Справа № 344/2441/24
Провадження № 1-кс/344/1197/24
У Х В А Л А

13 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000357, -

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що Слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції ГУ НП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження № 0000357 від 08.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Встановлено, що 08.02.2024 до чергової частини Івано-Франківського РУП надійшов рапорт ст. ДОП Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 про те, що 11.01.2024 року близько 13 год 07 хв. невідома особа, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Пулюя, 6, таємно, шляхом вільного доступу, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, в період дії на території України воєнного стану, вчинила крадіжку товарно-матеріальних цінностей на суму 1085 грн без ПДВ, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому. 09.02.2024 року слідчим СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 під час проведення огляду місця події, який проводився в приміщенні службового кабінету №17, що знаходиться за адресою м. Івано-Франківськ вул. Бельведерська 32, було вилучено речі, які добровільно видала громадянка ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: какао напій розчин Nesquik, аромадифузор Tesorid`Oriente чорного кольору, годинник настінний круглий, які поміщено в чорний поліетиленовий пакет та опечатано биркою.

Слідчий подав до суду заяву, в якій просить про розгляд клопотання без його участі, підтримуючи клопотання в повному обсязі, просив задовольнити.

В матеріалах клопотання міститься заява ОСОБА_6 , в якій зазначено, що вона не заперечує щодо накладення арешту на майно, просила розглядати без її участі.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

09 лютого 2024 року складено протокол огляду місця події.

Постановою слідчого від 09 лютого 2024 року вилучені в ході проведення огляду 09.02.2024 року речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000357.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.10-11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим доведена необхідність накладення арешту на вказані речі та документи.

Таким чином, подане клопотання підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речі, які 09.02.2024 року були вилучено під час огляду місця події, а саме: какао напій розчин Nesquik, аромадифузор Tesorid`Oriente чорного кольору, годинник настінний круглий, які поміщено в чорний поліетиленовий пакет та опечатано биркою .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1