Провадження № 1-кп/206/69/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2024 м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_11 ,

захисника обвинувачених, адвоката ОСОБА_12

захисника обвинувачених, адвоката ОСОБА_13 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_14 ,

захисника обвинувачених, адвоката ОСОБА_15 ,

захисника обвинувачених, адвоката ОСОБА_16 ,

адвоката ОСОБА_17 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання захисника адвоката ОСОБА_17 про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000034 від 31.01.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 307, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 307, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 317, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 307, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 307, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 307, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 307, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 307, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000034 від 31.01.2020.

До Самарського районного суду міста Дніпропетровська надійшло клопотання захисника адвоката ОСОБА_17 про повернення тимчасово вилученого майна, яке обґрунтовано тим, що у провадженні судді Самарського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 перебувають матеріали кримінального провадження №0000034 від 31.01.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 . Між адвокатом ОСОБА_17 , та ОСОБА_18 укладено договір про надання правової допомоги. 14.02.2023 в рамках розслідування вищевказаного кримінального провадження проведено ряд обшуків на території гаражного кооперативу АГК «Жигулі-1» за адресою: м.Дніпро, вул.Автотранспортна 16Г. Під час проведення обшуків в одному з гаражних боксів виявлено на вилучено мотоцикл «Suzuki GSX 1300R», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_18 ..

Після проведеного обшуку ОСОБА_18 допитано слідчими Третього слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м.Полтава (з дислокацією у м.Дніпрі) та долучено до матеріалів кримінального провадження копії документів, що підтверджують право власності на мотоцикл. Проте після необхідних слідчих дій мотоцикл так і не був повернутий законному власнику. Спочатку слідчий зазначав, що необхідно здійснити перевірку факту приналежності транспортного засобу, згодом повідомив, що матеріали провадження направлені до районного відділку поліції з метою проведення слідчих дій за місцем вчинення правопорушення, а згодом слідчий повідомив, що матеріали провадження повернуті безпосередньо до ДБР, проте наразі він не має часу, щоб повернути майно, оскільки зайнятий в іншому кримінальному провадженні.

Арешт на мотоцикл «Suzuki GSX 1300R», реєстраційний номер НОМЕР_1 не накладено, речовим доказом саме в цьому кримінальному провадженні він не є.

На теперішній час вищевказаний транспортний засіб безпідставно, незаконно, в порушення вимог діючого законодавства, перебуває у слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Полтаві.

Адвокат ОСОБА_17 звернулась із письмовим клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна до Дніпропетровської обласної прокуратури, яка здійснює процесуальне керівництво за вказаним кримінальним провадженням, на що отримано відповідь від прокурора обласної прокуратури ОСОБА_19 , про те, що « ОСОБА_20 та його захисник можуть звернутись до слідчого відділу для повернення тимчасово вилученого майна (вихідний № 31/1-4092-23 від 13.07.2023). Після отриманої відповіді адвокат неодноразово, в телефонному режимі, зверталась до слідчого ОСОБА_21 в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження, проте слідчим майно так і не повернуто та об`єктивної відповіді: коли, та як ОСОБА_20 може забрати належне йому майно не отримала.

31.07.2023 адвокат офіційно на адресу електронної пошти Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Полтаві направила запит із додатками з приводу повернення тимчасово вилученого майна, проте до теперішнього часу відповідь не отримала, а так само і майно, що належить ОСОБА_22 .

23.08.2023 року адвокат ОСОБА_17 звернулась до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська із скаргою на дії слідчого, прокурора, щодо неповернення тимчасово вилученого майна. Дана скарга розглянута проте задоволено її не було з причин того, що обвинувальний акт за кримінальним провадженням направлено до суду , а відтак розгляд клопотань побідного характеру поза межами юрисдикції суду.

26.12.2023 адвокатом через пошукові системи та реєстри встановлено, що справа перебуває у провадженні судді Самарського районного суду.

Відповідно до вимог ст.236 «Виконання ухвали про дозвіл на обшук» ч.7, встановлено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Жодних доказів того, що вищевказані вилучені речі мають значення речових доказів за кримінальним провадженням у розрізі вимог чинного КПК не наведено, окрім того вилучені ці речі із порушенням вимог КПК України.

А отже, із вищевказаних обставин, вбачається, що мотоцикл ОСОБА_18 , як вилучене майно набуло статусу тимчасово вилученого майна.

Ч. 2 ст. 167 КПК України «Підстави тимчасового вилучення майна» передбачено: тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Виходячи з положень вищенаведеної норми, майно яке було вилучено під час обшуку жодним чином не відповідає критеріям зазначеним ч. 2 ст. 167 КПК України.

