КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2072/23
Провадження № 1-кп/552/610/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2023 року

м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

прокурора - ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000046 від 3.01.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лубни Полтавської області, громадянина України, освіта вища, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, військове звання «старший солдат», одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , проходячи військову службу у військовому званні «старший солдат», будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, не маючи об`єктивних та поважних підстав для самовільного неприбуття до розташування військової частини без поважних причин, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, 12.01.2023, близько 08.00 год., самовільно не з`явився вчасно на службу, без поважних причин, до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), та перебував за місцем проживання своєї сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

15.03.2023 старший солдат ОСОБА_4 добровільно та з власної ініціативи прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до правоохоронного органу де повідомив про себе і вчинений ним злочин.

Таким чином, 12 січня 2023 року старший солдат ОСОБА_4 самовільно не з`явився вчасно на службу, без поважних причин, до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану та незаконно перебував за її межами до15.03.2023, коли добровільно та з власної ініціативи прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до правоохоронного органу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що ввечері 11 січня 2023 року отримав травму та не зміг прибути на службу 12 січня 2023 року, в лікарню не звертався лікувався вдома. У вчиненому розкаюється, прохає сильно не карати, має бажання виправитися та повернутися на військову службу.

У зв`язку з тим, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорювалися, відповідно до ст. 349 КПК України свідки не допитувалися, матеріали справи не досліджувалися.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин до військової частини, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану.

У силу ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, ОСОБА_4 є учасником бойових дій посвідчення серія НОМЕР_2 , має військові нагороди та позитивно характеризується, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки.

У силу ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не виявлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, є тяжким злочином. Також судом враховується індивідуальний ступінь кримінального правопорушення, спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого.

Враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи особу обвинуваченого, який має вищу освіту, є учасником бойових дій, учасником АТО, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, суд вважає за можливе призначити покарання для ОСОБА_4 в межах санкції ч. 5 ст. 407 КК України. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що остаточно покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити у виді позбавлення волі, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Одночасно, враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, ОСОБА_4 необхідно звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном на підставі ст.. 75 КК України.

Міру запобіжного заходу у вигляді застави продовжити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого. 5 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, від призначеного покарання звільнити ОСОБА_4 з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Командиру військової частини НОМЕР_1 здійснювати нагляд за військовослужбовцем ОСОБА_4 , а у разі його звільнення з військової служби, контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

У разі звільнення з військової служби, зобов`язати ОСОБА_4 у відповідності до п. 1, 2 ч.1ст. 76 КК Українив період випробувального терміну періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу у вигляді застави залишити до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_6