Справа № 362/4562/23
Провадження № 1-кп/362/292/24
ВИРОК

Іменем України

31.01.2024 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000566 від 16.06.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Василькові Київської області, українець, громадянин України, освіта неповна середня, не одружений, працює без укладення трудової угоди, зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , раніше судимий 23.03.2021 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2022 іспитовий строк скасовано з направленням для відбування покарання за вироком суду від 23.03.2021,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , розуміючи, що на території України введено воєнний стан, будучи раніше засудженим за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив злочини за таких обставин.

16.06.2023 близько 04:00 год. ОСОБА_4 проходив повз магазин «Конкурент», що у м. Василькові Обухівського району Київської області по вул. Квітки-Основ`яненка, 31а, де побачив поруч з магазином велосипед марки ST 24DISCOVERY ROCKET AM2 DD 2022 жовто-блакитного кольору (далі - велосипед) та у нього виник прямий умисел на таємне викрадення цього велосипеду.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок інших осіб, розуміючи, що на території України діє воєнний стан, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу ОСОБА_5 викрав належний потерпілому ОСОБА_6 велосипед, вартістю 4500 грн. Потім ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 4500 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 при його допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Він повністю погодився з його кваліфікацією і фактичними обставинами, які викладені у обвинувальному акті. Щиро розкаявся у скоєному. Пояснив, що того дня проходив повз магазин та побачив велосипед, вирішив його вкрасти. Викрадене зберігав на дачі та потім повернув власнику після того, як поліцейські виявили у нього цей велосипед. Пообіцяв не вчиняти схожого у майбутньому, просив суд суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними і логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального провадження, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що шкоду йому відшкодовано, щодо міри покарання поклався на розсуд суду.

Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, які надані сторона судового провадження, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю поза розумним сумнівом, його дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, працює без укладення трудової угоди, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий, тобто притягався до кримінальної відповідальності, після притягнення до якої не усвідомив ступінь провини та вчиняв інше кримінальне правопорушення

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений 23.03.2021 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, від відбування якого був звільнений на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2022 було скасовано ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання з випробовуванням з направлення його для відбування покарання, призначеного вищезазначеним вироком суду.

З інформації, наданої органом пробації, вбачається, що 28.12.2022 ОСОБА_4 знятий з обліку 28.12.2022 згідно з ухвалою суду від 29.11.2022, про яку зазначено вище.

Водночас судом установлено, що ОСОБА_4 не відбував покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років за вироком суду від 23.03.2021, даний злочин вчинив 16.06.2023, а тому при обранні міри покарання ОСОБА_4 необхідно застосовувати вимоги ч. 1 ст. 71 КК України і призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком, оскільки засуджений після постановлення вироку і до повного відбуття покарання скоїв новий злочин.

На думку суду, підстави для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

Отже, з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставини, яка пом`якшуює покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, особи винного, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та беручи до уваги, що раніше судимий за вчинення корисливого кримінального правопорушення ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, що свідчить про його стійку антисоціальну направленість, а тому суд дійшов висновку, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

З цих підстав суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, та, із застосуванням ст. 71 КК України, частково приєднавши невідбуте винним покарання за вищезазначеним вироком суду, як достатнє для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

До ОСОБА_4 19.07.2023 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання терміном на два місяці, включно, дія якого не продовжувалася

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Розподіл процесуальних витрат суд вирішує в порядку ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 124, 369-371, 373- 374, 381-382, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Васильківським міськрайонним судом Київської області від 23.03.2021, призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання у порядку виконання вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 717 (сімсот сімнадцять) гривень.

Речовий доказ після набрання вироком законної сили:

-велосипед марки ST 24DISCOVERY ROCKET AM2 DD 2022 жовто-блакитного кольору який передано під розписку потерпілому ОСОБА_6 відповідно до письмової розписки від 05.07.2023, - залишити у його власності.

-оптичний носій інформації (компакт-диск) сірого кольору, марки «hp CD-R 52X 700 MB 80 min», на якому міститься відеозапис з камер спостереження, які розташовані на станції СТО, що за адресою: АДРЕСА_2 , який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, - залишити там же.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1