Номер провадження1-кс/754/137/24
Справа №754/221/24
У Х В А Л А

Іменем України

10 січня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000017 від 09.01.2024 про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в :

до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва 10.01.2024 надійшло клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про накладення арешту на майно із забороною його відчуження, розпорядження, користування та вчинення будь-яких реєстраційних дій.

Клопотання подане прокурором в рамках кримінального провадження №0000017 від 09.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Вивчивши клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 09.01.2024 приблизно о 09:05 год. за адресою: вул. Кисловодська, 100 в м. Києві, КПП «Биківня», працівниками поліції було зупинено автомобіль, марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , перебуваючого на посаді водія в/ч НОМЕР_2 , який пред`явив посвідчення водія на власне ім`я серії та номер НОМЕР_3 з ознаками підробки (ЄО 1166).

09.01.2024, за адресою: вул. Кисловодська, 100 в м. Києві, КПП «Биківня», за участю ОСОБА_4 , було проведено огляд, в ході якого виявлено та вилучено наступне:

- посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з явними ознаками підробки;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номер НОМЕР_4 на транспортний засіб «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 ;

- автомобіль, марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 ;

- ключі від автомобіля, марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того, при перевірці вилученого посвідчення водія серії та номер НОМЕР_3 , відомості у ГСЦ МВС відсутні.

Відповідно за відомостями ГСЦ МВС України, ОСОБА_6 , 24.12.2008, отримував посвідчення водія серії та номер НОМЕР_5 .

09.01.2024, вищевказане тимчасово вилучене майно, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, необхідним для слідства є провести та дослідити всі наявні, та встановлені дії, пов`язані з походженням майна.

Для унеможливлення здійснити дії, пов`язані із здійсненням переховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 з явними ознаками підробки; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії та номер НОМЕР_4 на транспортний засіб «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 ; автомобіля, марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 ; ключів від автомобіля, марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 , іншим способом перешкоджати досудовому розслідуванню, з метою прийняття законних процесуальних рішень, притягнення винних осіб до відповідальності, - необхідним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення арешту на вказане майно.

На підставі викладеного, з метою забезпечення встановлення істини, а також збереження вказаних речових доказів просить накласти на них арешт із забороною його відчуження, розпорядження, користування та вчинення будь-яких реєстраційних дій.

Відповідно до ст. 170 ч. 1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 170 ч. 2 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, прокурор, звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Клопотання прокурора відповідає вимогам ст. 171 ч. 2 КПК України, подане ним в строк, передбачений ст. 171 ч. 5 КПК України.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ст. 170 ч.ч. 1, 3 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.

Зокрема, слідчий суддя вважає, що на даний час є доцільним з метою збереження речових доказів, накласти арешт на майно, а саме на посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з явними ознаками підробки, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, могло зберегти сліди кримінального правопорушення і може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, з урахуванням попередньої кваліфікації кримінального правопорушення за ст. 358 ч. 4 КК України, та відсутності особи, якій повідомлено про підозру в даному кримінальному правопорушенні.

Що стосується посилання прокурора в клопотанні, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номер НОМЕР_4 на транспортний засіб «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 ; автомобіль, марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 ; ключі від автомобіля, марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідають критеріям зазначеним в ст. 98 ч. 1 КПК України та наявні правові підстави, передбачені ст. 170 ч. 2 п. 1 КПК України для їх арешту, то прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку. Разом з тим, жодних доказів того, що вказане майно є предметом та доказом розслідуваного кримінального правопорушення, в матеріалах кримінального провадження не міститься. Не наведені такі докази і в клопотанні прокурора, що свідчить про необґрунтованість зазначених тверджень.

Таким чином, слідчий суддя, приходить до висновку про відсутність правоих підстав, передбачених ст. 170 ч. 2 КПК України, для накладення арешту на майно, а саме на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номер НОМЕР_4 на транспортний засіб «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 ; автомобіль, марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 ; ключі від автомобіля, марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 , а тому в цій частині клопотання не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 376 ч.2 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000017 від 09.01.2024 про накладення арешту на майно - задовольнити частково.

Накласти арешт, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000017 від 09.01.2024, на наступне майно:

1)посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з явними ознаками підробки.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1