Справа № 461/4766/23
Провадження № 1-кс/461/3316/23
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
власника майна ОСОБА_4
Клопотання мотивоване наступним. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на території м. Львова та Львівської області діє злочинна організована група (далі - ОЗУ), до якої входять представники кримінального середовища, які мають злочинний вплив на суб`єктів злочинного середовища та на суспільні процеси вказаного регіону.
Зокрема встановлено, що до складу вищевказаної ОЗУ входять наступні громадяни: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, які за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, місці та часу, але не пізніше квітня 2023 року попередньо зорганізувались у стійке об`єднання з розподілом між собою функцій щодо морально-психологічного тиску, погрозами насильства та фізичною розправою, спрямованого на досягнення єдиного умислу, відомого всім учасникам групи, для вчинення цього та інших кримінальних правопорушень об`єднані єдиним планом вимагання у громадянина України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Краковець, Яворівського району Львівської в тому числі через його близьких родичів, грошові кошти у сумі 5 000 (п`ять тисяч) доларів США за неіснуючий борг та подальшої щомісячної виплати грошових коштів у розмірі 2000 (двох тисяч) доларів США за безперешкодне зайняття діяльністю з ввезення авто в Україну.
Так, у квітні 2023 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , маючи на меті заволодіти грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 під приводом повернення останнім неіснуючого боргу та зобов`язуючи останнього сплачувати щомісячні кошти за так звану «кришу» і безперешкодне зайняття діяльністю, пов`язаною з ввезення авто в Україну, вступили у злочинну змову і розробили, з розподілом функцій між собою, єдиний план вимагання у ОСОБА_11 , який полягав у здійсненні психологічного тиску на нього шляхом висунення йому вимог щодо повернення неіснуючого боргу і переконування його у реальності такого боргу та схиляння у систематичній сплаті грошових коштів за так звану «кришу» і безперешкодне зайняття підприємницькою діяльністю, які чергувалися із висловленням погроз застосування насильства щодо нього та його близьких родичів, у тому числі і вбивства потерпілого, у випадку ненадання грошових коштів.
15-16 червня 2023 року слідчими СВ УСБУ у Львівьскій області проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14.06.2023 (справа № 461/4766/23, провадження № 1-кс/461/3228/23) за адресою: АДРЕСА_1 , за однією з адрес проживання сім`ї ОСОБА_4 .
На підставі викладеного та беручи до уваги, що у вилучених під час обшуку предметах зафіксовані відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані в якості доказів у даному кримінальному провадженні і є необхідні для розкриття кримінального правопорушення, та враховуючи необхідність запобігання можливості їх приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, з метою збереження речових доказів, слідчий просить клопотання задоволити.
Слідчий в судовому засіданні дане клопотання підтримав. Надав аналогічні пояснення викладеним в клопотанні про накладення арешту. Просив задоволити клопотання.
Підозрюваний судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Просив відмовити у задоволенні такого.
Перевіривши наданні матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, встановив наступне.
Погоджене з прокурором клопотання про арешт майна, відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Ч.7 ст. 236 КПК України передбачено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч. 2 с. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 підозрюється органами досудового розслідування у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме: у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.
Санкція ч. 4 ст. 189 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, чинений із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Тому слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт з метою збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання, а також на підставі аб. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України, з метою необхідності проведення експертного дослідження.
Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Метою та підставами накладення арешту на вилучені в ході обшуку речі є необхідність збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання. Слідчий довів, що вилучені речі, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, є предметами вчинення кримінального правопорушення, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин у кримінальному провадженні.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК слідчий суддя, -
Клопотання слідчого про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати, користуватись та розпоряджатись предметами, вилученими 15-16.06.2023 р. в ході обшуку за адресою:
АДРЕСА_1 , за однією з адрес фактичного проживання сім`ї ОСОБА_4 , а саме:
-предмети зовні схожі на купюри доларів США: номіналом «100» у кількості 2422 штук - на загальну суму 242 200 доларів США;
-предмети зовні схожі на купюри доларів США: номіналом «100» у кількості 335; номіналом «50» у кількості 10 штук; номіналом «20» у кількості 26 штук; номіналом «10» у кількості 26 штук; номіналом «5» у кількості 29 штук; номіналом «2» у кількості 6 штук; номіналом «1» у кількості 5 штук на загальну суму 34 942 доларів США;
-предмети зовні схожі на купюри польських злотих: номіналом «500» у кількості 2 штуки; номіналом «200» у кількості 126 штук; номіналом «100» у кількості 6 штук; номіналом «50» у кількості 5 штук - на загальну суму 27 050 польських злотих;
-предмети зовні схожі на купюри євро: номіналом «500» у кількості 9 штук; номіналом «100» у кількості 158 штук; номіналом «200» у кількості 34 штуки; номіналом «50» у кількості 605 штук; номіналом «20» у кількості 69 штук; номіналом «5» у кількості 3 штуки на загальну суму 58 745 Євро.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в ОВС 2-го слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_13 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1