КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 757/9960/23 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2511/2023 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року залишено без задоволення скаргу захисника підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001771 ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 14 грудня 2022 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 14 грудня 2022 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371 КК України, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001771 від 19.11.2019.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Слідчим суддею у судовому рішенні по даному провадженню, надано невідповідні висновки стосовно фактичним обставинам кримінального провадження, істотно порушені вимоги кримінального процесуального законодавства та неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Апелянт вказує на те, що 27.02.2023, йому та ОСОБА_7 стало відомо про те, що начебто 14.12.2022, прокурором ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0001771 від 19.11.2019 складено та підписано повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 та ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371 КК України.

Однак з19.11.2019, протягом трьох років так званого розслідування у кримінальному провадженні № 0001771, прокурор не здійснив жодних заходів спрямованих на виклик ОСОБА_7 для проведення слідчих чи процесуальних дій, не роз`яснив його права, чим порушив процесуальний порядок вручення повідомлення, а саме вимоги ст.ст. 36, 111, 277, 278 КПК України.

За весь час досудового розслідування, прокурор ОСОБА_10 , не направив жодного повідомлення про виклик ОСОБА_7 , в тому числі вручення повідомлення про підозру, як не за місцем проживання так і не за місцем роботи, не здійснив виїзд за місцем проживання останнього, не допитав сусідів та співробітників ЖЕКу стосовно факту проживання, не здійснив виїзд за місцем роботи для вручення повідомлення про підозру. Все, що він зміг зробити, то це тільки надати доручення до ДВБ НП України, для отримання копії особової справи та встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 .

Тобто прокурором грубо порушено порядок вручення повідомлення про підозру встановлений нормами КПК України, що призвели до беззаперечного факту порушення всіх прав та свобод громадянина України, встановлених Конституцією України та законами України.

Також апелянт зазначає, що 07.03.2022, після проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001771, керівник відділу ГСУ ДБР України закрив дане кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину. Про закриття даного кримінального провадження слідчий повідомив прокурора ОСОБА_11 13.04.2022, о 13:35 год., шляхом направлення постанови на його електронну адресу.

Однак не зважаючи, що відповідно до ч. 6 ст. 284 КПК України прокурор може протягом двадцяти днів скасувати постанову про закриття кримінального провадження слідчим, прокурор 10.05.2022 незаконно виніс постанову про скасування постанови слідчого від 07.03.2022, тобто через 27 днів. Після чого особисто продовжив розслідування у провадженні.

Тобто прокурор вже не мав права 10.05.2022 скасувати постанову про закриття кримінального провадження. Відповідно подальше розслідування та повідомлення про підозру у даному провадженні здійснюється незаконно та поза процесуальними строками.

Крім того апелянт зазначає, що слідчий суддя не дослідив всі обставини наявності обґрунтованості підозри особи у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме те, що в матеріалах кримінального провадження, відсутні будь-які фактичні дані, прямі й непрямі докази, щодо вчинення інкримінованих злочинів ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_7 не є суб`єктом інкримінованих йому злочинів, передбачених ст. 365 та ст. 371 КК України, оскільки не наділений повноваженнями слідчого.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного в підтримку поданої апеляційної скарги, яку вони підтримали з наведених в ній підстав, думку прокурора з приводу поданої апеляційної скарги, який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги та вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони захисту не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи та ухвали слідчого судді, слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001771 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371 КК України.

14.03.2023 захисник підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001771 ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з скаргою на повідомлення про підозру від 14.12.2022 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371 КК України.

Скарга мотивована тим, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 складено без відповідних на те підстав та стороною обвинувачення не дотримано порядку вручення письмового повідомлення про підозру передбаченого КПК України, оскільки було складено та вручено поза процесуальними строками шляхом направлення за місцем роботи ОСОБА_7 . Крім того, ні в день складання, ні станом на 27.02.2023. Також, що в органу досудового розслідування відсутні достатні докази для підозри ОСОБА_7 у вказаних кримінальних правопорушеннях. У зв`язку з чим, сторона захисту вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 є необґрунтованим, врученим з порушенням порядку вручення повідомлення про підозру, не містить достатніх доказів на її підтвердження та таким, що підлягає скасуванню.

