Справа № 357/9232/23
У Х В А Л А

08 серпня 2023 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0003703, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

про накладання арешту на тимчасово вилучене майно,-

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: начальник Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 ,

УСТАНОВИВ:

До слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання начальника Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку автомобіля марки «Hundai» моделі «Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску, чорного кольору, який знаходився у внутрішньому дворі ВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області за адресою: Київська область, Білоцерківський район, смт. Рокитне, вул. Заводська 3, а саме на: сім-картку № НОМЕР_2 , тримач сім- картки на номери НОМЕР_3 , сім-картку № НОМЕР_4 , та дві коробки від сім-карток на номер НОМЕР_3 та НОМЕР_5 , які поміщено до спеціального пакету WAR1169939, мобільний телефон NOML без маркування, який поміщено до спеціального пакету WAR1169934, що належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною користування, зберігання та відчуження вищевказаного майна, яке зберігається в Білоцерківському РУП ГУНП в Київській області, що по вул. Привокзальна, 3-А в м. Біла Церква Київської області.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.07.2023 надійшло повідомлення від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що 27.07.2023 за адресою: м. Біла Церква, бул. Олександрійський, 101 у відділенні "Приват банку", за попередньою змовою групою невідомих осіб, шляхом обману, заволоділи даними банківської картки ОСОБА_6 , після чого заволоділи грошовими коштами в сумі 25 000 грн., спричинивши останньому майнової шкоди.

Відомості за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003703 від 01.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування, 01.08.2023 у період часу з 11 год. 15 хв. по 12 год. 00 хв. допитано в якості потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив, що 26.07.2023 близько 09 год. 00 хв. останній перебував за власним місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 та в цей час до нього приїхали двоє невідомих осіб на автомобілі іноземного виробництва в кузові седан чорного кольору та запропонували роботу охоронником, на що останній погодився. Після чого вони поїхали в невідомому напрямку. 27.07.2023 близько 09 год. 00 хв. одна з вищевказаних осіб підійшли до місця проживання потерпілого та повідомили, що для того, щоб працювати на запропонованому місці роботи, йому потрібна кредитна картка. В подальшому, потерпілий разом з останнім відправився до центру с. Луб`янка, де їх чекав чоловік, який 26.07.2023 також пропонував йому роботу. Він був за кермом вищевказаного автомобіля.

Після цього, відправились до м. Біла Церква з метою зробити кредитну картку. В обідній час, приїхали до м. Біла Церква та заїхали до відділення «Приватбанку», де в ході розмови з консультантом потерпілому оформили кредитну картку «Приватбанку». Слід зазначити, що вищевказана невідома особа, яка 27.07.2023 близько 09 год. 00 хв. забрала з місця проживання потерпілого, заходила із ним до відділення банку та дала 500 гривень, для того, щоб поповнити картку. Після того, як поповнив рахунок, вони вийшли із вищевказаного відділення банку та особа, яка заходила разом з потерпілим, взяла картку потерпілого, пофотографувала та після цього віддала потерпілому. У цей час один із невідомих осіб розмовляв з невідомою жінкою по телефону, та потерпілий почув, що остання сказала, що його картку вже можна поламати і викинути, після чого останній взяв з рук картку та зробив вищевказані дії, які йому повідомила жінка по телефону.

Після оформлення картки відправились до смт. Рокитне, де здійснили зупинку біля відділення «Приватбанку». Простоявши близько 10 хв., поїхали до с. Луб`янка, Білоцерківського району Київської області. По приїзду в с. Луб`янку, ОСОБА_6 вийшов на кільцевій та пішов пішки до свого місця проживання.

У зв`язку затриманням заробітної плати потерпілого на його місці роботи, 29.07.2023 він написав заяву, з метою переоформлення власного зарплатного рахунку на картку діловода Лубенської селищної ради ОСОБА_7 , оскільки його зарплатна картка, була заблокована. 31.07.2023 потерпілий звернувся до відділення «Приватбанку» в смт. Рокитне, для того, щоб дізнатись причину блокування зарплатної картки. Консультант повідомила, що не знає причину блокування картки, зробила виписку з карток, які оформлені на дані паспорту потерпілого, в тому числі там була картка, яку він оформив 27.07.2023 в м. Біла Церква та сказала йти до поліції. У ході допиту потерпілий вказав, що злочинці рухалися на автомобілі марки «Хюндай» моделі «Соната», д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того, 01.08.2023 допитано у якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які повідомили, що автомобіля марки «Hundai» моделі «Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску, чорного кольору, на підставі усної домовленості передали у користування ОСОБА_5 25.07.2023 на строк один місяць за суму 3 тис. грн. Цього ж дня автомобіль разом із ключами до нього були передані ОСОБА_5 та власниця та її чоловік більше не бачились із останнім і станом на 01.08.2023 автомобіль перебував у його користуванні.

З метою відшукання грошових коштів, банківських карток, мобільних телефонів, сім-карток, що свідчать про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України 03.08.2023 на підставі ухвали слідчого судці Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 справа № 357/9232/23 1-кс/357/1985/23 від 02.08.2023 в період часу з 15 год. 10 хв. до 15 год. 39 хв. слідчим ОСОБА_10 відповідно до вимог статей 223,233,234,236 КПК України проведено обшук автомобіля марки «Hundai» моделі «Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску, чорного кольору, який належить на праві власності (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 ) ОСОБА_8 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , який знаходився у внутрішньому дворі ВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області за адресою: Київська область, Білоцерківський район, смт. Рокитне, вул. Заводська 3, в ході якого виявлено та вилучено наступні речові докази: у підстаканнику праворуч від водійського сидіння виявлено сім-картку № НОМЕР_2 та у передній пасажирській двері виявлено тримач сім- картки на номери НОМЕР_3 , сім-картку № НОМЕР_4 , та дві коробки від сім-карток на номер НОМЕР_3 та НОМЕР_5 , які поміщено до спеціального пакету WAR1169939. Крім того, у бардачку виявлено мобільний телефон NOMI, без маркування, який поміщено до спеціального пакету WAR1169934. Дані речові докази вилучено до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області.

03.08.2023 вищевказані речі постановою слідчого визнані речовими доказами в порядку ч. 1 ст. 98 КПК України.

З метою забезпечення збереження речових доказів, а саме сім-картки № НОМЕР_2 , тримача сім-картки на номер НОМЕР_3 , сім-картки № НОМЕР_4 , та двох коробок від сім-карток на номери НОМЕР_3 та НОМЕР_5 , які поміщено до спеціального пакету WAR1169939, мобільного телефону NOMI, без маркування, який поміщено до спеціального пакету WAR1169934, з метою досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до вилученого майна, такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Начальник Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив накласти арешт на вилучене майно шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження вказаним майном з метою збереження речових доказів. Додатково пояснив, що із вилученим майном необхідно провести таку слідчу дію як його детальний огляд, а у подальшому виникне необхідність в отриманні тимчасового доступу до інформації, що перебуває у володінні операторів мобільного зв`язку з метою встановлення обставини того, чи із вказаного телефону та номерів здійснювалися дзвінки на номер телефону потерпілого.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 просив у задоволенні клопотання відмовити у повному обсязі та пояснив, що обшук у автомобілі був проведений у грубим порушенням вимог КПК, оскільки ані прокурором, ані слідчим не були вжиті заходи для того, щоб власник майна або його представник був присутній при проведенні обшуку автомобіля. Окрім того, у слідства відсутня інформація того, що вилучене майно належить саме ОСОБА_5 , адже він не був власником автомобіля, а лише тимчасово ним користувався. Крім того, із показань, що маються у матеріалах кримінального провадження зовсім не вказано конкретних номерів із яких здійснювалися дзвінки.

Володілець вилученого майна ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні майно було вилучено 03.08.2023, а клопотання про накладення арешту на майно було скеровано до суду 04.08.2023, тобто у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України - протягом 48 годин після вилучення майна.

Слідчим суддею встановлено, що до теперішнього часу жодній особі повідомлення про підозру не оголошено, тобто арешт на майно, яке тимчасово вилучене в ході огляду місця події є майном особи, яка не є підозрюваними, обвинуваченими у даному кримінальному провадженні, тобто є третьою особою, а тому з клопотанням про арешт майна третьої особи до слідчого судді повинен звертатися прокурор.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно, що підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засіб чи знаряддя кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди.

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 168 КПК тимчасове вилучення майна, може здійснюватись під час обшуку, огляду.

За викладеного, вилучене під час обшуку майно вважається тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

За змістом ст.173КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим слідчого відділу Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0003703, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

03.08.2023 в період часу з 15 год. 10 хв. до 15 год. 39 хв. на підставі ухвали слідчого судді від 02.08.2023 слідчим ОСОБА_10 відповідно до вимог статей 223,233,234,236 КПК України було проведено обшук автомобіля марки «Hundai» моделі «Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску, чорного кольору, який належить на праві власності (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 ) ОСОБА_8 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , який знаходився у внутрішньому дворі ВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області за адресою: Київська область, Білоцерківський район, смт. Рокитне, вул. Заводська 3, в ході якого виявлено та вилучено наступні речові докази: у підстаканнику праворуч від водійського сидіння виявлено сім-картку № НОМЕР_2 та у передній пасажирській двері виявлено тримач сім- картки на номери НОМЕР_3 , сім-картку № НОМЕР_4 , та дві коробки від сім-карток на номер НОМЕР_3 та НОМЕР_5 , які поміщено до спеціального пакету WAR1169939. Крім того, у бардачку виявлено мобільний телефон NOMI, без маркування, який поміщено до спеціального пакету WAR1169934. Дані речові докази вилучено до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області.

Постановою слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 03.08.2023 вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Отже у слідчого судді існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вилучене майно, в тому числі і мобільний телефон є засобами, з використанням яких було вчинено кримінальне правопорушення, які зберегли на собі його сліди.

Тобто вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні прокурора.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження.

Слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що вилучене майно є засобами вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий суддя зазначає, що у разі ненакладення арешту на все тимчасово вилучене майно, воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене або передано іншій особі, тому слід забезпечити наявність вилученого майна, так як відсутність майна, яке являється речовим доказом у справі, може перешкодити кримінальному провадженню, так як тільки у випадку накладення арешту на вказане майно може бути виконане завдання щодо забезпечення засобів кримінального правопорушення.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до … наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, втручання у власність (користування) юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес. Правомірним є арешт за умови одночасного існування критерії в правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Враховуючи те, що вилучене майно, в тому числі і мобільний телефон, визнане речовим доказом у вказаному кримінальному проваджені, воно може містити відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, пов`язаного з шахрайством, на що можуть вказувати також і зміст СМС, ММС, записи в блокнотах, фотографії, а також, наявність у органу досудового розслідування необхідності у проведенні детального огляду вилученого майна, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою збереження речових доказів на даному етапі кримінального провадження існує потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна шляхом накладення заборони на володіння, користування та розпорядження ним.

Таким чином, на переконання слідчого судді, дослідженні матеріали свідчать про наявність правових підстав для накладення арешту, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси користувача/володільця майна для забезпечення збереження речових доказів та з метою запобігання можливості його приховування, знищення або перетворення. Слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Таким чином, клопотання прокурора слід задовольнити.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 98, 100,167, 170-173, 175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання начальника Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0003703, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України про накладання арешту на тимчасово вилучене майно - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 03.08.2023 під час обшуку автомобіля автомобіля марки «Hundai» моделі «Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску, чорного кольору, який знаходився у внутрішньому дворі ВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області за адресою: Київська область, Білоцерківський район, смт. Рокитне, вул. Заводська 3, майно, а саме: сім-картку № НОМЕР_2 , тримач сім-картки на номери НОМЕР_3 , сім-картку № НОМЕР_4 , дві коробки від сім-карток на номер НОМЕР_3 та НОМЕР_5 , які поміщено до спеціального пакету WAR1169939, мобільний телефон NOMI, без маркування, який поміщено до спеціального пакету WAR1169934, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною володіння, користування та розпорядження вказаним майном.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_11