У Х В АЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування № 0000165, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2021, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 06.08.2021, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 2 ст. 309 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений період часу, але не пізніше грудня 2021 року, перебуваючи в м. Києві, у ОСОБА_5 виник умисел на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, в особливо великому розмірі.

З метою реалізації вказаного умислу, останній розробив злочинний план, згідно якого він мав залучити до його виконання необізнану в злочинних намірах останнього особу - свого знайомого ОСОБА_7 , який володіє необхідними знаннями в сфері розробки комп`ютерного програмного забезпечення, та розробити проект з обміну криптовалют, діяльність якого буде реалізована в мережі Інтернет. В подальшому, з метаю початку роботи проекту ОСОБА_5 мав підшукати інвесторів які б погодились інвестувати грошові кошти в даний проект, під виглядом подальшого отримання прибутку від діяльності проекту з обміну криптовалют. Надалі вводячи інвесторів в оману, створюючи вигляд прибутковості даного проекту, ОСОБА_5 мав виманювати в них грошові кошти нібито на його розвиток, а накопичивши відповідну суму коштів - незаконно заволодіти ними.

Так, у грудні 2021 року ОСОБА_5 , реалізуючи вказаний злочинний задум, використовуючи мережу Інтернет на сервіс «Inventure», який являє собою так звану «площадку», створену для залучення інвесторів, розмістив заявку, де вказав свій контактний номер мобільного телефону та короткий опис бізнес-проекту, у фінансуванні якого є необхідність. В свою чергу ОСОБА_7 , за вказівкою ОСОБА_5 , почав розробляти програмне забезпечення для створення проекту з обміну криптовалют.

В період часу з грудня 2021 року по січень 2022 року громадянин України ОСОБА_8 , в ході здійснення підприємницької діяльності, направленої на отримання прибутку, з метою пошуку нових джерел отримання прибутку, здійснюючи огляд мережі Інтернет, виявив на сервісі «Inventure» розміщену ОСОБА_5 заявку, за наслідком ознайомлення з якою, зацікавився викладеною в ній інформацією щодо розвитку бізнес-проекту та зателефонував за вказаним в ній номером телефону. В ході телефонної розмови з ОСОБА_5 , вони домовились про зустріч з метою обговорення можливості здійснення інвестування в розвиток зазначеного бізнес-проекту та його презентації.

В січні 2022 року, за адресою: Київ, Спортивна площа, 3-В, згідно попередньої домовленості, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 зустрілись в офісному приміщенні. В ході даної зустрічі ОСОБА_5 презентував розроблений продукт з обміну криптовалют - сервіс «Swaptome», акцентуючи увагу ОСОБА_8 на прибутковості вказаного проекту, тим самим свідомо вводячи останнього в оману та зловживаючи його довірою.

За наслідком проведення ОСОБА_5 вказаної презентації ОСОБА_8 був зацікавлений, отримавши хибне уявлення щодо дійсних намірів вказаної особи.

Також, встановлено, що в період часу з січня 2022 року по 18 лютого 2022 року, після завершення робіт щодо технічної частини проекту, підготовки документів, проведених багатьох спільних зустрічей між ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , в ході яких ОСОБА_5 формував до себе з боку ОСОБА_8 довірливі відносини, з метою подальшого зловживання довірою останнього для втілення свого злочинного задуму, в офісному приміщенні ОСОБА_8 , за адресою: м. Київ, Спортивна площа, 3-В, відбулося підписання Інвестиційного договору № SWAP-T від 18.02.2022 між вищевказаними особами, в якому ОСОБА_8 виступав інвестором і зобов`язувався здійснити інвестицію в групу компаній «Swaptome», але не виключно у Сервіс «Swaptome» на суму 305 340 (триста п`ять тисяч триста сорок) доларів США.

Відповідно до п. 4 Інвестиційного договору № SWAP-T від 18.02.2022, перший етап - передача інвестором коштів в розпорядження партнерів, як позику у розмірі 229 040 (двісті двадцять дев`ять тисяч сорок) доларів США.

Так, 18.02.2022, після підписання вказаного договору ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 , на підставі розписки, грошові кошти в сумі 229 050 (двісті двадцять дев`ять тисяч п`ятдесят) доларів США. Вказану розписку було підписано ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , після чого відбулася передача коштів, у сумі 229 050 (двісті двадцять дев`ять тисяч п`ятдесят) доларів США. Грошові кошти отримав безпосередньо ОСОБА_5 .

За наслідками підписання договору між всіма учасниками встановлено домовленість про створення та ведення спільного чату в мобільному додатку «Телеграм», де повинна відображатися вся бухгалтерія та господарська діяльність. У відповідності до умов договору ОСОБА_5 та ОСОБА_7 повинні були певну частину інвестиційних грошових коштів використати для роботи, а іншу частину використати для проведення обмінних операцій.

20 лютого 2022 року розпочалася робота сервісу «Swaptome», в ході якої здійснювалось ведення господарської діяльності, проведення розрахунків по заробітній платі зі співробітниками, оплата рахунків, тощо. З моменту отримання вищевказаної інвестиції та початку роботи проекту ОСОБА_5 , починаючи реалізацію свого злочинного задуму, почав ухилятися від заповнення бухгалтерських звітів та фіксування загальних витрат, що мало бути зроблено в тому форматі, в якому було проговорено на зустрічі в день підписання договору.

