Справа № 149/1054/23
Провадження №1-кп/149/102/23
Номер рядка звіту 227
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

14.06.2023 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000166 від 08.02.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , студента 4 курсу Київського інституту бізнесу та технологій, не одруженого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК Украни

В С Т А Н О В И В:

08.02.2023 близько 18:15 год., керуючи технічно-справним автомобілем «3aз Vida», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухачись по вул. 1-го Травня у м. Хмільник Вінницької області, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_6 , яка переходила проїзну частину дороги в межах дорожних знаків «Пішохідний перехід» зліва направо по напрямку руху автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_6 , у зв`язку з чим допустив наїзд на вказаного пішохода. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 від отриманих травм загинула на місці події. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 07.03.2023 № 7 у ОСОБА_6 виявлено сполучну травму тіла, що включає в себе: відкриту черепно-мозкову травму - синці, садна на голові; крововиливи в м`які тканини голови, субарахноїдальний крововилив головного мозку; забій речовини головного мозку; забій мозочка; фрагментальні переломи кісток склепіння та основи черепа, закриту тупу травму тулуба - садно на тулубі справа; переломи ребер справа, забій тканини легень; крововиливи в м`які тканини тазу справа; закритий перелом право клубової кістки. Синці на правій нижній кінцівці, крововиливи в м`які тканини правої нижньої кінцівки; вивих правого кульшового та колінного суглобів; крововилив в м`які тканини лівого колінного суглобу по внутрішній поверхні. Вказана сполучна травма тіла виникла за короткий проміжок часу до моменту настання смерті від тупого предмета чи від дїї об такий та належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. Смерть ОСОБА_6 настала від вказаної сполучної травми тіла. Між сполучною травмою тіла та смертю ОСОБА_6 є прямий причинно-наслідковий зв`язок. Враховуючи масивність тілесних ушкоджень, виявлених по правій поверхні тіла ОСОБА_6 дають підставу висловитись про те, що в момент первинного контакту з транспортним засобом ОСОБА_6 перебувала у вертикальному положенні, при цьому первинний контакт відбувся із правою поверхнею тіла останньої.Відповідно до висновку експертизи технічного стану ТЗ від 21.02.2023 № CE-19/102-23/3160-ІТ рульове керування та гальмівна система автомобіля «Заз Vida», державний номерний знак НОМЕР_1 на момент події ДТП перебувало у технічно-справному стані.

Відповідно до висновку судової авто технічно експертизи від 24.03.2023 № CE-19/102-23/5761-ІТ в даній дорожній обстановці дії водія автомобля «Заз Vida», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. п. 12.2, 18.1 Правил дорожного руху. В ситуації, яка склалася, водій автомобіля «Заз Vida», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування з зупинкою автомобля до смуги руху пішохода, тобто шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху.

В ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «Заз Vida», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, водій ОСОБА_4 за вищевикладених обставин порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожного руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (зі змінами та доповненнями), згідно з якими: п. 18.1 - «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»

Порушення ОСОБА_4 вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху перебуває у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками - настанням смерті ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушені визнав повністю, щиро розкаявся, просив суворо не карати, вказуючи, що жалкує про вчинене,матеріальну та моральну шкоду потерпілій відшкодував. Крім того суду показав, що 08.02.2023 року, в темну пору доби, рухаючись на автомобілі по вул. 1-Травня в м. Хмільнику, не побачив особу, яка переходила дорогу по пішоходному переходу та здійснив на неї наїзд. Причиною ДТП стало те, що на вулиці було темно, оскільки в той час відключалось світло по місту. Відчувши удар, він негайно загальмував, вийшов з автомобіля та побачив жінку яка лежала на дорозі. Після попросив, щоб викликали швидку допомогу.

Враховуючи те, що обвинувачений, захисник та прокурор не заперечили проти обсягу та порядку дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, та за згодою учасників кримінального провадження, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, обвинувачений свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнає повністю, сумнівів у добровільності та істинності його позиції, у суду немає, сторонам роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, тому суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих матеріалів щодо нього, а також матеріалів, що стосуються речових доказів та витрат на проведення експертиз.

Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою , яка керує транспортним засобом , що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином у вчиненні якого він щиро каїться, його сприяння органам досудового розслідування у швидкому розкритті злочину, наявність тяжких наслідків від дій обвинуваченого у вигляді смерті потерпілої, дані про особу винного який є інвалідом дитинства ІІ-групи, являється студентом, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, на консультативних обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілої, яка притензій до обвинуваченого не має, відповідно до висновків досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим низький, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства, раніше не судимий,

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи зі вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності, наслідків та даним про особу винного, а тому суд вважає за потрібне застосувати стосовно ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд погоджується з позицією прокурора, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, а тому на підставі положень ст.75 КК України ОСОБА_4 слід звільнити від відбуття покарання з випробуванням.

Крім цього, суд вважає, що Правилами дорожнього руху України регламентовано єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, якого повинні неухильно дотримуватись усі його учасники, оскільки автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки, а тому уникнення обвинуваченим додаткового покарання за обставин кримінального провадження у справедливому розмірі негативно вплине на сприйняття суспільством, зокрема іншими водіями, необхідності суворо дотримуватись Правил дорожнього руху.

За таких обставин, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами у максимальному розмірі, передбаченому у санкції ч. 2 ст. 286 КК України, що сприятиме запобіганню вчиненню ним нових правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Підстав для застосування статті 69 КК України. суд не вбачає.

Заходи забезпечення кримінального провадження (запобіжний захід) закінчився 28 травня 2023 року та не продовжувався. Доцільності повнторно обирати запобіжний захід суд не вбачає.

Процесуальні витрати на проведення експертиз відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись сч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376, 394 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку 2 роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов"язки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти обов`язки: 1 ) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з часу проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3209,26 грн витрат на залучення експертів.

Арешт майна накладений ухвалою слідчого судді від 13.02.2023 скасувати.

Речові докази: автомобіль ЗАЗ Vids, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане ТСЦ 0545 від 23.12.2022 повернути власнику; посвідчення водія серії НОМЕР_4 , видане ТСЦ0545 24.05.2022 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а потерпілими з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7