Житомирський апеляційний суд
Категорія в порядку КПК УКраїни Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 , - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі у режимі відеоконференції з ДУ «Житомирська ВК №4» апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 23.01.2023 про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за вироками Головинського районного суду м. Москви від 11.02.2013 та Черкаського районного суду Черкаської області від 24.05.2018, -

в с т а н о в и в:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 (далі ОСОБА_9 ) про зарахування на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (далі КК) в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 строку попереднього ув`язнення у періоди з 07.08.2012 по 29.09.2013 та з 09.12.2015 по 10.02.2020 у строк відбуття покарання за вироками Головинського районного суду м. Москви від 11.02.2013 та Черкаського районного суду Черкаської області від 24.05.2018.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_9 просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про зарахування вказаних строків попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання за вироками Головинського районного суду м. Москви від 11.02.2013 та Черкаського районного суду Черкаської області від 24.05.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_8 та доводи захисника в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.

З матеріалів справи видно, що 29.04.2013 набрав законної сили вирок Головинського районного суду м. Москви від 11.02.2013, яким ОСОБА_8 засуджено за ст.ст. 126 ч. 2 п. "а,в,г,з", 163 ч. 2 п. "а,в,г", 162 ч. 2, 69 ч. 3 КК РФ на 10 років позбавлення волі.

29.04.2013 вказаний вирок було звернуто до виконання.

Постановою заступника Генерального прокурора Російської Федерації від 08.10.2015 року задоволено запит Генеральної прокуратури України про видачу ОСОБА_4 на територію України терміном на три місяці для розгляду кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України.

16.12.2015 Трембовецький тимчасово прибув до Черкаського СІЗО з дозволу Генеральної прокуратури Російської Федерації для участі у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 187 КК України, яке здійснювалося Звенигородським ВП ГУ НП в Черкаській області.

Генеральною прокуратурою РФ було задоволено запит Генеральної прокуратури України про продовження до 36 місяців до 09.12.2018 строку тимчасової видачі Трембовецького на територію РФ.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 27.01.2016 за клопотанням Міністерства юстиції України приведено у відповідність із законодавством України вказаний вирок Головинського районного суду м. Москви від 11.02.2013 та вирішено вважати ОСОБА_8 засудженим за ст. ст. 146 ч. 2, 189 ч. 2,3, 187 ч. 2, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк10 років.

10.02.2020 набрав законної сили вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 24.05.2018, яким того ж Трембовецького було засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна та вирішено зарахувати у строк відбуття покарання час перебування ОСОБА_8 під вартою у РФ та етапування з РФ до України після звільнення від відбуття покарання, призначеного вироком Головинського районного суду м. Москви від 11.02.2013.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.12.2019 було задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 та вирішено зарахувати у строк відбуття покарання вказаній особі строк попереднього ув`язнення у період з 07.08.2012 (з моменту затримання) по 29.04.2013 (день набрання законної сили вироку Головинського районного суду м. Москви від 11.02.2013.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10.03.2020 скасовано ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.12.2019 в частині зарахування у строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_9 терміну попереднього ув`язнення у період з 07.08.2012 по 29.04.2013 з розрахунку день за два. Ухвалено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, оскільки на час постановлення судового рішення засуджений тимчасово перебував на території України у зв`язку з розглядом іншого кримінального провадження та відомості про остаточні результати розгляду питання про передачу засудженого для відбування покарання в Україну були відсутні.

Постановою Волжського районного суду Самарської області РФ від 27.11.2020 засудженого ОСОБА_8 передано Україні для подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

28.07.2021 засудженого ОСОБА_8 було передано компетентними органами в Україну для відбування покарання.

Ухвалою Верховного Суду від 08.09.2022 відмовлено засудженому ОСОБА_9 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 10.03.2020.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 28.09.2021 визначено порядок застосування покарань за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 24.05.2018, з урахуванням вироку Головинського районного суду м. Москви від 11.02.2013. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням відбутого на час постановлення вироку від 24.05.2018 покарання за вироком Головинського районного суду м. Москви від 11.02.2013, визначено остаточне покарання засудженому ОСОБА_9 - 7 років позбавлення волі; вирішено зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання за даним вироком час перебування його під вартою у РФ та етапування з РФ до України для розгляду кримінального провадження.

24.06.2022 набрала законної сили ухвала Богунського районного суду м. Житомира від 01.06.2022 у справі 295/2688/22, якою було частково задоволено клопотання захисника та вирішено зарахувати у строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_9 строк його попереднього ув`язнення у період з 07.08.2012 по 29.04.2013 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вищевказаним вироком від 11.02.2013 та ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 28.09.2021.

За таких обставин суд першої інстанції розглянув вищевказане клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строк відбуття покарання попереднього ув`язнення у періоди з 07.08.2012 по 29.09.2013 та з 09.12.2015 по 10.02.2020 з дотриманням вимог ст. 539 КПК, зокрема, за участі захисника, та прийшов до обґрунтованого рішення про необхідність відмови у його задоволенні з тих підстав, що таке клопотання вже вирішено в судовому порядку.

Тому доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Підстави для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, що є законною та обґрунтованою, відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 23.01.2023 про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання вироками Головинського районного суду м. Москви від 11.02.2013 та Черкаського районного суду Черкаської області від 24.05.2018, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді: