовження строку відсторонення ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.425 КК України, від посади заступника командира батальйону з повітряно-десантної роботи військової частини НОМЕР_1 , в межах строку досудового розслідування.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_7 , у порушення вимог ст. 19 Конституції України, ст. ст. 6-8, 11, 16, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 5, 6, 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ, п.п. 1-4 Розділу ІІ Інструкції, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 144-3 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008, п. 15 Розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, Положення про військову частину, функціональних обов`язків командира військової частина, а також заступника командира батальйону (частини), будучи військовою службовою особою, заступником командира батальйону з повітряно-десантної підготовки військової частини НОМЕР_1 , а також в період з 15.06.2022 по 30.01.2023 тимчасово виконуючим обов`язки командира війкової частини НОМЕР_1 , через злочинну недбалість, в умовах воєнного стану, маючи реальну можливість виконувати свої службові обов`язки належним чином, тобто як того вимагають інтереси військової служби, неналежно віднісся до виконання своїх службових обов`язків, діючи необережно, у формі кримінальної протиправної недбалості, тобто не передбачаючи суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, у період не пізніше 01.06.2022 по 20.04.2023, перебуваючи в пункті тимчасової дислокації окремих підрозділів військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , та в подальшому в місці дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , не встановив факт відсутності молодшого лейтенанта ОСОБА_8 на службі з 01.06.2022, не призупинив їй службу та не звільнив останню з посади, призупинивши тим самим безпідставне нарахування та виплату грошового забезпечення, у тому числі додаткових винагород у відповідності до Постанови КМУ № 168, молодшому лейтенанту ОСОБА_8 .

В подальшому, внаслідок неналежного виконання майором ОСОБА_7 своїх службових обов`язків за посадою заступника командира батальйону з повітрянодесантної підготовки військової частини НОМЕР_1 , а також в період з 15.06.2022 по 30.01.2023 тимчасово виконуючого обов`язки командира війкової частини НОМЕР_1 , які виявилися у неповідомленні у письмовій формі про факт безпідставного, самовільного, убуття молодшого лейтенанта ОСОБА_8 до м. Рівне, який за зовнішніми ознаками вказував на можливе вчинення нею злочину проти встановленого порядку несення військової служби - самовільного залишення військової частини або місця служби, ухилення від військової служби чи дезертирства, керівника відповідного органу досудового розслідування, не встановленні ним факту відсутності молодшого лейтенанта ОСОБА_8 на службі в період не пізніше 01.06.2022 по 20.04.2022, не призупиненні служби молодшому лейтенанту ОСОБА_8 , не призупиненні їй нарахування та виплати грошового забезпечення, у тому числі додаткових винагород у відповідності до Постанови КМУ №168, яка будучи відсутня на службі тривалістю понад одну добу без поважних причин, безпідставно, всупереч ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 15 Розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, отримувала грошове забезпечення військовослужбовця (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення), у тому числі додаткову винагороду у відповідності до Постанови КМУ № 168 на загальну суму 509 881 грн. 52 коп. за період часу з 01.06.2022 по 20.04.2023, що більше ніж у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто є істотною шкодою, чим вчинив недбале ставлення військової службової особи до служби, що спричинило істотну шкоду,вчинену в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч. 4 ст. 425 КК України.

Водночас, лейтенант ОСОБА_8 , будучи оперативним черговим відділення підготовки даних штабу військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 199, 200, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ч.1 ст.1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, за відсутності причин поважного характеру, не пізніше 01 червня 2022 року (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено) самовільно залишила розташування військової частини НОМЕР_1 , в пункті постійної дислокації за адресою: АДРЕСА_2 , та проводила час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби та обов`язки військової служби не виконувала до 20.04.2023, а саме до дня проведення обшуку за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_3 , після чого самостійно прибула до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 та приступила до виконання обов`язків військової служби, чим вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Також, лейтенант ОСОБА_9 , будучи заступником командира роти безпілотних авіаційних комплексів з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 199, 200, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ч.1 ст.1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, за відсутності причин поважного характеру, не пізніше 01 червня 2022 року (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено) самовільно залишила розташування військової частини НОМЕР_1 , в пункті постійної дислокації за адресою: АДРЕСА_2 , та проводила час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби та обов`язки військової служби не виконувала до 20.04.2023, а саме до дня проведення обшуку за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_4 , після чого самостійно прибула до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 та приступила до виконання обов`язків військової служби, чим вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

З огляду на вищеописані обставини, а також беручи до уваги наявність здобутих доказів, які в сукупності є достатніми для прийняття відповідного рішення, 21.09.2023 слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, тобто вчинив недбале ставлення військової службової особи до служби, що спричинило істотну шкоду, вчинену в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому злочину, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, а саме: протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 від 20.04.2023; протоколами НС(Р)Д проведених відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , довідкою участі в якості спеціаліста від 04.08.2023; висновком судової економічної експертизи від 04.09.2023; вилученими в ході досудового розслідування документами з військової частини НОМЕР_1 , а також в цілому вказаними вище та усіма іншими матеріалами кримінального провадження.

26.09.2023 року слідчим суддею Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_7 відсторонено від посади в межах строку досудового розслідування, а саме до 21.11.2023.

15.11.2023 керівником Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 21.12.2023.

На цьому етапі кримінального провадження, до встановлення судом фактичної істини у ньому, сукупність зазначених матеріалів є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства»

№ 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, а саме військового кримінального правопорушення, за скоєння якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років.

Відповідно наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 31.01.2020, наказом командира військової частини НОМЕР_1 №57 від 26.02.2020 ОСОБА_7 призначено на посаду заступника командира батальйону з повітряно-десантної підготовки військової частини НОМЕР_1 .

