Справа № 183/4212/23
№ 1-кп/183/1287/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, відомості по якому внесені до ЄРДР 13.01.2023 року за № 0000083 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, в посаді механіка відділення розбирально-складальних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки 2 ремонтної роти автомобільної техніки 3 ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за місцем дислокації військової частини, не судимого, -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2022 року наказом № 126 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), яка дислокується у АДРЕСА_2 (детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду механіка відділення розбирально-складальних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти автомобільної техніки ремонтно-відновлювального батальйону.

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11,16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України (далі - Статут), бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Відповідно до «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, зберігання вибухових матеріалів (речовин) здійснюється відповідно до дозвільної системи, яка є особливим порядком виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Пунктами 11, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами», визначено, що під незаконним зберіганням вибухових речовин розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці. Незаконне носіння вибухових речовин є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо). Незаконним придбанням вибухових речовин слід вважати умисні дії, пов`язані з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку а в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок, на відшкодування боргу тощо.

ОСОБА_3 05 листопада 2022 року приблизно о 13.00 годині знаходячись в лісосмузі між парком бойових машин військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 (детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), більш точне місце в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, знайшов на землі конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпусом осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху, після чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на носіння, придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій прямий умисел направлений на носіння, зберігання та придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, в порушення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом № 622 від 21.08.1998 року МВС України, ОСОБА_3 , 05 листопада 2022 року, приблизно о 13.00 годині, знаходячись в лісосмузі між парком бойових машин військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 (детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), більш точне місце в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що знайдений ним предмет є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху, цілком розуміючи, що у нього немає передбаченого законом дозволу на поводження з вибуховими речовинами, підняв його з землі, чим скоїв придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, після чого поклав в кишеню свого одягу та почав транспортувати безпосередньо при собі, чим скоїв носіння вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

05 листопада 2022 року, після 13.00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, спрямований на незаконне поводження з вибуховими речовинами, направлений на носіння, зберігання та придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, продовжуючи носити при собі, в кишені одягу, вибухову речовину, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переніс конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпусом осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху, до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де почав зберігати за місцем свого проживання в спортивній сумці в одній із кімнат до 13 січня 2023 року.

13 січня 2023 року, в період часу з 16.20 годині до 16.40 годині, в ході проведення невідкладного обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_4 , в належній йому спортивній сумці було виявлено та вилучено конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпусом осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху, який ОСОБА_3 незаконно придбав, носив та зберігав за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу.

30.06.2023 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. В даній угоді зазначено, що ОСОБА_3 під час судового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, щиро каятися.

Сторони дійшли згоди на призначення ОСОБА_3 остаточного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого та ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на гауптвахті на строк 3 місяці.

В судовому засіданні судом було з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд в судовому засіданні переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглянувши вищезазначену угоду про визнання ОСОБА_3 винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, суд приходить до висновків, що угода відповідає вимогам КПК України.

Аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновків, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження, його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання та придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжують покарання, визначених ст. 67 КК України, не встановив. Обставинами, які пом`якшують покарання, визначеними ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття, визнання винуватості та бажання продовжити військову службу для захисту суверенітету та територіальної цілісності України.

Також, обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває, раніше не судимий, має на утриманні одну малолітню дитину.

Перевіряючи угоду в частині призначення міри покарання на відповідність вимогам КПК України, суд вважає, що вона узгоджена в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, ст. 69 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.06.2023 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту, строком на 3 місяці із відбуванням покарання на гауптвахті у відповідності до ч. 2 ст. 60 КК України.

Строк відбування покарання рахувати з моменту початку фактичного відбування покарання.

Речовий доказ у виді одного змиву дистильованою водою на марлеві серветки з лівої та правої руки ОСОБА_3 знищити (а.п. 54-55).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової вибухово-технічної експертизи 1.887,80 гривень (а.п. 31).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1