Провадження № 1-кп/161/1531/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 06 грудня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001094, що надійшов з Луцької окружної прокуратури, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луцька Волинської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в порядку ст. 89 КК України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Так, ОСОБА_4 , згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.12.2021 у цивільній справі №161/17247/21, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, але не меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 27 вересня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_4 , достеменно знаючи про вказане рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини, будучи дієздатною та працездатною особою, маючи доходи з неофіційних джерел, проте з доходів аліменти не сплачував, заходів, спрямованих на погашення заборгованості не вживав, чим свідомо, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.12.2021 коштів (аліментів) на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів, яка згідно інформації Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за період з січня 2023 року по вересень 2023 року становить 27 000 гривень, тобто у розмірі, що в сукупності перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення та не оспорював фактичних обставин, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду дав показання, що дійсно, згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.12.2021 він зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, але не меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 27 вересня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, аліментів він не сплачував, погасити заборгованість по аліментах не намагався, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів за період з січня 2023 року по вересень 2023 року, яка становить 27 000 гривень.

Підтвердив, що йому відомо про вказане рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.12.2021, а також не заперечив кваліфікацію кримінального правопорушення та суму виниклої заборгованості.

Частково виплатив виниклу заборгованість зі сплати аліментів в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень, на підтвердження чого надав квитанцію, та зобов`язався найближчим часом виплатити її повністю.

У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю ствердила показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо фактичних обставин справи та підтвердила суму заборгованості, щодо міри покарання поклалася на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), підтверджується зібраними на досудовому розслідуванні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно з ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків і дані про особу винного.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний кримінальний проступок, однак не судимий в порядку ст. 89 КК України, вину у вчиненні кримінального проступку визнав, щиро розкаявся, його поведінка в суді свідчить про щире каяття та усвідомлення незаконності вчинених ним дій, в судовому засіданні засуджував свою поведінку, непрацевлаштований, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, потерпіла на призначенні суворого покарання не наполягала, частково виплатив виниклу заборгованість зі сплати аліментів в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень та зобов`язався повністю її виплатити найближчим часом, тому суд, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його відношення до скоєного, думки потерпілої, наявності пом`якшуючої покарання обставини та відсутності обставин, що обтяжують покарання, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання та призначає покарання, в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України, у виді обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

На думку суду обрана міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, призначивши покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1