Провадження № 1-кс/750/4608/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу в порядку ст.201 КПК України стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайськ Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,

встановила:

12.09.2023 до слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому захисник ОСОБА_6 просить змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був обраний ОСОБА_5 на домашній арешт, заборонивши йому без дозволу суду в нічний період доби з 23 години до 06 години наступного дня залишати місце свого проживання за адресою

В обґрунтування вказаного клопотання захисник зазначає, що на даний час відпала потреба у застосуванні саме такого запобіжного заходу, вважаючи, що більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Вказує, що на даний час фізичний стан підозрюваного задовільний, однак тривала заборона виходити на вулицю та дихати свіжим повітрям з обмеженням тривалості, яка передбачена триманням під вартою може мати негативні наслідки та фактично зробить його залежним від ліків на все життя. Підзахисний має постійне місце проживання, де мешкає вже не один рік, має міцні соціальні зв`язки, родину, утриманців, позитивно характеризується. Вказує, що при врученні підозри ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого злочину не був присутній адвокат, тому підозра особі фактично вручена не була. Також вважає саме повідомлення про підозру необгрунтованим. Щодо ризиків, то просив звернути на увагу на те, що вина підозрюваного не доведена, він раніше не судимий, його немає чого приховувати або знищувати, речові докази вилучені, є надуманим висновок сторони обвинувачення, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно частини 4 цієї статті слідчий суддя розглядає дане клопотання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Встановлено, що Чернігівським РУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002470 від 08.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307 КК України.

05.08.2023 о 17 год. 45 хв. ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення на підставі ст. 208 КПК України.

06.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.08.2023 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» строком до 05.10.2023 без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.10.2023 ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» строком до 06.11.2023 без визначення розміру застави.

Як вбачається зі змісту ухвали про обрання підозрюваному запобіжного заходу, та про продовження строку його дії, при їх постановленні, з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до підозрюваного відповідного запобіжного заходу (у тому числі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення) та зроблено висновок, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 та запобігти встановленим ризикам, передбаченим п. 1,2,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Досудове розслідування, протягом якого орган досудового розслідування має можливість зібрати докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, наразі не завершено.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки продовження існування ризиків, які стали підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду слідчий суддя оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування).

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється, серед іншого, можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (за злочин, передбачений ч. 3 ст. 307 КК України, у вчиненні якого, зокрема обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 передбачено виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна).

Разом з тим, на думку слідчого судді, із плином часу, вказаний ризик зменшився незначною мірою, але не настільки, щоб виключити вказаний ризик або звести його до малоймовірності. При цьому, завершення досудового розслідування та визнання зібраних під час досудового розслідування доказів достатніми для складання обвинувального акту може спонукати підозрюваного до активних дій, у тому числі щодо переховування від органу досудового розслідування та суду.

За такого, слідчий суддя дійшов до висновку про продовження існування вказаного ризику.

Досудове розслідування, протягом якого орган досудового розслідування має можливість зібрати докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, наразі не завершено, тому продовжує існувати ризик знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. На даний час не встановлено всі джерела придбання наркотичних засобів, місця можливого зберігання наркотичних засобів, осіб, з якими підозрюваний міг спільно збувати наркотичні засоби.

Щодо ризику може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки не має офіційних джерел доходів в Україні та зберігав з метою збуту наркотичні засоби в особливо великих розмірах.

Слідчим суддею також враховується, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину в сфері незаконного обігу наркотичних засобів з метою збуту, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпечності, тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав твердити про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Отже, слідчим суддею встановлено продовження існування ризиків, передбачених п.1, п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді триманні під вартою щодо ОСОБА_5 є найбільш дієвим та доцільним заходом забезпечення кримінального провадження щодо вказаної особи.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обґрунтованість підозри, про яку повідомлено ОСОБА_5 , зважаючи на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для зміни застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт в певний період доби, не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у даному кримінальному провадженні, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 131, 132, 176-178, 193-195, 196, 201, 372 КПК України, слідчий суддя

постановила:

у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 26.10.2023 об 11 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1