У відповідності із ст. 167 КПК України «Підстави тимчасового вилучення майна»: тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Положеннями ч. 5 ст. 171 КПК України «Клопотання про арешт майна»: визначено клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Виходячи з положень ч. 5 ст. 171 КПК України слідчий та/або прокурор зобов`язаний, не пізніше наступного дня з моменту вилучення майна, ініціювати перед судом питання про накладення арешту на вилучене майно. У разі якщо це зроблено не було, відповідно вилучені речі повинні бути негайно повернуті власнику.

П. 1 ч. 1 ст. 169 КПК України «Припинення тимчасового вилучення майна», визначено, що: тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

Оскільки наразі кримінальне провадження в рамках якого було вилучено майно, що належить ОСОБА_18 розглядається у суді, то вирішувати клопотання сторін необхідно за правилами статті 350 КПК України «Розгляд судом клопотань учасників судового провадження»

1. Клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Окрім того, оскільки у діючому кримінальному законодавстві не закріплено іншого статусу особи, майно якої безпідставно вилучено та утримується у співробітників правоохоронних органів, вважаю, що статус особи «Учасника» у кримінальному провадженні може бути визначено за правилами ст. 64-2 КПК України.

Немалозначним фактором на якому необхідно зазначити, є те, що майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення слідчих дій, а саме «Suzuki GSX 1300R», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_18 , так і не набуло процесуального статусу у даному кримінальному проваджені, а саме воно не є речовим доказом та не арештоване відповідно до норм діючого законодавства. А за таких обставин питання, щодо його повернення до винесення вироку за справою може бути розглянуто на дані й стадії.

ОСОБА_18 , жодного відношення до даного кримінального провадження не має в результаті дій органу досудового розслідування зазнає значної шкоди, яка полягає в обмежені в праві власності.

У відповідності до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної чи творчої діяльності.

Згідно з положеннями ст. 1 Протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, встановлено: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначені положення гарантують право кожної особи мирно володіти своїм майном, виходячи з чого, при вирішенні питання про накладення та скасування арешту на майно особи, суду необхідно ретельно перевіряти усі обставини справи та наявність підстав для застосування або скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" роз`яснив, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обовязків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

07.02.2014 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ було підготоване «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження», викладене у формі Роз`яснення, у пп. 2 п. 2.6. якого йдеться про наступне: «щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна. Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру».

Також зазначає, що необхідно звернути увагу суду на установлену практику Європейського суду з прав людини, а саме: володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ЕСНК 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, 8егіез А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, 8егіез А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, 8егіез А N 98).

Виходячи з викладеного представник заявника, адвокат ОСОБА_17 просила винести рішення, щодо повернення тимчасово вилученого майна, а саме мотоцикл «Suzuki GSX 1300R», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_18 1993 р.н..

У підготовчому судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_17 просила задовольнити вказане клопотання у повному обсязі.

У підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

У підготовчому судовому засіданні захисники обвинувачених та обвинувачені зазначили, що не заперечують проти задоволення вказаного клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, вивчивши додатки до вказаного клопотання, приходить до наступного.

Судом встановлено, що мотоцикл «Suzuki GSX 1300R», реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_18 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

З матеріалів, які долучені до матеріалів справи вбачається, що захиснику адвокату ОСОБА_17 . Третім слідчим відділом ТУ ДБР у м.Полтава зазначено, що рішення про долучення матеріалів звернення та факти викладені в ньому будуть ретельно перевірені в ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, мотоцикл «Suzuki GSX 1300R», реєстраційний номер НОМЕР_1 власнику ОСОБА_18 станом на 14.02.2024 не повернуто.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Забороняється вилучення (виїмка) матеріальних носіїв інформації, пов`язаних із веденням Центральним депозитарієм цінних паперів та депозитарними установами системи депозитарного обліку цінних паперів, облікової системи часток і внесенням змін до них.

Відповідно до ч.1 ст. 169 ЦПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту;

5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Згідно ст. 8 КПК України: кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В статті 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен зазначається: кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої повноваження. Згідно із статтею 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Враховуючи вищевикладене, та ту обставину, що власник мотоцикла «Suzuki GSX 1300R», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_18 у кримінальному провадженні не має статусу підозрюваного, обвинуваченого, а також не є особою, щодо якої здійснюється провадження, вилучений мотоцикл «Suzuki GSX 1300R», реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до ст. 98 КПК України не є речовим доказом у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000034 від 31.01.2020, та враховуючи ту обставину, що арешт ухвалою слідчого судді на мотоцикл «Suzuki GSX 1300R», реєстраційний номер НОМЕР_1 накладено не було, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а мотоцикл «Suzuki GSX 1300R», реєстраційний номер НОМЕР_1 підлягає поверненню власнику за належністю.

На підставі викладеного, ст.ст. 170-171, 174, 314-316, 350, 369- 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_17 про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000034 від 31.01.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 307, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 307, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 317, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 307, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 307, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 307, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 307, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 307, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 317 КК України - задовольнити.

Повернути тимчасове вилучене майно, а саме мотоцикл «Suzuki GSX 1300R», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_18 , 1993 року народження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1