ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/763/23

Провадження № 1-кп/568/84/23

26 червня 2023 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Радивилів кримінальне провадження №0000064 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Жовтневе Радивилівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має, не депутата, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

10 березня 2023 року приблизно о 13 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи у виділі 1 кварталу №13 лісового масиву захисних насаджень ССВК «Радивилівський лісгосп», що поблизу с.Гранівка Дубенського району Рівненської області, діючи всупереч вимогам ст.54 Лісового Кодексу України, ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», та п.п.2,3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про врегулювання питань щодо використання лісових ресурсів» від 23.07.2007 року № 761, згідно яких використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом лісорубним квитком (ордером), не маючи лісорубного квитка (ордера) на здійснення лісорубних робіт, умисно, з корисливих мотивів, з метою здійснення незаконної порубки лісу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, за допомогою бензопили, шляхом повного відокремлення стовбура від коріння, здійснив незаконну порубку дев`яти сироростучих дерев породи «Сосна звичайна» загальною вартістю 34173,69 грн, чим спричинив державі в особі Козинської територіальної громади шкоди на вказану суму.

Своїми умисними, протиправними, суспільно-небезпечними діями вчиненими за вказаних фактичних обставин, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.246 КК України незаконна порубка дерев у лісах, що заподіяла істотну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України визнав повністю та пояснив, що вчинив злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин, погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні інкримінованого правопорушення, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду. Також зазначив, що вимоги цивільного позову на суму 34173,69 грн визнає в повному обсязі та буде відшкодовувати збитки.

Представник Козинської сільської ради в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що при визначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 допитаного в судовому засіданні, послідовні і логічні, повністю співпадають з фабулою обвинувачення, чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірність картини злочину за допитом обвинуваченого не викликає сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

В зв`язку з викладеним, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім допиту обвинуваченого, дослідження доказів, що характеризують особу обвинуваченого, матеріалів, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат у вказаному кримінальному провадженні.

При цьому суд враховує, що обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності його позиції, а також йому та іншим учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.246 КК України, як незаконна порубка дерев у лісах, що заподіяли істотну шкоду.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст.65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

Згідно статті 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а згідно статті 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України діє принцип верховенства права. Статтею 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляд справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, за приписами ст.12 КК України, є нетяжким злочином, ОСОБА_3 не судимий, не працевлаштований, не одружений, утриманців немає, за фактичним місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Згідно досудової доповіді від 20.06.2023, зробленої Дубенським районним сектором №3 філії державної установи «Центр пробації» в Рівненській області, ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства є низьким. На думку органу пробації виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк, є можливим та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

З огляду на зазначене, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, відсутність у обвинуваченого постійного джерела доходу, для сплати штрафу у розмірі, встановленому санкцією статті, та неможливість призначення у зв`язку із цим покарання у виді штрафу, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.246 КК України, покарання у виді обмеження волі в межах санкції частини 1 статті 246 КК України. Підстав для застосування ст.69 КК України, суд не вбачає.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого зокрема, який повністю визнав свою вину у вчиненому, щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, а тому обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Також, виходячи із змісту ч.2 ст.127 КПК шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що діями обвинуваченого ОСОБА_3 завдано майнову шкоду в розмірі 34173,69 гривень. Доказів відшкодування такої, суду не надано. Цивільний позов ОСОБА_3 визнав у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення (ч.4 ст.1193 ЦК України).

Таким чином з ОСОБА_3 на користь Козинської сільської ради слід стягнути 34173,69 гривень шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Крім того у відповідності до ст.ст.122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертизи у даній справі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

У відповідності до вимог ст.100 КПК України необхідно вирішити питання про долю речових доказів.

Керуючись статтями 368-371,373-376,381-382 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1, 3 ст.76 КК України на час іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов прокурора Радивилівського відділу Дубенської окружної прокуратури в інтересах Козинської сільської ради Рівненської області у кримінальному провадженні задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Козинської сільської ради Рівненської області шкоду, заподіяну вчиненням кримінального правопорушення, у розмірі 34173 (тридцять чотири тисячі сто сімдесят три) гривні 69 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 7648 (сім тисяч шістсот сорок вісім) гривень 00 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-незаконно зрізану лісо продукцію у вигляді деревини породи сосна загальним об`ємом 2,81 м.3, яка передана на відповідальне зберігання ССВК «Радивилівський лісгосп», залишити в користуванні останнього;

-9 зрізів з пнів з незаконно зрізаних дерев породи сосна звичайна з позначенням на поверхні літери «П» та 9 зрізів з пнів з незаконно зрізаних дерев породи сосна звичайна з позначенням на поверхні літери «К», що зберігаються в камері зберігання речових доказів відділення поліції №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області, повернути власнику ССВК «Радивилівський лісгосп».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1