Справа №295/5013/23
УХВАЛА

Іменем України

27.04.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна,

подане слідчим четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 ,

погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 ,

у кримінальному провадженні за №0000074 від 08.12.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 426, ч.ч. 1,3,4 ст. 358 КК України, та додані до клопотання матеріали,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке обґрунтоване тим, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000074 від 08.12.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 426, ч.ч. 1, 3, 5 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , відповідно до наказу Міністра оборони України №125 від 24.03.2014 призначений на посаду начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир (далі КЕВ м. Житомир).

Установлено, що начальник Квартирно експлуатаційного відділу м. Житомир ОСОБА_5 залучивши в якості пособників начальника служби Квартирно експлуатаційного відділу м. Житомир ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7 зловживаючи своїм службовим становищем, 25.11.2022 підписав договір про виконання робіт по об`єкту будівництва «Капітальний ремонт приміщень першого поверху будівлі №1/5 (казарма), ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , військове містечко № НОМЕР_1 (шифр НОМЕР_2 ) (коригування)» з ФОП ОСОБА_7 .

Надалі, продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, 25.11.2022, тобто в день укладання Договору №709, підрядником ФОП ОСОБА_7 складено Акт №1 та Акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2022 року по об`єкту: «Капітальний ремонт приміщень першого поверху будівлі АДРЕСА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , військове містечко № НОМЕР_1 (шифр НОМЕР_2 ) (коригування)» в яких були внесені завідомо неправдиві відомості щодо виконання 117 пунктів робіт, які по факту виконані ФОП ОСОБА_7 не були та не могли бути виконані через короткий строк для їх виконання (1 день).

Продовжуючи реалізацію злочинного плану, розробленого ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_7 передав Акт № 1 та Акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2022 року від 25.11.2022 до КЕВ м. Житомир, для його затвердження та підпису посадовими особами КЕВ м. Житомир, з метою подальшого привласнення грошових коштів.

Продовжуючи реалізацію злочинного плану, розробленого ОСОБА_5 , начальник служби (газової) КЕВ м. Житомир, ОСОБА_6 за невстановлених обставин, у невстановлений досудовим розслідуванням час (але не в період з 25.11.2022 по 27.11.2022 включно, так як в цей період він перебував у відпустці та за кордоном), достеменно розуміючи, що зазначені ФОП ОСОБА_7 роботи в Акті №1 та Акті №2 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2022 року від 25.11.2022 останнім не виконані, фактично не перевіряючи виконання вказаних будівельних робіт, вніс до вказаних Актів завідомо неправдиві відомості, а саме текст: «Об`єм виконаних робіт підтверджую. Вартість матеріалів не перевіряв», після чого підписав вказані Акти та передав його начальнику КЕВ м. Житомир ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію розробленого ним злочинного плану, достеменно знаючи, що перелік робіт із 117 пунктів, зазначених в Акті №1 та Акті №2 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2022 року від 25.11.2022 ФОП ОСОБА_7 не виконаний, достеменно розуміючи, що частина з вказаних робіт була виконана попереднім підрядником в 2020-2021 роках, усвідомлюючи, що перелік робіт згідно Договору №709 передбачає технологію їх виконання поетапно та неможливість виконання відповідного обсягу робіт упродовж однієї доби, перевищуючи свої службові повноваження, достеменно розуміючи, що діє в період воєнного стану, в період часу з 25.11.2022 по 28.11.2022 наклав свій підпис на вказаний офіційний документ та надав вказівку головному бухгалтеру КЕВ м. Житомир ОСОБА_8 на проведення оплати за Договором №709.

