Справа № 463/7491/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1302/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 6 вересня 2023 року про відмову у задоволенні його скарги на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви від 15.08.2023 року, та зобов`язання до вчинення дій.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 6 вересня 2023 року та постановити нову ухвалу про задоволення в повному обсязі вимог за його скаргою (вих. №5551 від 18 серпня 2023 року).

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на незаконність та необґрунтованість оскарженого судового рішення, а також істотне порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону при винесенні ухвали.

Поважність пропуску строку апелянт мотивує тим, що ухвала слідчого судді була постановлена у його відсутності; копію судового рішення він отримав 13 жовтня 2023 року.

ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

З огляду на те, що апелянт був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, з метою дотримання процесуальних строків, визначених кримінальним процесуальним законом, колегія суддів апеляційного суду, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, вважає за можливе провести апеляційний розгляд у його відсутності.

Перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що оскаржувана ухвала винесена у відсутності ОСОБА_6 , копію такої він отримав 13 жовтня 2023 року, що стверджується наявною у матеріалах справи розпискою, тому колегія суддів апеляційного суду вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущений з поважних причин, а тому такий підлягає поновленню.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року зазначено, що встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, слідчий суддя не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою, у якій просив зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 15 серпня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 6 вересня 2023 року у задоволенні скарги ОСОБА_6 відмовлено.

Втім, апеляційний суд вважає, що таке рішення слідчого судді є передчасним.

Так, згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування регламентовано Главою 26 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає, зокрема, у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Водночас, кожен, хто вважає, що його права і свободи порушуються, повинен мати право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо порушення вчинили особи, діючи в ролі офіційних осіб (стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Приписами ч. 1 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з ч. 4 цієї статті слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відмовляючи у задоволені скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя виходив з того, що до матеріалів скарги заявником долучено копію заяви про кримінальне правопорушення, яка не є читабельною, а відтак слідчий суддя позбавлений можливості перевірити наявність чи відсутність в адресованій до ТУ ДБР у м. Львові заяві інформації, яка б вказувала на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу, що з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише перевірку слідчим суддею виконання уповноваженими особами покладених на них обов`язків.

Таким чином, оцінка фактичних обставин, викладених у заяві про кримінальне правопорушення, на цій стадії слідчим суддею здійснюватись не має.

Водночас, з метою належної перевірки виконання уповноваженими особами ТУ ДБР у м. Львові покладених на них обов`язків, слідчому судді необхідно володіти відомостями, викладеними у заяві про вчинення злочину, зокрема стосовно дати подання заяви, її номера та обставин вчинення кримінального правопорушення.

З долученої ОСОБА_6 копії заяви про вчинення злочину вбачається, що він 15 серпня звернувся до ТУ ДБР у м. Львові з заявою, у якій зазначив про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КПК України. Будь-які інші дані, що дозволяють ідентифікувати цю заяву ОСОБА_6 серед інших, поданих ним заяв, з долученої до матеріалів скарги копії заяви встановити неможливо.

Наведене не може бути підставою для відмови у задоволенні скарги ОСОБА_6 по суті, однак вказане питання підлягає вирішенню на стадії прийняття скарги до провадження у порядку ст. 304 КПК України.

Втім, слідчий суддя, належним чином не вирішивши питання про прийняття скарги ОСОБА_6 до провадження, дійшов передчасного висновку про розгляд цієї скарги по суті.

Викладені обставини свідчать про невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам провадження, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Поряд з тим, рішення щодо прийняття скарги до провадження належить до компетенції слідчого судді, а не колегії суддів апеляційного суду.

Враховуючи, що чинним КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду скарги після скасування судом апеляційної інстанції ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги, апеляційний суд вважає, що застосуванню підлягають положення статей 7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Згідно зі ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню із поверненням матеріалів за скаргою для розгляду до того ж суду першої інстанції, слідчим суддею, для вирішення питання про її прийняття до провадження.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 6 вересня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви від 15 серпня 2023 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги ОСОБА_6 слідчим суддею для вирішення питання про її прийняття до провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4