Справа № 545/4139/23
Провадження № 1-кп/545/1105/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000914 від 22.09.2023 року, що надійшов з Полтавської окружної прокуратури Полтавської області за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кустолово-Суходілка, Машівського району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, працюючого ФГ « ОСОБА_5 », одруженого, маючого двох дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.197-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

03.11.2023 року до Полтавського районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.197-1 КК України.

Так ОСОБА_4 ,у квітні 2023 року (точної дати в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, всупереч встановленому законом порядку, за відсутності будь - яких підстав набуття права на землю, передбачених ст. 116 Земельного кодексу України, з метою вирощування зернових та баштанних культур на земельній ділянці з кадастровим номером :00:016:0022 площею 5,1214 га, яка розташована в межах Терешківської громади Полтавського району, Полтавської області з цільовим призначенням: землі для сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що відповідно до Витягу із Державного реєстру речових прав перебуває у комунальній власності Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, особисто, використовуючи сільськогосподарську техніку здійснив розорювання земельного покрову, з метою подальшого посіву і збору врожаю кукурудзи та баштану в межах охоронних зон повітряних ліній.

ОСОБА_4 діючи всупереч вимогам статей 125, 126 Земельного Кодексу України, які регламентують порядок набуття і реалізації права на землю, усвідомлюючи відсутність у нього правовстановлюючих документів на земельну ділянку, розташовану в охоронній зоні, здійснив посів та вирощування сільськогосподарських культур, за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади про її передачу у власність або надання у користування (оренду) останньому, чим самовільно зайняв земельну діяльну площею 5,1214 га, частина самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0.2972 га. має обмеження у використанні, а саме представлена охоронною зоною навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи ЛЕП 330кВ.

Згідно п. 6 постанови Кабінету міністрів від 27 грудня 2022 р. № 1455 «Правила охорони електричних мереж» передбачено, для створення нормальних умов експлуатації електричних мереж, забезпечення їх збереження та дотримання вимог техніки безпеки встановлюються охоронні зони.

Охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки та повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидва боки лінії від крайніх проводів за умови їх не відхиленого положення на таку відстань по горизонталі: 30 метрів - кВ.

З огляду на вищевказане, ОСОБА_4 не дотримуючись чинних норм закону та правил самовільно зайняв земельну ділянку розташовану за кадастровим номером :00:016:0022 в охоронній, що відповідно до Витягу із Державного реєстру речових прав перебуває у комунальній власності Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками- самовільне зайняття земельної ділянки в охоронних зонах.

В судовому засіданні, ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, на підставі ст.48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, та закриття кримінального провадження №0000914 від 22.09.2023 року, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, посилаючись на те, що обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті підтверджує повністю, щиро розкаюється у вчиненому, повністю відшкодував шкоду завдану державі в повному обсязі та повернув земельні ділянку Терешківській ОТГ у належному стані згідно акту прийому передачі, усунувши наслідки кримінального правопорушення, на даний час фактично зайнята земельна ділянка ним не використовується, за місцем проживання характеризується позитивно. Вказав, що беззастережно визнає себе винним.

Представник потерпілого Терешківської сільської ради Полтавського району надав до суду заяву в які вказав , що претензій до обвинученого не має всі збитки завдані повністю відшкодовані а земельна ділянка повернута громаді.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що обставини вказані обвинуваченим відповідають дійсності. Все написане в клопотанні вірно щодо повного відшкодування збитків.

З`ясувавши доводи поданого клопотання, вислухавши позицію сторін кримінального провадження, дослідивши його матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав:

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 20.05.2021 року у справі № 756/8302/19 (номер провадження 51-6314км20), відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звертається до суду з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст.48 КК України підстав закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. При цьому норми процесуального закону не зобов`язують суд до початку розгляду зазначеного клопотання встановлювати факт винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Відповідно до положень частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За частиною першою статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями статті 48 КК України визначено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією порушень, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Стаття 48 КК України передбачає дві самостійні підстави звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності. Таке звільнення може мати місце, коли внаслідок зміни обстановки вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність або особа перестала бути суспільно небезпечною.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15.04.2021 року у справі № 161/1390/19 (номер провадження 51-5089км19), під втратою вчиненого особою діяння суспільної небезпечності кримінальний закон розуміє істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок якої втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь (наприклад, скасування надзвичайного стану, перехід країни від воєнного часу до мирного або від однієї системи господарювання до іншої тощо). Такі зміни, як правило, передують рішенню законодавця декриміналізувати ті чи інші діяння, у зв`язку з чим до ухвалення такого рішення законодавчим органом суд може у справах цієї категорії застосовувати ст.48 КК України.

Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст.48 КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 26.03.2019 року у справі № 569/20/14-к (номер провадження 51-2661км18), та від 04.02.2021 року у справі №953/21593/19 (номер провадження 51-5619км20).

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.197-1КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Судом встановлено, що дане кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив вперше, свою вину у скоєному визнає повністю, щиро кається, активно спряв розкриттю кримінального правопорушення з моменту його вчинення і до розгляду справи судом, повністю добровільно відшкодував завдану шкоду, інших кримінальних правопорушень не вчиняв, за місцем проживання характеризується позитивно.

Таким чином, на час розгляду даної справи, в житті обвинуваченого ОСОБА_4 відбулись такі позитивні зміни, які з великою долею ймовірності свідчать, що вказана особа в майбутньому не буде вчиняти кримінальні правопорушення, і перестала бути суспільно небезпечною.

У зв`язку з цим, доцільність застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 заходів кримінально-правового впливу відпала.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, на підставі ст.48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000914 від 22.09.2023 року, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Згідно частини п`ятої статті 288 КПК України, ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Витрати у кримінальному провадженні відсутні, арешти не накладалися, речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.44, 48 КК України, ст.ст.284-286, 369-372, 376, 392-395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України на підставі статті 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч ч.2 ст.197-1 КК України, на підставі ст.48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000914 від 22.09.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1КК України - закрити на підставі 48 КК України, п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1