Дата документу 09.01.2024 Справа № 333/5560/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/501/24Головуючий у 1-й інстанції - ОСОБА_1
Єдиний унікальний №333/5560/17Доповідач у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 19 грудня 2023 року про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, зареєстрована у АДРЕСА_1 та проживала без реєстрації у АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.149 КК України

ВСТАНОВИЛА

Вказаною ухвалою районного суду до 16.02.2024 року включно продовжено строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_8 з одночасним визначенням застави у сумі 241 560 грн. та покладенням обов`язків у разі її внесення.

В апеляційній скарзі захисник просив ухвалу суду скасувати, постановити нове судове рішення, яким застосувати до обвинуваченої не пов`язаний з триманням під вартою запобіжний захід. Свої вимоги мотивував тим, що ризики, на які посилався прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, не підтверджені жодними доказами. Обвинувачена має місце постійного проживання, стійкі соціальні зв`язки, не має наміру впливати на інших учасників провадження. На переконання захисника, вказані відомості у сукупності свідчать про необхідність змінити запобіжний захід.

Обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_7 були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду. На адресу Запорізького апеляційного суду надійшло клопотання захисника про розгляд даного провадження без його участі. Від обвинуваченої ОСОБА_8 клопотання про забезпечення її участі в апеляційному розгляді не надходило. Тому колегія суддів, з огляду на положення ч.4 ст.422-1 КПК вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд без їх участі.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; з`ясувавши позицію прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В провадженні Комунарського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні передбаченого ч.3 ст.149 КК кримінального правопорушення.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченій ОСОБА_8 строку тримання під вартою.

Суд першої інстанції, продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченої, виходив з того, що у справі існують передбачені п.п.1, 4 ч.1 ст.177 КПК ризики, тому необхідно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої. При цьому, запобіжний захід у виді тримання під вартою є доцільним, достатнім та відповідає принципу винятковості даного запобіжного заходу.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст.177 КПК підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим ст.177 КПК ризикам.

На переконання колегії суддів, рішення суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_8 ґрунтується на зазначених вимогах процесуального закону.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності передбачених ст.177 КПК ризиків, суд першої інстанції правильно встановив, що заявлені ризики переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом об`єктивно існують, і для їх запобігання необхідно продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 .

На підтвердження існування вказаних ризиків свідчать ті обставини, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні щодо малолітнього за попередньою змовою групою осіб особливо тяжкого злочину, який становить підвищений ступінь суспільної небезпеки, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна або без такої.

Достовірних відомостей про офіційне працевлаштування обвинуваченої, наявність у неї стабільного джерела доходу та місця проживання матеріали провадження не містять.

Апеляційний суд критично ставиться до посилання сторони захисту на міцність соціальних зв`язків ОСОБА_8 як на підставу для зміни запобіжного заходу у даному провадженні з огляду на конкретні обставини вчинення інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення. Зокрема, поставлений у провину ОСОБА_8 злочин вона вчинила за попередньою змовою з ОСОБА_9 щодо їх спільної малолітньої дитини.

Перелічені вище відомості у сукупності свідчать про відсутність стримуючих факторів належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 .

Вказані обставини, на переконання колегії суддів, дають достатні підстави для висновку, що обвинувачена, будучи обізнаною про суворість покарання, яке може бути їй призначено у разі визнання її винуватою, опинившись на волі, за відсутності стримуючих факторів належної процесуальної поведінки потенційно може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований злочин, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З матеріалів провадження встановлено, що у даному кримінальному провадженні обвинувачену вже було звільнено з-під варти та застосовано більш м`який запобіжний захід згідно ухвали Запорізького апеляційного суду від 24.02.2021 року.

Однак ОСОБА_8 покладені на неї процесуальні обов`язки не виконувала, систематично до суду не з`являлась, через що на обвинувачену було накладено грошове стягнення, до неї неодноразово застосовувалися заходи примусового приводу та розшук.

На переконання судової колегії, перелічені вище відомості у своїй сукупності вказують на неефективність раніше застосованого альтернативного запобіжного заходу та неможливість в такий спосіб запобігти встановленим ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої без застосування щодо неї виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відтак, з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, колегія суддів, усупереч доводам апеляційної скарги захисника, вважає, що прокурором доведено обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_8 перебувати на волі за відсутності підстав для застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.

На переконання колегії суддів, рішення суду про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою відповідає характеру і особливої тяжкості інкримінованого діяння, даним про особу обвинуваченої та не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, а також відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Даних, які би безумовно унеможливлювали подальше утримання ОСОБА_8 під вартою, матеріали провадження не містять.

Отже, колегія суддів, виходячи з наведених в апеляційній скарзі захисника мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченій за наслідками апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування ухвали суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 19 грудня 2023 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4