Житомирський апеляційний суд
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19 жовтня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000468 від 05.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.297, ч.1 ст.161, ч.1 ст.436-1 КК України,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на мобільний телефон марки «SAMSUNG А53 5G», imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 , який був вилучений в ході обшуку 17.10.2023 за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні №0000468 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.297, ч.1 ст. 161, ч.1 ст.436-1 КК України. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що слідчий при погодженні відповідного клопотання прокурором є уповноваженою особою для звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна третьої особи. Вказує, що вилучений у ОСОБА_9 мобільний телефон може зберігати нацистську символіку, та/або може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, чому слідчій суддя не надав належної оцінки та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий звернувся до суду із клопотанням, погодженим прокурором ОСОБА_6 , про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 05.09.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000468, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених, ч. 2 ст. 297, ч. 1 ст. 161, ч. 1 ст. 436-1 КК України.

17.10.2023 в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02.10.2023 в межах даного кримінального провадження за місцем проживання ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки SAMSUNG А53 5G, imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 , який упаковано до сейф пакета WAR1172452. Постановою слідчого ОСОБА_8 від 17.10.2023 вилучений телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчій просив накласти арешт на вказаний мобільний телефон з метою збереження речового доказу, а також в подальшому призначення відповідних експертиз.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про арешт майна, слідчій суддя послався на те, що прокурором не доведено, що вилучене майно, яке зазначене у клопотанні слідчого, використовувалось для вчинення злочину або було його предметом, а тому не вбачав підстав для арешту майна.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку представника власника майна адвоката ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Підставою для накладення арешту на майно є його відповідність критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчого управління ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000468 від 05.09.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 297, ч.1 ст.161, ч.1 ст.436-1 КК України.

17.10.2023 в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомир від 02.10.2023 за місцем проживання ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 виявлено та вилучено мобільний телефон марки SAMSUNG А53 5G, imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 , який упаковано до сейф пакета WAR1172452.

Постановою слідчого ОСОБА_8 від 17.10.2023 вилучений телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно клопотання слідчого вказане майно може містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя як на підставу для відмови в задоволенні клопотання слідчого послався на те, що в клопотанні не доведено, що зазначене вилучене під час обшуку майно було використане для вчинення злочину або було його предметом.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками слідчого судді та вважає їх такими, що суперечать вимогам ст.ст.98, 170-173 КПК України, з огляду на наступне.

Зазначене в клопотанні майно відповідає критеріям речових доказів, відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, згідно матеріалів клопотання, вілучений телефон може зберігати символіку нацистського режиму, а інформація може належати до такої, що пропагандує культ насилля та жорстокості, а тому він може бути використаний як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, тобто має ознаки речового доказу.

Крім того, у кримінальному провадженні необхідно призначити експертизу з даним телефоном.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у клопотанні слідчого про арешт майна зазначено підставу і мету, відповідно до положень ст.170 КПК України, а також відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Враховуючи, що прокурором при апеляційному розгляді наведено достатньо підстав для арешту зазначеного майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, те, що арешт майна необхідний з метою проведення експертиз та здійснення тимчасового доступу до речей і документів з метою отримання роздруківок з`єднань мобільних номерів, оскільки інформація розповсюджувалася через мережу інтернет, колегія суддів дійшла висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

Також, колегія суддів звертає увагу, що згідно практики ЄСПЛ втручання у власність (користування) юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого слід задовольнити та накласти арешт на зазначене майно.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19 жовтня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000468 від 05.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.297, ч.1 ст.161, ч.1 ст.436-1 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУ НП в Житомирської області Миколайчук, погодженого прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час обшуку 17.10.2023 року за місцем проживання ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 , а саме : мобільний телефон SAMSUNG А53 5G, imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 20.11.2023р. о 16 год.40 хв.

Судді: