Вирок

Іменем України

25.10.2023 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова кримінальне провадження№0002520 від 24.08.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Яворів, Львівської області, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

23.08.2018 року в період часу з 02:30 по 07:50 год. ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на крадіжку чужого майна, діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, усвідомлюючи протиправність вчиненого ним діяння, шляхом відкриття вікна, проник в приміщення квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно, викрав в`язку ключів, які належать ОСОБА_5 , спричинивши при цьому матеріальну шкоду останньому на суму 300 грн.

Крім цього, в період часу з 22:30 год. 13.09.2018 року по 09:30 год. 14.09.2018 ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на крадіжку чужого майна, діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, усвідомлюючи протиправність вчиненого ним діяння, через незачинене вікно, проник в приміщення квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав чорну барсетку в котрій знаходились гаманець із грошовими коштами в сумі 621 гривня, дві картки «Ощадбанку» паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення водія, посвідчення учасника бойових дій, посвідчення адвоката видані на ім`я ОСОБА_6 , технічний паспорт та страховий поліс на автомобіль марки Mercedes GL 500, д.н.з. НОМЕР_1 , в`язка із ключами від автомобіля, чотири в`язки із ключами від квартири, печатка адвоката ОСОБА_6 , свідоцтво 415, годинник Apella 385 2001, належну ОСОБА_6 , спричинивши при цьому матеріальну шкоду останньому на суму 10 000 грн.

Крім цього, в період часу з 02:00 по 06:00 год. 19.09.2018, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на крадіжку чужого майна, діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, усвідомлюючи протиправність вчиненого ним діяння, через незачинене вікно, проник в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав ноутбук марки Asus с/н H9NOSX12N16537B та мобільний телефон марки Nokia 230 ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 належні ОСОБА_7 , спричинивши при цьому матеріальну шкоду останньому на суму 16 820 грн.

Крім цього, в період часу з 02:00 по 03:00 год. 19.09.2018 ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на крадіжку чужого майна, діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, усвідомлюючи протиправність вчиненого ним діяння, через незачинене вікно, проник в приміщення квартири АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав чорний гаманець із шкір замінника із грошовими коштами в сумі 250 гривень, належний ОСОБА_8 , спричинивши при цьому матеріальну шкоду останньому на суму 600 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно у поєднанні з проникненням у приміщення, тобто злочини, передбачені ч.3 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєному визнав повністю, надав детальні показання про мотиви та обставини вчинення крадіжок.

Як вбачається з матеріалів справи потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 неодноразово повідомлялись про дату, час та місце судових засідань.

Згідно ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Враховуючи те, що потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 в судові засідання не з`являються, станом розгляду кримінального провадження не цікавляться, використовувані судом засоби для виклику потерпілих в судові засідання не дають результату, тому суд приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду без потерпілих.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу та на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченої, дослідженням характеризуючих даних на її особу, а також документів, що стосуються речових доказів, процесуальних витрат у справі та заявлених у справі цивільних позовів.

Отже, суд вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно у поєднанні з проникненням у приміщення, тобто кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

З огляду на викладене при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, що кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України та з урахуванням положень ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, мету їх вчинення, зокрема бажання наживи та збагачення за чужий рахунок, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючих обставин, якими суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння ним розкриттю кримінальних правопорушень, особу ОСОБА_4 , який раніше судимий, кількість епізодів незаконного заволодіння чужим майном, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень проти власності, а також те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується нейтрально, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70 КК України, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Встановлено, що вказані кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинив до постановлення вироку Яворівським районним судом Львівської області від 05.07.2023 року, згідно з яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України і призначено остаточне покарання з урахуванням ч.4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років 5 місяців. В подальшому, ухвалою Львівського апеляційного від 04.10.2023 року вирок Яворівського районного суду Львівської області від 05.07.2023 року змінено, а саме виключено з мотивувальної частини покликання на обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_4 вчинення злочину повторно, у решті вирок суду залишено без змін.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, остаточне покарання обвинуваченому слід обрати на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень, - шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням.

Виходячи з мети покарання, принципів його справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності з застосуванням ч. 4 ст.70 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У відповідності до положень ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати за проведення судової експертизи, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком більш суворим покаранням за попереднім вироком Яворівського районного суду Львівської області від 05.07.2023 року, зміненого ухвалою Львівського апеляційного суду від 04.10.2023 року визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до обвинуваченого за даним кримінальним провадженням не обирався.

Строк відбуття покарання відраховувати з 23.09.2020 року, зарахувавши частково відбуте покарання за попередніми вироками.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні.

Речові докази:

-два DVD-R диски у паперових конвертах із записом камер відео спостереження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1