УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача Сектору дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001068,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною скаргою.

В обґрунтування заявлених в скарзі вимог зазначає, що Сектором дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001068 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

Постановою дізнавача Сектору дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 31 серпня 2023 року кримінальне провадження №0001068 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з оскарженою постановою, скаржник звернулась до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною скаргою.

В судовому засіданні скаржник заявлені в скарзі вимоги підтримала та просила їх задовольнити з викладених в ній підстав.

Зазначила, що дізнавачем не проведено необхідних слідчих процесуальних дій в ході досудового розслідування кримінального провадження №0001068 в тому числі не проведено допит потерпілої; не надано ОСОБА_3 пам`ятку про права та обов`язки потерпілої у кримінальному провадженні.

Постанову дізнавача Сектору дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 31 серпня 2023 року про закриття кримінального провадження №0001068 отримано скаржником лише 18 вересня 2023 року.

Дізнавач Сектору дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення заявлених в скарзі вимог заперечила, зазначила, що досудове розслідування проведено в повному обсязі, постанова про закриття кримінального провадження є обгунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Заслухавши скаржника та дізнавача, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0001068, надані учасниками докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно п.5) ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0001068, відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до вказаного реєстру за фабулою:

«До Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшла ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 липня 2023 року у справі №712/7565/23 за зверненням ОСОБА_3 щодо внесення відомостей до ЄРДР та початок досудового слідства по факту заподіяння 20.07.2023 року близько 12 години 30 хвилин в приміщенні Білозірської сільської ради, що по вул. Незалежності, 168 в с. Білозір`я Черкаського району, побоїв, які завдали фізичного болю і спричинили тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , в результаті неправомірних дій ОСОБА_5 (ЄО-33480 від 03.08.2023, 31695 від 24.07.2023)» - правова кваліфікація ч. 1 ст. 126 КК України.

Сектором дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001068 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

Постановою дізнавача Сектору дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 31 серпня 2023 року кримінальне провадження №0001068 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з оскарженою постановою, скаржник звернулась до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною скаргою.

В судовому засіданні скаржник заявлені в скарзі вимоги підтримала та просила їх задовольнити з викладених в ній підстав.

Зазначила, що дізнавачем не проведено необхідних слідчих процесуальних дій в ході досудового розслідування кримінального провадження №0001068 в тому числі не проведено допит потерпілої; не надано ОСОБА_3 пам`ятку про права та обов`язки потерпілої у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні дізнавач Сектору дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 заперечила проти задоволення заявлених в скарзі вимог в зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Зазначила, що постанова дізнавача Сектору дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 31 серпня 2023 року про закриття кримінального провадження №0001068, є обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні. ОСОБА_3 не є потерпілою у кримінальному провадженні № №0001068.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові 3439/397/17 від 16 січня 2019 року: «Поняття «потерпілий» є міжгалузевим, оскільки використовується як у кримінальному праві, так і в кримінальному процесі.

Поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий - це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Поняття «потерпілий» у кримінальному праві не має законодавчої дефініції.

Натомість, законодавством визначено кримінально-процесуальне розуміння поняття «потерпілий». Так, у частині 1 статті 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що поняття «потерпілий», яке використано у ст. 46 КК України, вжито у його кримінально-правовому розумінні, а не кримінально-процесуальному, виходячи з такого.

Поняття «потерпілий» в кримінально-правовому значенні є первинним щодо його розуміння в кримінальному процесі, оскільки в кримінальному праві потерпілий з`являється об`єктивно, в результаті вчинення проти нього кримінального правопорушення.

Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надання згоди на визнання потерпілим (у разі, якщо така заява ним не подавалась) або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.

В частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого, як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.»

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0001068, відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до вказаного реєстру 04 серпня 2023 року за заявою ОСОБА_3 про вчинення відносно останньої кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, відповідно до ч.2 ст. 55 КПК України, права та обв`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 0001068 виникли з моменту внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за заявою останньої про вчинення кримінального правопорушення.

Матеріали кримінального провадження № 0001068, які були досліджені слідчим суддею безпосередньо в судовому засіданні, не містять відомостей про проведення допиту ОСОБА_3 , як потерпілої у кримінальному провадженні №0001068, вручення пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, доказів проведення допиту свідків вчинення кримінального правопорушення, вказаних потерпілою.

Матеріали кримінального провадження № 0001068 не містять відомостей щодо проведення інших слідчих процесуальних дій, в тому числі проведення слідчого експерименту за участю потерпілої, призначення в кримінальному провадженні судово-медичної експертизи та інших слідчих процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п.4 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 рішення у справі «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки, як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України доказування підлягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вищий спеціалізований суд України в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування» зазначив: «прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Недотримання відповідних вимог зумовлює прийняття слідчими суддями рішень про скасування постанов слідчого, прокурора.

Враховуючи важливість інституту закриття кримінального провадження для належної реалізації прав осіб, пов`язаних із вчиненням кримінального правопорушення, ухвали слідчих суддів, які постановляють за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, мають містити відповіді на всі доводи скаржника, які зумовили звернення до слідчого судді».

На підставі вищевикладеного, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001068 від 04 серпня 2023 року проведене з порушенням вимог ст.9 КПК України, а прийняте за його результатами рішення про закриття кримінального провадження є передчасним.

Європейський суд з прав людини у рішенні Бєлоусов проти України зазначив: «мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю». («Алексахін проти України» п.55).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23, 84, 92, 303, 304, 306, 307, 309, 369 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача Сектору дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001068 - задовольнити.

Постанову дізнавача Сектору дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 31 серпня 2023 року про закриття кримінального провадження №0001068 від 04 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, - скасувати.

Повний текст ухвали складений 02 жовтня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1