Справа №766/9429/23
н/п 1-кп/766/2311/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку дії запобіжного заходу

10.11.2023 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

захисника: ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

під час відкритого підготовчого судового засідання, з розгляду обвинувального акту, з угодою про визнання винуватості, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 16.10.2023 за №0001884 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.146, ч.1 ст.263 КК України, -

в с т а н о в и в:

На розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості (укладену під час досудового розслідування), у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 16.10.2023 за №0001884 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.146, ч.1 ст.263 КК України. Відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно вимог ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Прокурор під час підготовчого судового засідання надав клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу, у зв`язку з відсутністю підстав для його скасування або заміни, зазначив, що вказані ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 на даний момент не відпали і продовжують існувати, а тому в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Захисник заперечував проти клопотання про продовження строку тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено наявність на теперішній час ризиків, просив змінити запобіжний захід на більш м`який - домашній арешт.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про доцільність продовження щодо ОСОБА_4 терміну раніше обраного запобіжного заходу, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, виходячи з наступного.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

За матеріалами справи ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

З огляду на положення ч. 3 ст. 199 КПК України, вирішуючи вказане клопотання, суд враховує обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Ризиком можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, є те, що обвинувачений має стійкі міцні соціальні зв`язки серед військових та військових формувань, останньому можуть надати місце для переховування, крім цього тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, в разі визнання його винуватим у вчиненні вказаних злочинів, може спонукати його залишити місце проживання та виїхати за межі України або сховатися на тимчасово окупованій території, тим паче, що він є громадянином РФ. Усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинені ним злочини, що може бути визнане обвинуваченим більш небезпечним ніж втеча; п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. На даний час в ході досудового розслідування не встановлено місце перебування документів потерпілого ОСОБА_7 , які у нього були незаконно отримані обвинуваченим під час незаконного позбавлення волі, а отже це дає підстави вважати, що обвинувачений може володіти інформацією щодо місця їх перебування і перебуваючи на волі може їх сховати або знищити, так само може сховати або знищити речі і документи, які можуть вказувати на викрадення та утримання потерпілого; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Обвинувачений має доступ до зброї, йому відомі місця проживання потерпілих та свідків, що надасть змогу останньому здійснювати, як моральний так і фізичний тиск на свідків і потерпілих з метою не надання такими особами свідчень або зміни раніше наданих показів, як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілих та дослідження їх судом. Крім того, 05.07.2023, будучи допитаним у якості потерпілого ОСОБА_7 показав, що на його адресу надходили погрози; п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, обвинувачений, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинені злочини, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства; п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення. Поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 після скоєного ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, а саме: те що, він скоїв новий злочин, передбачений ч. 3 ст. 146 КК України, відносно тієї ж особи свідчить про те, що він і в подальшому може вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тим паче, що він був свідком того факту, що відносно потерпілого ОСОБА_7 скоєно замах на вбивство.

Крім того, при вирішенні зазначеного клопотання суд бере до уваги в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим. Судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Обставини, на які посилається захисник не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 та надали б можливість застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Крім того, суду не надано жодних доказів на обґрунтування можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді взяття під варту на даному етапі провадження не зменшились. Також, враховуючи введення з 24.02.2022 року воєнного стану на території України, строк дії якого продовжено по теперішній час, та оскільки Херсонська область є територією можливих бойових дій, суд не вбачає наявність достатніх підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на менш суворий запобіжний захід.

При цьому суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам його можливого впливу на потерпілого та свідків; можливість переховування від органу досудового розслідування та суду; можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, обвинувачений, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинені злочини; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечити виконання ним процесуальних рішень, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 діб (до 08 січня 2024 р.)

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 197, 199, 314-317, 369, 371, 372, 376 КПК України, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного, заходу задовольнити.

Продовжити строк «тримання під вартою» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новокуйбишевськ Самарської області Російської федерації, росіянина, громадянина РФ, не працюючого, освіта середня спеціальна, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, до «08» січня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Повний текст ухвали буде оголошено у приміщенні суду «10» листопада 2023 р. о 15:00 годині.

СуддяОСОБА_1