Справа № 367/4771/23
Провадження по справі № 1-кп/367/429/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 06.01.2023р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Торчин, Луцького р-ну, Волинської обл., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття. Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 №45 від оператора відділення протитанкового взводу солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та на всі види забезпечення. Відповідно до відпускного квитка № НОМЕР_2 від 05.11.2022 солдату ОСОБА_4 оператора відділення протитанкового взводу останньому було надано звільнення на строк 3 дні з 05.11.2022 по 07.11.2022 за сімейними обставинами.

Однак, 08.11.2022 у солдата ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на нез`явлення з відпустки до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби.

У подальшому, 07.06.2023 солдат ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, добровільно прибув до розташування ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, 8.

Вищевказаними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, а саме не з`явлення до військової частини, вчиненому в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби),.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. В теперішній час щиро кається у скоєному кримінальному правопорушенні, просив суд суворо не карати та дати шанс на виправлення.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 показання, якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення викладеного у даному вироку суду доведена та його дії суд кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у не з`явленні до військової частини, вчиненому в умовах воєнного стану, військовослужбовцем, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Також, судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , має на утриманні неповнолітню дитину з ДЦП, є військовослужбовцем, за місцем несення служби характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинене ним кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З врахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставини вчиненого злочину, і даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до правил призначення покарання закріплених ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та повинно бути необхідним та достатнім для такого виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Так, з врахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого суд не застосовує.

Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 369-374, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги до Ірпінського міського суду Київської області.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1