Справа №694/2041/23
провадження № 1-кс/694/732/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2023 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

До Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявами від 18.05.2023, 26.05.2023, 07.06.2023, 16.06.2023.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по скарзі, дослідивши матеріали скарги із додатками, суд приходить до висновку про необхідність її повернення скаржнику з наступних підстав.

ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Разом з тим з матеріалів скарги та доданих до неї заяв про вчинення кримінальних правопорушень вбачається, що з відповідними заявами заявниця зверталася до Національної поліції України, Служби безпеки України, Департаменту кіберполіції України.

Автор скарги зазначає, що 18.05.2023, 26.05.2023, 07.06.2023, 16.06.2023 нею скеровувалися заяви про вчинення кримінального правопорушення, до вищевказаних органів, проте відомості до ЄРДР не були внесені.

При цьому слідчий суддя зауважує, що з вказаних заяв неможливо встановити чи були вони отримані адресатами та дати отримання вказаних заяв.

Виходячи з п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно вимог КПК України, скаржник має підтвердити наявність його заяви про скоєне кримінальне правопорушення та надати докази її направлення до органу досудового розслідування.

Жодного доказу звернення з заявами датованими зазначеними датами і адресованими до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області не надано.

З доданого до скарги листа за підписом начальника Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 04.07.2023 за № 9102/55/01/06-23 вбачається, що заява ОСОБА_2 була зареєстрована до єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області за №6801 від 29.06.2023. Проте сама заява скаржницею не додана, що позбавляє можливості слідчого суддю встановити, з яким саме повідомленням до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області про кримінальне правопорушення зверталася заявниця та взагалі її процесуальний статус, відповідно до якого остання має право звертатись до суду з відповідною скаргою.

Слідчий суддя на стадії прийняття скарги до свого провадження позбавлений можливості перевірити доводи скаржниці шляхом витребування відповідних документів, оскільки це не передбачено діючим КПК України.

Крім того положеннями п. 1 ч. 1 ст. 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

За змістом вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З аналізу норм статей 214, 304 КПК України слідує висновок про те, що обчислення строку звернення зі скаргою на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, починається з дня, наступного за тим, в який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.

Як вже зазначалося вище, зі змісту скарги не можливо встановити коли скаржниця зверталася із заявою про вчинення кримінального правопорушення, оскільки до скарги не долучено копію заяви про вчинення злочину, яка б мала певні ідентифікуючі ознаки (вхідний номер, штамп вхідної кореспонденції і т.д.).

Враховуючи, що заява про кримінальне правопорушення надійшла не пізніш аніж 29.06.2023 (з огляду на те, що вона була зареєстрована до єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області - як вбачається з зазначеного листа), то строк на її оскарження у будь-якому випадку сплинув 10.07.2023р. Тобто дана скарга подана після встановленого КПК строку, що є порушенням ч. 1 ст. 304 КПК. При цьому питання про поновлення вказаного строку заявницею не ставиться, як і не вказуються поважні причини пропуску такого строку.

Враховуючи вищенаведене вважаю, що скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слід повернути заявнику.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

З огляду на те, що скарга не містить жодного доказу на підтвердження того, що заявниця дійсно зверталася до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а також щодо дати звернення із такою заявою, це в свою чергу позбавляє слідчого суддю можливості перевірити, чи дійсно скаржник має процесуальний статус заявника у розумінні вимог ст. 303 КПК України та чи були дотримані скаржником строки звернення до суду з такою заявою, що є обов`язковою вимогою КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.304, 306 КПК України, суддя -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути скаржнику.

Копію ухвали разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги

ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1