Справа№938/873/23
Провадження № 1-кп/938/130/23
УХВАЛА

іменем України

29 листопада 2023 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2023 року за №0000366 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Красноїлля Верховинського району Івано-Франківської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, із середньою освітою, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В:

До Верховинського районного суду з Івано-Франківської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Ухвалою суду від 03.11.2023 року справу призначено до підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор, обвинувачена, її захисник та потерпіла не заперечували щодо проведення підготовчого засідання в даній справі, а також вважали можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього матеріали, приходить до такого висновку.

Встановлено, що дане кримінальне провадження підсудне Верховинському районному суду Івано-Франківської області. Підстав для закриття кримінального провадження судом під час підготовчого судового засідання не встановлено.

Під час підготовчого судового засідання судом роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_3 вимоги ч. 2 ст. 31 КПК України щодо можливості розгляду даної справи в суді першої інстанції колегіально судом у складі трьох суддів у разі заявлення такого клопотанням нею, але вона, тобто обвинувачена, обговоривши попередньо зі своїм захисником, у підготовчому засіданні не заявила клопотання про розгляд даної справи колегіально судо у складі 3-х суддів.

Клопотань щодо відводу головуючої судді чи прокурора не поступило від обвинуваченої, її захисника та потерпілої.

Від учасників справи не поступало клопотань щодо здійснення даного кримінального провадження у закритому судовому засіданні, в зв`язку з чим справу про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст.115 КК України з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Оскільки органом досудового розслідування діяння обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст. 115 КК України, нижня межа санкції якої перевищує п`ять років позбавлення волі, то відповідно до ч. 2 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь у даному кримінальному провадженні не складається.

Також прокурором заявлено клопотання щодо здійснення судового виклику до суду для допиту таких свідків, як ОСОБА_7 , 1984 року народження, жителя присілок Буків`ян с.Красноїлля Верховинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_8 ,1989 року народження, жительки АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 , 1968 року народження, жителя АДРЕСА_2 .

Сторона захисту не заперечила щодо задоволення даного клопотання прокурора.

Захисником обвинуваченої також заявлено клопотання, яке підтримано обвинуваченою, щодо здійснення судового виклику до суду для допиту такого свідка, як ОСОБА_10 , жительки АДРЕСА_2 .

Прокурор не заперечував щодо задоволення даного клопотання.

Суд заслухавши думку учасників справи, приходить до такого висновку.

Суд вважає, що клопотання сторін обвинувачення та захисту про виклик свідків слід вирішити під час судового розгляду при визначенні обсягу та встановленні порядку дослідження доказів, оскільки за частиною 1 статті 65 КПК свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань, а відтак визначення кола свідків безпосередньо належить до процесу доказування, який знаходиться поза межами підготовчого судового провадження.

Одночасно прокурором заявлено клопотання про застосування щодо обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб, яке вручено їй та її захиснику з дотримання строків, встановлених КПК України.

В обґрунтування цього клопотання прокурором зазначено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, у санкції якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.Крім того, наявні ризики, передбачені п.п.1,3,5 ст. 177 КПК України,а саме, що обвинувачена, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинений злочин, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачена та її захисник адвоката ОСОБА_5 заперечили щодо застосування такого виду запобіжного заходу та просили суд обрати більш м`який вид запобіжного заходу, а саме цілодобовий домашній арешт за її зареєстрованим місцем проживання в АДРЕСА_1 , де проживає її мама.

Потерпіла ОСОБА_6 у підготовчому засіданні заперечувала щодо застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки вона, тобто потерпіла, побоюється обвинувачену, а також побоюється за свою сім`ю.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У ході розгляду даного клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 20.06.2023 року застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін якого продовжувався, останній раз ухвалою від 09.10.2023 року до 06.12.2923 року.

Суд, заслухавши думу учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали даного клопотання приходить до такого висновку.

Відповідно до положень рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України від 23.11.2017 року № 1-р/2017 (справа № 1-28/2017) продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у частині другій статті 29 Конституції України, згідно з якою «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом».

Конституційний Суд України вважає, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

Таким чином, зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого (підсудного) та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного.

Як зазначено в ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року в справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Відповідно до ст. 5 п. «С» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, її зв`язки з суспільством.

Так, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 , яка є особою середнього віку, враховуючи тяжкість інкримінованого їй злочину, вчиненого зі застосуванням насильства, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, яка в підготовчому засіданніф вказала, що побоюється обвинуваченої, як за себе, так і за членів своєї сім`ї.

Щодо заявленого стороною захисту клопотання про обрання обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слід зазначити, що відповідно до положень ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Обвинувачена та її захисник просять суд застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у житлі за її зареєстрованим місцем проживання, а саме в АДРЕСА_1 , де проживає її мама. При цьому сторона захисту долучила характеристику щодо обвинуваченої, з якої вбачається, що більше 20 років вона фактично не проживала за зареєстрованим місцем проживання. Також стороною захисту відповідно до ч. 4 ст.193 КПК України не заявлялися будь-які клопотання про заслуховування будь-якого свідка чи дослідження будь-яких матеріалів, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, в тому числі й щодо з`ясування згоди власника житла, в якому обвинувачена бажає перебувати на час застосування до неї запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та в якому вона фактично не проживала більше 20 останніх років, бо в протилежному випадку суттєво порушуватимуться права власника цього житла, що є неприпустимим.

Крім того, обвинувачена надалі має право подати до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, до якого мають бути додані копії матеріалів якими вона обгрунтовує доводи клопотання, перелік свідків, яких вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання із зазначенням відомостей, які вони можуть надати та обгрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання, підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів,що обгрунтовують його (ст.201 КПК України).

Крім того, на переконання суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_3 покладених на неї обов`язків. Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Виключно застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою здатен забезпечити запобігання ризику переховування обвинуваченої від суду.

За таких обставин суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, оскільки вона обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненного із застосуванням насильства (ч. 4 ст. 183 КПК України).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 110, 176-178, 181, 193, 194, 196, 205, 314-316, 372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у відкритому судовому засіданні на 08.12.2023 року о 11.00 годин у залі судових засідань Верховинського районного суду в селищі Верховина, вул. Жаб`євська,76, Івано-Франківської області за участю прокурора, обвинуваченої, її захисника- адвоката ОСОБА_5 , потерпілої.

У судове засідання викликати прокурора, обвинувачену, її захисника - адвоката ОСОБА_5 , потерпілу ОСОБА_6 .

Клопотання сторони захисту та обвинувачення про виклик для допиту свідків - вирішити при визначенні обсягу та встановленні порядку дослідження доказів.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 задовольнити.

Обрати щодо обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 28 січня 2024 року включно.

Тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Копію ухвали для виконання в частині застосування запобіжного заходу тримання під вартою направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12), та вручити обвинуваченій і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Наталія ЧЕКАН