18 лютого 2022 року ОСОБА_7 в мобільному додатку «Телеграм» створено спільний мобільний чат під назвою «Swaptome організаційний» до якого входили він, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . В цьому додатку повинно було відображатися: рух господарської діяльності, звітність та обговорення між всіма учасниками господарської діяльності проекту. Вказаний чат було створено

ОСОБА_7 , за вказівкою ОСОБА_5 , здыйснювалося імітування роботи та надання вигляду прибутковості вказаного проекту для виманювання інвестицій в ОСОБА_8 , при чому сам ОСОБА_7 не був обізнаний щодо дійсних намірів ОСОБА_5

05 березня 2022 року, за проханням ОСОБА_5 , будучи введеним в оману, ОСОБА_8 знов здійснив інвестицію у вищевказаний проект, шляхом передачі ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 731 500 доларів США.

В період часу з 19.03.2022 по 27.03.2022, за проханням ОСОБА_5 , будучи введеним в оману, ОСОБА_8 повторно інвестував у вищевказаний проект, шляхом передачі ОСОБА_5 грошових коштів в розмірі 561 300 доларів США.

Таким чином, інвестором ОСОБА_8 , в період часу з 18.02.2022 по 27.03.2022, шляхом введення його в оману ОСОБА_5 , було передано останньому грошові кошти загальною сумою 1 521 850 доларів США, сподіваючись на подальше повернення інвестованих коштів та отримання прибутку з діяльності проекту, з огляду на довірливі відносини та порядність, які весь час формував ОСОБА_5 , на виконання свого злочинного задуму.

На початку липня 2022 року ОСОБА_8 повідомлено ОСОБА_5 про необхідність повернення інвестованих ним грошових коштів та відсотків з прибутків, проте ОСОБА_5 проігнорував вказану вимогу інвестора та починаючи з 04.07.2022 перестав виходити на зв`язок, заволодівши переданими ОСОБА_8 грошовими коштами в розмірі 1 521 850 доларів США, які в подальшому так й не повернув останньому.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив шахрайство, а саме заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене в особливо великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений період часу, але не пізніше 24.05.2023, перебуваючи в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне придбання та подальше зберігання за адресою свого проживання психотропних речовин, без мети збуту, у великих розмірах.

З метою реалізації вказаного умислу, у невстановлений період часу, але не пізніше 24.05.2023, перебуваючи в м. Кривий Ріг, ОСОБА_5 придбав, у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, психотропну речовину «амфетамін», розфасовану в три полімерні сейф-пакети. Вподальшому ОСОБА_5 почав зберігати вказану психотропну речовину серед особистих речей в кімнаті приватного будинку, де він тимчасово проживає.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту, у великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

25.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 2 ст. 309 КК України.

Також, у клопотанні слідчий зазначає, що підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень є зібрані в кримінальному провадженні докази.

Разом з тим, слідчий вказує на те, що відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання; може незаконно впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку, вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_5 не працює, немає постійного джерела доходу.

При цьому, слідчий вказує, що більш м`які запобіжні заходи, застосовані до ОСОБА_5 , не можуть забезпечити належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, а також запобігти вище зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів, із визначенням застави в максимальному розмірі, визначеному щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала та просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав свого захисника та частково визнав завдану шкоду, в розмірі заподіяної матеріальної шкоди, яка становить не більше п`ятої частини, визначеної у підозрі. Підтвердив, що виїхав до м. Кривий Ріг з метою сховатися від правоохоронних органів.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

З даних витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 06.08.2021 встановлено, що внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-5, ч. 3 ст. 258-5, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 189, ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 309 КК України.

25 травня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 309 КК України.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з тим, частиною 1 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації учасниками їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В тому числі, у ході судового засідання прокурор зобов`язаний доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Між тим, слід звернути увагу, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження; забезпечення можливості виконання процесуальних рішень. При цьому одного лише посилання на можливість протидії підозрюваним досудовому розслідуванню є недостатнім, воно повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять незаперечні фактичні дані про таке. А спроби таким чином компенсувати недоліки та неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжного заходу не можуть бути виправдані жодною метою.

Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням продовження перебування особи під вартою, тому, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо тримання під вартою не відповідатимуть вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК, оскільки в іншому випадку нівелюються вимога про дотримання законності у сфері обмеження права на свободу у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід враховувати вимоги ст. 5 Конвенції, зокрема правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом тривалого строку.

Отже, суд зобов`язаний враховувати обставини, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст. 177 КПК України, загальною підставою для тримання під вартою. Лише правова кваліфікація вчиненого, надана стороною обвинувачення, є недостатнім для цього і навіть наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі»).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано для даної стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 309 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, що додані до клопотання.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора та слідчого, що повідомлена ОСОБА_5 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_5 підозрюється, фактичні обставини справи, встановлені станом на день розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжного заходу.

Разом з тим, суд погоджується з прокурором щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, на запобігання яких покликані запобіжні заходи, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, з метою зміни останнім показань в частині фактичних обставин, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку, вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_5 не працює, не має постійного джерела доходу, зазначав, що переховувався від правоохоронних органів.

Враховуючи викладене, характер та спосіб вчинених дій, особу підозрюваного, а також тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, є підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Разом з тим, враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який раніше судимий, суд вважає необхідним, відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, визначити заставу у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку суду, повинно достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечити, в подальшому, його належну процесуальну поведінку в даному кримінальному провадженні.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч.2 ст. 183 КПК України та ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Кривий Ріг, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст.309 КК України, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжній захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 12 години 45 хвилин 24 травня 2023 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 закінчується о 12 годині 45 хвилин 22 липня 2023 року.

Одночасно визначити ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Заставу визначити у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень, у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва: Банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, рахунок отримувача UA1012089, Код , та надати документ, що це підтверджує до Солом`янського районного суду міста Києва.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Кривий Ріг, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на розрахунковий рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, строк дії яких встановити протягом двох місяців з моменту внесення застави, але в межах строку досудового розслідування.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську міську прокуратуру.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1