Провадження № 1-кп/204/1191/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001984 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, командира 2 відділення гранатометного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні.

Прокурор подав до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , яке обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлені тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватися від суду, чим перешкоджатиме виконанню процесуальних дій та рішень в розумні строки. ОСОБА_9 отримавши матеріали доданi до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, володіє інформацією стосовно свiдкiв у кримінальному провадженні, які є його співслужбовцями, у зв`язку з чим, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою змiни або відмови від показів, з метою уникнення кримінальноi вiдповідальності. Протягом тривалого часу ОСОБА_9 проходить військову на посадах рядового складу військової частини НОМЕР_2 , де вочевидь сформував стійкi відносини, як з рядовим так і начальницьким складом ВЧ НОМЕР_2. Використовуючи зв`язки з вiйськовослужбовцями, ОСОБА_9 розуміючи, що значна частина свідків у даному кримінальному провадженні є військовослужбовцями може вжити заходiв для впливу на таких осіб з метою надання ними необхідних для останнього показань, їх ненадання, перекручування або спотворення обставин. На даному етапі кримінального провадження ризик впливу на свiдкiв iснує до моменту безпосереднього отримання судом показань вiд свiдкiв та iх дослідження. Також, ОСОБА_8 перебуваючи на волі, з метою ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, у якому обґрунтовано підозрюється може вчинити самовільне залишення військової частини або місця служби, дезертирство чи ухилення від військової служби шляхом самокалічення або іншим способом. Обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, необхідне задля забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків. Підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час прокурором не встановлено.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні вважав клопотання прокурора необґрунтованим, а зазначені в клопотанні ризики такими, що базуються на припущеннях та нічим не підтверджені. Розмір застави, який прокурор просив визначити у клопотанні є максимальним та непомірним доходам обвинуваченого. Просив суд зменшити розмір застави обвинуваченому оскільки обвинувачений має на утриманні дружину та сина.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, з урахуванням наявності міцних соціальних зв`язків обвинуваченого, позитивної характеристики, просив суд змінити раніше обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід на більш м`який - домашній арешт. Ризики, зазначені прокурором у клопотанні є необґрунтованими, недоведеними та такими, що базуються на припущеннях. У разі прийняття судом рішення про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, захисник просив суд, враховуючи сімейний та майновий стан обвинуваченого, зменшити розмір застави.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволення клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Враховуючи наявність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність постійного місця проживання, позитивні характеристики, просила суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який або зменшити розмір застави.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, підтримав думку захисників.

Дослідивши клопотання прокурора, вислухавши позиції учасників судового розгляду, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії на перешкоджання кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Згідно до норм КПК України не вимагається доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, що дає підстави вважати, що, в умовах, які існують в Україні, викликаних військовою агресією російської федерації проти України, у ОСОБА_8 збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином виконувати органами влади своїх повноважень на певних територіях, що в свою чергу погіршує можливість здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого.

Судом враховано, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а тому з великою вірогідністю останній може вчиняти дії щодо уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, при цьому така оцінка стосується перспективних фактів, тому суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Судом також враховано, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань, до яких, зокрема відноситься швидкий судовий розгляд кримінального провадження, чого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин, необхідним є саме тримання обвинуваченого під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу відтермінує можливість його виконання, що, з урахуванням особистої заінтересованості ОСОБА_8 у результатах судового розгляду, створює ймовірну можливість для його позапроцесуальних дій.

Перевіряючи наявність ризику впливу ОСОБА_8 на свідків у цьому кримінальному провадженні, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Відповідно до вимог Закону суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Отже, ризик впливу на свідків, існує на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання показань від свідків та дослідження їх судом. Оскільки судовий розгляд по справі не розпочато, свідки судом не допитані судом, не досліджено докази, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу обвинуваченого на свідків, вони можуть надавати неправдиві свідчення або ж відмовитись від їх надання, а тому існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи наявність встановленого судом ризику переховування від суду, вчинення останнім зазначених дій, з огляду на те, що обвинувачений є військовослужбовцем, може мати наслідком вчинення іншого військового кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд доходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 належить продовжити, згідно ст. 197 КПК України строком на 60 днів, та не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Частиною 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики ЄСПЛ, суворість передбаченого покарання, врахування тяжкості злочину, ступеню суспільної небезпечності особи та інтересів суспільства є суттєвими елементами при прогнозуванні та оцінці ймовірної майбутньої поведінки особи. Доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Продовження строку тримання під вартою, як підстава для втручання в право особи на свободу, має містити його обґрунтування, доцільність, аналіз ризиків у конкретних обставинах та інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. («W проти Швейцарії», «Тейс проти Румунії» та ін.).

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий стан обвинуваченого, дані про його особу, наявні ризики кримінального провадження, суд вважає за доцільне визначити розмір застави в цьому кримінальному провадженні у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 107360 грн., яка не є непомірною для обвинуваченого та буде достатньою для забезпечення його процесуальної поведінки та у відповідності до ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 5 цієї статті.

На підставі викладеного, керуючись статтями 110, 176-178, 183, 193-194, 197, 331, 369- 372, 376, 392-393 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченомуОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів до 08 жовтня 2023 року включно.

Визначити стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в кримінальному провадженні у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у розмірі 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень.

У випадку внесення обвинуваченим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначеної застави у розмірі 107360гривень, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.

У випадку внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 08.10.2023 року виконувати наступні обов`язки: прибувати до прокурора або суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити ІНФОРМАЦІЯ_2 для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 14.08.2023 року.

Суддя ОСОБА_1