Справа № 646/7574/19
№ провадження 1-кп/646/382/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2023 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002165 від 28.08.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей,не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 24.07.2017 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 296 до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;07.12.2020 року Київським районним судом м. Харкова, за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 до покарання у вигляді позбавлення волі строком 9 років, на підставі ст. 70 КК України,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття кримінального провадження №0002165 від 28.08.2019 за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав подане його захисником клопотання, також просив суд закрити кримінальне провадження за його обвинуваченням та звільнити їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор не заперечував проти задоволення заявленого клопотання.

Потерпілий у судове засідання на з`явився, про його день та час повідомлявся своєчасно та належним чином.

Учасники судового провадження не заперечували проти розгляду клопотання за відсутності потерпілого.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо останніх, виходячи із наступного.

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0002165 від 28.08.2019 ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_6 , 25 серпня 2019 року, приблизно о 04 год. 00 хв., ОСОБА_3 перебуваючи з дозволу власника в квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно взяв зі столу мобільний телефон марки «Оne PLUS 5А 5000 8/128 GВ», який належить ОСОБА_7 .

Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальну шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи на суму 6898 грн. 00 коп.

Отже, згідно з обвинувальним актом кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України було вчинене ОСОБА_3 25.08.2019.

Санкцією ч. 1 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ст. 12 КК України, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України кримінальне правопорушення віднесено законом України про кримінальну відповідальність до категорії злочину невеликої тяжкості (після 01.07.2020 кримінальний проступок).

Згідно з п. 2 ч. 1 , ч. 3 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні 25.08.2019 кримінального проступку. Визначений у ст. 49 КК України строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності сплив, хоча ОСОБА_3 після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, вчинено нове, за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК, підстав для переривання перебігу строку давності відсутні, оскільки останнім було вчинено кримінальний проступок, що відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України не є підставою для переривання перебігу такого строку, підстав для зупинення строку давності стороною обвинувачення не надані та судом не встановлено.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні 25.08.2019 кримінального правопорушення. Визначений у ст. 49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності сплив, підстав для зупинення чи переривання перебігу строку давності стороною обвинувачення не надані та судом не встановлено.

За змістом ст.ст. 284-288 КПК, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Також за частиною 6 статті 368 КПК, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ухвалі Верховного Суду від 14.09.2020 в справі №493/1843/16-к зроблено такий висновок: «Матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання.

Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила злочин, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим, або просто зайвим. Тому недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього ст. 49 КК України встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави. Таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 5 ст. 49 КК України.

Аналогічні висновки, зокрема, містяться в ухвалах Верховного Суду від 16.12.2019 в справі №754/10717/17, від 30.03.2020 у справі №635/5683/18, постановах Верховного Суду від 20.03.2018 в справі №463/5277/16-к, від 19.11.2019 в справі №345/2618/16-к, від 20.10.2020 у справі 204/4728/15-к, від 11.11.2020 в справі №455/229/17.

Таким чином, суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

В судовому засіданні суд роз`яснив ОСОБА_3 підстави та наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження стосовно нього з цих підстав.

Статтями 284-288 КПК України не передбачено обов`язку надання обвинуваченим письмової згоди на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності до винесення остаточного рішення по справі буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

З огляду на викладене, враховуючи обмеження строків строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування особи, що вчинила злочин, за відсутності обставин, що є перешкодою для застосування положень ст. 49 КК України, наявністю обставин, що підтверджують благополучне закінчення строків давності за раніше вчинене кримінального правопорушення, приймаючи до уваги прохання обвинуваченого звільнити його від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою обставиною, суд вважає, що клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та закриття кримінального провадження стосовно нього в цій частині у зв`язку із закінченням строків давності, підлягає задоволенню.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у кримінальному провадженні не заявлявся.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялися.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді підлягає скасуванню з урахуванням положень ст.174 КПК України.

Об`єднана палата Верховного Суду (справа № 203/241/17; провадження № 51-4251кмо21) сформулювала висновок з цього питання, який зводиться до того, що у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Таким чином, процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 285, 286, 288, 314, 369-371 КПК України, ст. ст. 44, 49 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002165 від 28.08.2019 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, - закрити.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.09.2019 по справі №646/6496/19 (провадження №1-кс/646/5286/2019) на майно, а саме: мобільний телефон ТМ «OnePlusА5000»IMEI: НОМЕР_1 ,- після набрання вироком законної сили.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- мобільний телефон ТМ «OnePlusА5000» IMEI: НОМЕР_1 вважати повернутим власнику ОСОБА_7 .

Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд. м. Харкова.

Суддя: ОСОБА_1