Провадження №1-кс/712/5557/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0003610 від 05.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на речові докази.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0003610 від 05.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали перевірки з приводу заяви гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 03.10.2023 близько 07:30 год. заявник вийшов із квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , повернувшись через декілька хвилин, виявив відсутність свого мобільного телефону «Redmi PC NFC», сума завданої матеріальної шкоди встановлюється.

14.11.2023 проведено огляд за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні службового кабінету.

У ході огляду було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки моделі Redmi 9C NFC 3/64 Gb Midnight Gray, який добровільно видав в ході огляду ОСОБА_5 .

Вищевказаний телефон належить потерпілому ОСОБА_4 .

Постановою слідчого Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області вищевказаний телефон визнано речовим доказом, оскільки він відповідає вимогам ст. 98 КПК України, а саме є об`єктом кримінального правопорушення.

Ураховуючи, що вищезазначені речі відповідають вимогам, зазначеним у ст. 98 КПК України, то з метою забезпечення збереження речових доказів на них необхідно накласти арешт.

Прокурор надав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити.

Власник майна надав суду клопотання, в якому просив розглянути клопотання про арешт майна без його участі, проти задоволення клопотання не заперечує.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно зі ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0003610 від 05.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали перевірки з приводу заяви гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 03.10.2023 близько 07:30 год. заявник вийшов із квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , повернувшись через декілька хвилин, виявив відсутність свого мобільного телефону «Redmi PC NFC», сума завданої матеріальної шкоди встановлюється.

14.11.2023 проведено огляд за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні службового кабінету.

У ході огляду оглянуто мобільний телефон марки моделі Redmi 9C NFC 3/64 Gb Midnight Gray, який добровільно видав в ході огляду ОСОБА_5 .

Вищевказаний телефон належить потерпілому ОСОБА_4 .

З огляду на те, що майно, зазначене в клопотанні, являється речовими доказами по даному кримінальному провадженні, може мати істотне значення в ході розслідування кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення речових доказів, слідчий суддя вважає, що є необхідність в накладенні арешту на зазначене майно, оскільки в інший спосіб неможливо належним чином запобігти ризикам знищення цього майна та втраті вагомих доказів кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження на мобільний телефон марки Redmi 9C NFC 3/64 Gb Midnight Gray, який добровільно видав ОСОБА_5 , та який належить ОСОБА_4 .

Виконання даної ухвали покласти на Черкаське районне управління поліції ГУНП в Черкаській області.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1