ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з секретарем ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисниці ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 , подану на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 жовтня 2023 року, якою щодо підозрюваного за ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні нікого не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді у виді нічного домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком до 60 днів, тобто до 30 листопада 2023 року,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 та застосовано щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 60 днів , тобто до 30.11.2023 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- в період часу з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога».

- прибувати до СВ відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за першою вимогою слідчого у кримінальному провадженні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел, направлений на незаконне зберігання та придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу та реалізуючи його, у невстановлений органами досудового розслідування час, але не пізніше 30.09.2023 року, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці, з невстановленого органами досудового розслідування джерела без передбаченого законом дозволу придбав: гранату та запал, які відноситься до категорії вибухових речовин, які без передбаченого законом дозволу переніс до місця своєї реєстрації та проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де також без передбаченого законом дозволу залишив зберігати до 30.09.2023 року.

Умисні дії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які виразились у придбанні та зберіганні вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

За вказаним фактом 30.09.2023 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001115, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий суддя мотивував свої висновки тим, що прокурором не доведено, що застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту буде достатнім запобіжним заходом, який забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання визначеним ризикам, і в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погодившись із судовим рішенням, прокурор ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 жовтня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 задовольнити в повному обсязі та обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчим суддею не було враховано наявність обгрунтованих ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор зазначає, що матеріали справи містять вагомі докази про вчинення останнім тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років.

Крім того, ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, не одружений, не має офіційного місця працевлаштування, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення.

За такого, прокурор вважає, що під час досудового розслідування встановлені достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Доведеність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_7 є раніше судимою особою за ч.2 ст.185 КК України і на момент подання апеляційної скарги ОСОБА_7 підозрюється за ч.3 ст.185, с.2 ст.289 КК України у кримінальному провадженні №0001602, що перебуває на розгляді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська та за ч.2 ст.186 КК України у кримінальному провадженні №0003657, що знаходиться у Ленінському районному суді м.Дніпропетровська.

Прокурор вказує, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків. У зв`язку з чим прокурор зазначає про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 500 000 гривень.

Під час апеляційного перегляду:

- прокурор підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити;

- захисниця та підозрюваний заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просили залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості, зокрема про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи прокурора, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає не обґрунтованими з огляду на таке.

Апеляційний суд вважає, що висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у причетності до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України є обґрунтованими і підтверджуються доказами долученими до клопотання слідчого.

Повідомлення про підозру має містити відомості, зокрема зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє дійти висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо.

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри (обвинувачення) має корелювати зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняття відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому стандарти доказування (переконання) поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повного мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Таким чином, рівень такого стандарту доказування і відповідно його перевірки слідчим суддею залежить від (1) рівня обмеження прав, свобод та інтересів людини внаслідок повідомленням її про підозру та (2) терміну здійснення ефективного розслідування.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частини 5 статті 9 КПК).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).

Стандарт «обґрунтованої підозри» є вищим ніж стандарт «достатніх підстав (доказів)», оскільки пов`язаний з обмеженням прав, свобод та інтересів людини, в даному випадку право на свободу.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у придбанні та зберіганні вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що, відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК дає матеріально-правові підстави для застосування такого запобіжного заходу, як домашній арешт.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності.

Апеляційний суд зазначає, що на даному етапі досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Розглянувши клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме, що ОСОБА_7 , перебуваючи не під домашнім арештом та усвідомлюючи суворість можливого покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вказане кримінальне правопорушення.

Покарання, передбачене санкцією інкримінованої ОСОБА_7 статті позбавлення волі стоком від трьох до семи років.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Посилання прокурора, що слідчим суддею не враховані відомості про особу ОСОБА_7 , спростовуються змістом оскарженого судового рішення.

Як видно з оскарженої ухвали слідчий суддя належним чином врахував відомості про особу підозрюваного, який раніше судимий, проте має постійне місцепроживання та місце реєстрації.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що тримання ОСОБА_7 під вартою є невиправданим, застосувавши до нього домашній арешт у нічний час доби.

Відповідає вимогам процесуального закону та узгоджується з фактичними обставинами даного кримінального провадження і висновки слідчого судді, що запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК, можливо шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК, а саме: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ст. 178 КПК, апеляційний суд, перевіривши обґрунтованість та достатність обраного виду запобіжного заходу, окрім обґрунтованості підозри за ч. 3 ст. 240 КК України, враховує міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця проживання, відомості про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності притягувався, доходить висновку, що для нівелювання встановлених ризиків, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що стосовно ОСОБА_7 необхідним і достатнім буде застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, оскільки такий запобіжний захід також пов`язаний із обмеженням особистої свободи і дозволить контролювати поведінку підозрюваного, тим самим в повній мірі зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та забезпечити ефективність досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 жовтня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , підозрюваного за ч.1 ст.263 КК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та такою, що оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3