Справа № 357/549/18
У Х В А Л А

25.01.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника особи, щодо якої вирішується питання про застування примусових заходів медичного характеру - адвоката ОСОБА_5 , законного представника особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_6 , особи, щодо якої вирішується питання про застування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_7 ,

розглянувши в залі судового засідання № 6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в режимі відеоконфернцзв`язку між Білоцерківським міськрайонним судом Київської області та КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» у закритому судовому засіданні кримінальне провадження з розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні № 0003294 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 червня 2017 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 , 24 червня 2017 року близько 23 год. 00 хв., страждаючи на хронічне психічне захворювання - шизофренію параноїдну із безперервно-прогредієнтним типом перебігу, психопатоподібним типом дефекту, обтяжену психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю і вживанням канабіноїдів із шкідливими наслідками, не усвідомлюючи свої дії та не керуючи ними, проходячи повз кафе «Старе місто», що за адресою: м. Біла Церква, вул. Торгова Площа, 8, на літній терасі зі столу викрав мобільний телефон марки «Microsoft Lumia 640 Dual Sim», належний законному представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_9 , вартістю 1 273 гривні.

Привласнивши викрадене майно на свою користь ОСОБА_8 розпорядився ним на власний розсуд, завдавши законному представнику неповнолітнього того ОСОБА_4 - ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 1 273 гривень.

Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, посилаючись на те, що в період інкримінованого діяння він мав та на теперішній час має хронічне психічне захворювання у формі - шизофренію параноїдну із безперервно-прогредієнтним типом перебігу, психопатоподібним типом дефекту, обтяжену психічними та поведінковими розладами внаслідок зживання алкоголю і вживанням канабіоїдів із шкідливими наслідками. Він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та пояснив, що досудовим слідством зібрано достатньо доказів на підтвердження того, що ОСОБА_8 , вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, але ж під час досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що він не осудний, а тому просив клопотання задовольнити та застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з звичайним наглядом.

Захисник особи, щодо якої вирішується питання про застування примусових заходів медичного характеру - адвоката ОСОБА_5 вважає необхідним клопотання слідчого задовольнити і застосувати до ОСОБА_7 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Законний представник особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_6 , також вважає необхідним клопотання слідчого задовольнити і застосувати до ОСОБА_7 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру- ОСОБА_8 , в судовому засіданні не зміг відповісти на запитання, висловити свою думку щодо відношення до скоєння суспільно небезпечного діяння, не заперечував проти застосування примусових заходів медичного характеру.

Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із положень ст. ст. 93, 94 КК України, ст. ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені упостанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусовоголікування».

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діянн япевною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Обставини вчинення ОСОБА_7 , суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі наданих суду доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Між тим, у відповідності до висновку судово-психіатричної експертизи № 612 від 06.12.2017 року ОСОБА_8 в період інкримінованого йому дій і в теперішній час страждав і страждає на хронічне психічне захворювання - шизофренію параноїдну із безперервно-прогредієнтним типом перебігу, психопатоподібним типом дефекту, обтяжену психічними та поведінковими розладами внаслідок зживання алкоголю і вживанням канабіноїдів із шкідливими наслідками. Потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Таким чином, встановлена неосудність ОСОБА_7 на момент розгляду кримінального провадження, так як він в даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторноїпсихіатричноїдопомоги у примусовому порядку.

У відповідності до вимог ст. ст. 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом абоїм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Згідно п.3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляя єухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, мало місце і вчинене ОСОБА_7 в стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги у примусовому порядку зі звичайним наглядом.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування»,суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.19,93,94 КК України, ст.ст.512,513 КПК України, суд, -

П О С Т А НО В И В:

Клопотання слідчого Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з звичайним наглядом, у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Речові докази: мобільний телефон марки «Microsoft Lumia 640 Dual Sim» - повернути повернути ОСОБА_4 ..

Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз віднести на рахунок держави.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_11