Провадження № 1-кс/761/8725/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , погоджене прокурором третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 ,

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецьк, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України у кримінальному провадженні, внесеному 12.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000032,

установив:

18.04.2023 слідчий 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000032, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2023, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Вказане клопотання мотивоване тим, що 3 відділом 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000032 від 12.01.2023, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Обґрунтовуючи вказане клопотання, слідчий зазначив про наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 03.08.2016, у громадянки України ОСОБА_6 виник умисел на вступ до складу терористичної організації «ДНР» та взяття безпосередньо участі у ній шляхом зайняття посади в одному із підрозділів.

Так, ОСОБА_6 усвідомлюючи свій злочинний умисел, добровільно зайняла посаду начальника сектору радіочастотних присвоєнь т.зв. «Міністерства зв`язку ДНР», що підтверджується документом «Порядок оформления свидетельств на пользование радиочастичными ресурсами донецкой народной республики» підписаний ОСОБА_6 на посаді «Начальник сектора радиочастотных присвоений» та затверджений «Приказом Министерства связи Донецкой народной республики» № 100 від 03.08.2016.

Разом з тим, ОСОБА_6 не припиняючи своєї протиправної діяльності, підписала документ «Порядку оформления свидетельств на пользование радиочастичными ресурсами донецкой народной республики» на посаді «Заведующий сектором радиочастотных присвоений» та затверджений «Приказом Министерства связи Донецкой народной республики» № 87 від 27.04.2022.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді начальника сектору радіочастотних присвоєнь т.зв. «Міністерства зв`язку ДНР», відповідно до Постанови уряду ДНР від 30.03.2022 №22-6, яким затверджено «Постановление о Министерстве святи ДНР» виконує наступні функції:

-оформлення дозвільних документів в сфері користування радіочастотним ресурсом у області радіочастот цивільного користування;

-видача в межах своїх повноважень, обов`язкових для виконання розпоряджень щодо усунення порушень законодавства про радіочастотний ресурс;

-переоформлення, продовження терміну дії, видачу дублікатів свідоцтв на користування радіочастотним ресурсом;

-подання на розгляд уряду пропозиції щодо внесення змін

в республіканську таблицю розподілу смуг радіочастот та план використання радіочастотного ресурсу;

-встановлення розмірів плати за видачу документі дозвільного характеру;

-видача дозволів на ввезення на територію Донецької області радіоелектронних ресурсів, та інші.

За таких обставин, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи, що діяльність терористичної організації «ДНР» та її підрозділів є незаконною, добровільно вступила до складу цієї терористичної організації та зобов`язалася дотримуватися правил поведінки, встановлених у ній, і виконувати покладені на неї функції.

11.04.2023 ОСОБА_6 , в порядку ст.ст. 111, 112, 133, 135, 276, 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, який є особливо тяжким злочином, відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території м. Донецьк.

З огляду на викладене, в порядку ч. 1 ст. 135 КПК України виклик підозрюваної ОСОБА_6 здійснено за електронною адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом направлення повісток про виклик останньої до Головного слідчого управління Служби безпеки України за адресою: місто Київ, вул. Володимирська, буд. 33, кабінет 111, на 10:00 год. 14.04.2023, 15.04.2023 та 17.04.2023. Разом з цим, дані повістки були опубліковані на сайті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора.

На вказані виклики ОСОБА_6 до слідчого не з`явилась.

Відповідно до інформування 1 управління ДКІБ СБ України підозрювана ОСОБА_6 свідомо уникає проведення слідчих та процесуальних дій за його участю в рамках вказаного кримінального провадження, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Донецьк з метою уникнення покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

17.04.2023 постановою слідчого підозрювану ОСОБА_6 оголошено у державний та міжнародний розшук, здійснення якого доручено співробітникам 1 управління ДКІБ СБ України, оскільки на даний момент під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана перебуває на непідконтрольній Україні території.

З урахуванням викладеного, на думку слідчого, підозрювана ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, у клопотанні слідчого зазначено, що підставою для обрання відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала обґрунтована підозра останньої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчий у клопотанні зазначає, що застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не зможе в повній мірі запобігти вищевказаним ризикам.

Повноваження прокурора та захисника, які були присутні під час розгляду клопотання, слідчим суддею перевірені.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив відмовити у задоволенні, оскільки ОСОБА_6 перебуває на окупованій території, не обізнана про наявність кримінального провадження відносно неї та не має можливості прибути на виклики слідчого.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

У судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000032, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2023.

Як убачається з матеріалів клопотання, 11.04.2023 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, тобто в участі у терористичній організації, яке було розміщене разом з повісткою про виклик на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» № 71 (7469) від 11.04.2023 та № 74 (7472) від 13.04.2023 .

Відповідно до листа Департаменту контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки СБ України від 14.04.2023 № 30/1/1-4193, ОСОБА_6 станом на 13.04.2023 знаходиться на тимчасово окупованій території України.

17.04.2023 постановою слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_5 підозрювану ОСОБА_6 оголошено у державний та міжнародний розшук.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_6 підозра не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на даний час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Водночас, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Слідчий суддя оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваної від суду, як цілком ймовірний, з огляду на додані до клопотання слідчого матеріали, при цьому враховуючи також тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваної винною у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, що може спонукати її до вчинення спроби ухилитися від суду.

Ризик переховування від правосуддя обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що існує ризик можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, враховуючи стадію кримінального провадження, необхідність подальшого збирання доказів, підозрювана ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, знищити або сховати будь-яку із речей чи документів, що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваної ОСОБА_6 , те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який, відповідно до положення ст. 12 КК України, віднесено до категорії особливо тяжкого, продовження військової агресії Російської Федерації, слідчий суддя не знаходить підстав для обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильності кваліфікації її дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Отже, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею враховується вагомість, зібраних під час досудового розслідування доказів, що поза розумним сумнівом свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у її причетності до вчинення кримінального правопорушення, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 перебуває на окупованій території України, оголошена у міжнародний розшук, що свідчить про достатність правових підстав для обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись, ст. ст. 2, 7, 177, 178, 183, 193, 196, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , погоджене прокурором третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваної розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1