В ході досудового розслідування встановлено, що вказаний злочин вчинений внаслідок неналежного виконання майором ОСОБА_7 своїх службових обов`язків за посадою заступника командира батальйону з повітряно-десантної підготовки військової частини НОМЕР_1 , а також тимчасово виконуючого обов`язки командира війкової частини НОМЕР_1 в період з 15.06.2022 по 30.01.2023.

Усвідомлюючи невідворотність покарання, ОСОБА_7 використовуючи своє службове становище і посаду, також зможе незаконно впливати на свідків, в тому числі військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 чи інших учасників кримінального провадження, яких надалі ймовірно виникне потреба допитати чи провести за їх участі інші процесуальні дії, а також вчинити дії спрямовані на знищення чи підроблення документів, якімають чи можуть мати значення для досудового розслідування і судового розгляду провадження.

Слідчий у клопотанні вказав, що вищеописані обставини є достатніми для переконання того, що підозрюваний, перебуваючи на займаній посаді, використовуючи своє службове становище, матиме реальну можливість впливати на свідків, чи інших учасників кримінального провадження, вчинити дії спрямовані на знищення чи підроблення документів, які мають чи можуть мати значення для досудового розслідування і судового розгляду провадження.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини, просили суд його задовольнити.

Захисники підозрюваного ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечили щодо клопотання, просили суд відмовити у його задоволенні, оскільки на сьогоднішній день перестали існувати обставини, які слугували підставою для відсторонення ОСОБА_7 від посади. Крім того вказав, що сторона обвинувачення протягом усього часу проведення досудового розслідування мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було попередньо здійснено відсторонення від посади підозрюваного.

Заслухавши думку учасників процесу в судовому засіданні, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365 КК України.

В межах даного кримінального провадження, за вищевказаних обставин, 29.05.2023 року слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_10 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.425 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 154 КПК України, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.

У відповідності до ч. 2 ст. 157 КПК України, при вирішенні питання про відсторонення від посади, слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність правової підстави для відсторонення від посади, достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Зі змісту пункту 43 Рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року в справі «Кобець проти України» вбачається, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

При цьому суд вказує, що для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження слідчий, прокурор зобов`язані довести наявність достатніх підстав вважати, що такий захід є необхідним для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного, обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, що мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Тобто, наявність лише підозри у вчиненні службового злочину, за недоведеності можливості підозрюваного, перебуваючи на посаді, знищити чи спотворити докази - документи, що зберігаються за місцем його роботи, які мають значення для кримінального провадження, а також інших обставин, які законодавцем визначені, як обов`язкові для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, не може слугувати підставою для відсторонення особи від займаної посади.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 26 квітня 2002 року «про судову практику у справах про хабарництво» зазначено, що згідно з чинним законодавством відповідальність за одержання хабара можуть нести лише службові особи. При вирішенні питання чи є та або інша особа службовою, належить керуватися правилами які викладені в пунктах 1 і2 примітки до статті 364 КК України, де зазначено що службовими особами у стаття 364, 368, 368-5, 369, кримінального кодексу є особи які постійно чи тимчасово за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади місцевого самоврядування на державних і комунальних підприємствах в установах чи організаціях посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції, за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом повноважним органом чи повноважною особою підприємства установи організації судом або законом.

У відповідності до ч.1 ст.157 слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, твердження слідчого про те, що підозрюваний ОСОБА_10 може перешкоджати стороні обвинувачення у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-які ручі чи документи та вчинити інше кримінальне правопорушення є необгрунтоване тому, що усі необхідні документи, що стосуються факту вчинення кримінального правопорушення були вилучені в ході проведення обшуків, а також були надані на вимогу слідчого і на день розгляду клопотання знаходяться у сторони обвинувачення. Під час проведення слідчий дій, доказів того, що підозрюваний намагалася знищити, спотворити документи, впливати на свідків, чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню не здобуто. Твердження слідчого щодо незаконного впливу підозрюваною на свдіків також не заслуговують на увагу так, як свідки на яких він вказує допитані органом досудового розслідування.

Окрім того, відсторонення ОСОБА_7 від посади зумовлює втрату джерала його доходу, що має негативний матеріальний вплив на його сім`ю. Також останній співпрацює з органному досудового розслідування, та сама зацікавлений в повному всебічному та об`єктивному дослідженні усіх обставин провадження,

Згідно із ст. 43 Конституції України кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду діяльності, а також гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

У зв"язку з цим, будь-які обмеження щодо реалізації зазначеного права, у тому числі і відстронення особи від посади під час кримінального провадження, повинні здійснюватися виключно з підстав та у порядку, передбачених КПК України.

Суд приходить до переконання, що в судовому засіданні слідчим та прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Таким чином, слідчим та прокурором в судовому засіданні не наведені цілі, які сторона обвинувачення бажає досягти, заради яких можливо буде здійснено відсторонення підозрюваного від посади, а тому такий вид заходу забезпечення кримінального првоадження не виправдовує ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_7 про який ідеться у клопотанні.

Наведене виключає правову підставу для відсторонення підозрюваного від посади заступника командира батальйону з повітряно-десантної роботи військової частини НОМЕР_1 , а в клопотанні слідчого наведено не достатньо обґрунтувань вважати, що продовження відсторонення його від посади є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження. Не наведено таких обґрунтувань слідчим та прокурором і під час судового розгляду клопотання.

Зважаючи на викладене, враховуючи особу підозрюваного, наявність міцних соціальних зв`язків, слідча суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 154,156, 157, 158, 309 КПК України, слідча суддя,

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 про продовження строку відсторонення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Розтоки Тернопільської області, від займаної посади заступника командира батальйону з повітряно-десантної роботи військової частини НОМЕР_1 , в межах строку досудового розслідування - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА