Провадження № 1-кс/344/8138/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови про закриття кримінального провадження №0000121 від 26.06.2023, що внесене до ЄРДР, від 09.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 365 КК України, що складена старшим слідчим Пятого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, -

ВСТАНОВИЛА:

08.11.2023 заявник звернувся до слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із скаргою, у якій просив: скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0000121, від 26.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення П`ятого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 .В обґрунтування скарги зазначено, що постановою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 173 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу правопорушення.

На час застосування до нього працівниками поліції дій, які супроводжувались насильством та застосування спеціальних засобів ( кайданок) - 25.11.2022, йому виповнилось 84 роки. Крім того, він є інвалідом ІІ групи. Відтак, з огляду на ч. 5 ст. 43 Закону України «Про національну поліцію», працівники поліції не мали б застосовувати фізичної сили, спеціальних засобів, без збройного опору. Дії працівники поліції супроводжувались насильством, застосування спеціальних засобів, були болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, за відсутності ознак катування.

Заявник вимоги скарги підтримав, просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження, оскільки діями працівників поліції йому завдана шкода. Працівники поліції безпідставно звинуватили його про те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Слідчим було його допитано лише один раз по факту заяви в якості свідка. Просить звернути увагу, що у 2014 році він отримав травму на майдані, спостерігається у невропатолога, є гіпертоніком, відтак є емоційним.

Слідчий заперечив проти задоволення скарги. Вказав, що слідство проведено повно, ним проведені всі можливі слідчі дії та не встановлено складу кримінального правопорушення. Слід зауважити, що лише після закриття судом провадження у адміністративній справі про притягнення його за ст. 173 КУпАП, ОСОБА_3 вирішив звернутися із заявою про злочин. Відтак, з плином значного часу, станом на 26.06.2023 відеозапис події, який мав місце у відділенні «Ощадбанку» не зберігся.

Вислухавши пояснення учасників, перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшла наступного.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.

Положенням ч. 1 ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках,на потерпілого.

09.10.2023 старшим слідчим П`ятого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 складено постанову про закриття кримінального провадження №0000121, від 26.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях співробітників роти тактико-оперативного реагування УПП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України.

У заяві про кримінальне правопорушення від 15.05.2023, заявник ОСОБА_3 вказує на дії ОСОБА_9 .

Дорученням 07.07.2023 слідчого було визначено ряд вказівок, виконання чи невиконання яких не обмовлено.

До матеріалів до кримінального провадження не долучено протокол адміністративного затримання. Разом з тим, долучено постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області №344/15274/22, від 06.02.2023, предметом розгляду якої був протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №230332.

В обґрунтування постанови зазначено, що загалом на оглянутих відеозаписах не зафіксовано фактів порушення прав ОСОБА_3 зі сторони співробітників працівників поліції, чи некоректної поведінки, у тому числі фактів нанесення тілесних ушкоджень. Згідно з висновком проведення службового розслідування від 17.08.2023 у діях ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ознак дисциплінарних проступків не встановлено. А слідством не встановлено відомостей, які б підтверджували спричинення описаними діями працівників поліції істотної шкоди. Допитано в якості свідків : ОСОБА_3 (заявника), ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 (співробітників роти тактико-оперативного реагування УПП в Івано-Франківській області), ОСОБА_10 ( охоронника АТ « Ощадбанк»).

Так, частиною 1 статті 365 КК України передбачено відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Суб`єктом перевищення влади або службових повноважень може бути лише працівник правоохоронного органу.

Злочинний характер дій працівника правоохоронного органу при перевищенні влади або службових повноважень виражається у тому, що він вчиняє те чи інше діяння по службі, яке не входить до його компетенції.

На відміну від загального складу зловживання владою або службовим становищем (ст. 364 КК України) перевищення влади або службових повноважень не може проявлятися у бездіяльності. Його об`єктивну сторону характеризує лише вчинення особою дії.

При цьому даний злочин є злочином з матеріальним складом, тобто обов`язковою складовою об`єктивної сторони цього злочину є настання наслідків у виді істотної шкоди.

Відповідно до п.3 Примітки до ст. 364 КК України істотною шкодою вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.

Відсутність складу кримінального правопорушення як підстава закриття справи застосовується, коли встановлено, що подія, щодо якої надійшли заява або повідомлення, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльність), але сама по собі не є злочином, оскільки:

а) відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона);

б) наявні діяння, що виключають злочинність діяння.

У розумінні вимог кримінального процесуального законодавства, закриття кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якої відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

У контексті міжнародного права, зокрема, рішень ЄСПЛ, постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена на даний час органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Виходячи з приписів ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчій є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя, у відповідності до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування та не може переймати на себе функції слідства.

За таких обставин, слід дійти висновку, що в даному кримінальному провадженні не виконано всі необхідні слідчі дії, і не надано оцінку всім обставинам в сукупності. Відтак, оскаржувана постанова винесена передчасно, а тому підлягає до скасування.

При цьому, встановлений ст. 304 КПК України десятиденний строк на оскарження постанови ОСОБА_3 не пропущено, оскільки з матеріалів слідує, що він отримав копію постанови 30.10.2023, що стверджується поштовим штемпелем, а із скаргою звернувся 08.11.2023.

На підставі та керуючись ст.ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу задоволити.

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0000121 від 26.06.2023, що внесене до ЄРДР, від 09.10.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 365 КК України, що складена старшим слідчим Пятого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 09 год. 40 хв. 22.11.2023.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1