ОСОБА_8 , не будучи обізнаною із злочинними планами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглядаючи Акт №1 та Акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2022 року від 25.11.2022, як законно складені документи, що відповідав даним, зазначених у них, дала відповідні вказівки бухгалтеру КЕВ м. Житомир ОСОБА_9 , після чого остання сформувала платіжні доручення та здійснила введення відповідних документів до вказаної системи, наклала електронні підписи головного бухгалтера КЕВ м. Житомир ОСОБА_8 , начальника КЕВ м. Житомира ОСОБА_5 , та відправила вказані документи до системи дистанційного обслуговування «Клієнт Казначейства - Казначейство» внаслідок чого, 29.11.2022, Державною казначейською службою України з рахунків платника КЕВ м. Житомира на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_7 було перераховано грошові кошти в сумі 963 430 грн.

При цьому, згідно з висновком експерта, підтверджена сума збитків бюджету склала 922790,19 грн.

05.04.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч. 2 ст. 366, ч.4 ст. 426 КК України.

Слідчий вказує, що ОСОБА_5 підозрюється, в тому числі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, вчиненого в період дії воєнного стану.

Обставини, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у своїх сукупності, а саме: протоколами допитів свідків, висновком судової комісійної будівельно-технічної експертизи від 14.03.2023 № 243/577/578/23-25, документами та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Під час здійснення досудового розслідування встановлено, що відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу, ОСОБА_5 на праві власності належить автомобіль марки «Renault Master», 2004 р.в., білого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 120», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 .

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на те, що в ході здійснення досудового розслідування, у відповідності з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно з позбавленням права його відчуження, з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) та конфіскації майна.

Також у клопотанні вказано, що повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 про розгляд клопотання може вплинути на відчуження підозрюваним зазначеного майна з метою унеможливлення його подальшої конфіскації, тому слідчий просить клопотання розглянути без повідомлення підозрюваного.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, у клопотанні судове засідання просить проводити без участі слідчого.

У відповідності до приписів ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи, що як вбачається з матеріалів клопотання, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, слідчий суддя вважає клопотання слідчого про розгляд клопотання про арешт майна без повідомлення підозрюваного та його захисника обґрунтованим та відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання проводиться без повідомлення підозрюваного та його захисника, з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктом 5 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, тобто з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_5 , необхідність накладення якого обґрунтовано обумовлена потребою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна, та запобігання можливості його відчуження, що виправдовує таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Заявлена слідчим мета - забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), та забезпечення можливої конфіскації майна, може бути досягнута через застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

З досліджених слідчим суддею матеріалів клопотання вбачається наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 426 КК України, що підтверджується, змістом доданих до клопотання копій матеріалів кримінального провадження.

Додані слідчим до клопотання про арешт майна документи є достатніми для підтвердження можливої причетності ОСОБА_5 до вчинення зазначених кримінальних правопорушень.

В розумінні ст.177 КПК України, "обґрунтована підозра" включає в себе наявність процесуального документу - повідомлення про підозру та наявність достатніх доказів для вирішення питання про застосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру підлягає обов`язковому здійсненню, зокрема у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

05.04.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 246 КК України.

На переконання слідчого судді, додані до клопотання слідчого матеріали свідчать про наявність правових підстав для накладення арешту, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та з метою забезпечення можливої конфіскації майна, для запобігання можливості його відчуження чи передання на користь третіх осіб з метою приховування. Стороною обвинувачення доведено необхідність накладення арешту на майно ОСОБА_5 , а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчим суддею не встановлено.

На підставі вищевикладеного, оскільки за підозрюваним ОСОБА_5 рахується на праві власності рухоме майно, тому, з метою забезпечення відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та забезпечення можливої конфіскації майна, у разі доведеності вини підозрюваного, а також враховуючи розмір шкоди, розумність та співрозмiрнiсть обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на вказане майно та тимчасово позбавити власника майна права його відчуження.

Керуючись статтями 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на належне підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 426 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майно, а саме належні йому на праві приватної власності:

1) автомобіль марки «Renault Master», 2004 р.в., білого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 ;

2) автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 120», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , та тимчасовопозбавити власника і третіх осіб права їх відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1