30.03.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказану скаргу сторони захисту залишено без задоволення.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя встановив, що14.12.2022 прокурором групи прокурорів - начальником першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 , в межах кримінального провадження № № 0001771, складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371 КК України та того ж дня направлено за його місцем роботи з супровідним листом на ім`я Начальника Головного управління Національної поліції в Київській області.

У ході розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 14.12.2022 за формою та змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК України та містить у собі відомості, передбачені вказаною статтею, у тому числі містить зміст підозри та стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , під час вручення повідомлення про підозру було дотримано вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, які давали можливість дійти висновку про ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371 КК України та вручено в день його складання.

Також в ході судового розгляду встановлено, що на час повідомлення ОСОБА_7 про підозру існували достатні факти та відомості, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 ймовірно причетний до вчинення інкримінованого правопорушення.

Доводи сторони захисту з приводу необґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а долучені докази, на переконання слідчого судді, вказують на ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому злочину, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення.

Крім того слідчий суддя зазначив, що матеріали скарги сторони захисту не містять жодного доказу щодо порушення процесуального порядку повідомлення про підозру ОСОБА_7 , а тому скарга не підлягає задоволенню.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в скарзі адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , підстави для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 14.12.2022 у кримінальному провадженні № 0001771 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371 КК України, перевірялись судом при розгляді даної скарги. При цьому було враховано позицію підозрюваного та його захисника в підтримку поданої скарги та прокурора, який заперечував щодо її задоволення, досліджено докази сторони обвинувачення та захисту, з`ясовані інші обставини, які мають значення при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

Дане рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, слідчий суддя цих вимог закону дотримався.

Під час перегляду оскаржуваної ухвали апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею при розгляді скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 14.12.2022 у кримінальному провадженні № 0001771 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371 КК України, в повній мірі дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального Закону.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Відповідно до ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, всупереч твердженням апелянта, слідчим суддею встановлено, що на час повідомлення підозри існували факти та інформація, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальні правопорушення про які йому було повідомлено.

В ході розгляду апеляційної скарги встановлено, що доводи апеляційної скарги фактично зведені до питань доведеності винуватості, оцінки належності та допустимості зібраних у справі доказів.

Однак, з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

Так, згідно оскаржуваного повідомлення про підозру, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371 КК України.

У ході розгляду скарги слідчим суддею вірно встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 14.12.2022 за формою та змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК України та містить у собі відомості, передбачені вказаною статтею, у тому числі містить зміст підозри та стислий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , під час вручення повідомлення про підозру було дотримано вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінальних правопорушень, які давали можливість дійти висновку про ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371 КК України та вручено в день його складання.

14.12.2022 прокурором групи прокурорів - начальником першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 , в межах кримінального провадження № 0001771, складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371 КК України та того ж дня направлено за його місцем роботи з супровідним листом на ім`я Начальника Головного управління Національної поліції в Київській області.

При цьому, як вбачається з оскаржуваної ухвали, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 в судовому засіданні, зазначив, що прокурор ОСОБА_10 під час складання та здійснення повідомлення про підозру був включений до групи прокурорів. Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні був продовжений слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва до 6-ти місяців. Повідомлення про підозру було направлено за місцем роботи підозрюваного, оскільки неможливо було встановити місцезнаходження ОСОБА_7 і цьому є відповідні докази.

Слідчий суддя встановив, що у ході розгляду цієї скарги підлягає до з`ясування дотримання у ході повідомлення про підозру ОСОБА_7 вимог Глави 22 КПК України, в тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.ст. 276, 277,278 КПК України, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_7 органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст.276-278 КПК України, тому подана скарга задоволенню не підлягала, з такими висновками погоджується колегія суддів.

Доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали не можуть бути визнані переконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань, які стосуються повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, про обґрунтованість такої підозри.

Під час вирішення питання щодо скасування повідомлення про підозру оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що твердження апелянта, що прокурор 10.05.2022 незаконно виніс постанову про скасування постанови слідчого від 07.03.2022 про закриття кримінального провадження № 0001771, не є предметом апеляційного розгляду.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів - не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника, - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4