Справа № 342/748/23
Провадження № 1-кп/342/128/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064 від 13.06.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , не одруженого, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше судимий, зокрема 23.03.2023 Городенківським районним судом за ст.126-1 КК України до покарання у виді 220 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,-

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив умисні протиправні дії, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Правопорушення було вчинено за наступних обставин

Обвинувачений згідно вироку Городенківського районного суду від 23.03.2023 був засуджений за ст. 126-1 КК України та йому призначено покарання у виді 220 годин громадських робіт. Копію вироку та розпорядження суду для організації та контролю виконання, було надіслано до Коломийського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області де він з 01.05.2023 перебував на обліку.

05.05.2023 представником персоналу органу пробації із ОСОБА_3 було проведено індивідуально-профілактичну бесіду, в ході якої засудженого ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, про що в засудженого відібрано підписку, а також його попереджено про те, що в разі ухилення від відбування покарання, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 389 КК України.

Для відбування покарання у виді громадських робіт 08.05.2023 ОСОБА_3 працівниками органу пробації було видано направлення до Городенківської міської ради для відбування призначеного рішенням суду покарання у виді громадських робіт, де зазначено, що ОСОБА_3 з 08.05.2023 повинен приступити до відбування покарання.

Розпорядженням Городенківського міського голови від 08.05.2023 № 57 засудженого ОСОБА_3 було прийнято для відбування покарання у виді громадських робіт на територію Семаківського старостинського округу Городенківської міської ради, а також ознайомлено з правилами техніки безпеки.

Обвинувачений усвідомлюючи протиправний характер своєї дії 19.05.2023, з 22.05.2023 по 26.05.2023 без поважних на те причин не вийшов для відбування покарання у виді громадських робіт.

26.05.2023 представником органу пробації письмово попереджено ОСОБА_3 за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Після роз`яснення наслідків за ухилення від виконання покарання, ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив та 29.05.2023, 30.05.2023 та 31.05.2023 без поважних на те причин повторно не вийшов для відбування громадських робіт, тим самим допустив порушення порядку та умов відбування покарання.

Станом на 26.06.2023 ОСОБА_3 із призначених 220 годин громадських робіт вироком Городенківського районного суду від 23.03.2023 відпрацював тільки 36 годин.

Таким чином, ОСОБА_3 без поважних на те причин неодноразово не з`являвся до Семаківського старостинського округу для виконання покарання у виді громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за пропозицією прокурора та за згодою інших учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого, заслухавши прокурора, дослідив дані, які характеризують особу ОСОБА_3 .

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, та вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються. Суду пояснив, що він більше такого не повторить. У скоєному кається та просить його суворо не карати. Ствердив, що на момент завершення розгляду справи він вже відбув громадські роботи.

Таким чином, суд встановив, що вина ОСОБА_5 у вчиненні умисних протиправних дій, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт - доведена повністю. Його дії за ч.2 ст. 389 Кримінального кодексу України кваліфіковані правильно.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального проступку, його суспільну небезпеку, обставини вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до кримінального проступку.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, визнання ним вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин які обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд враховує також дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Враховує суд і те, що він не перебуває на диспансерному обліку у психіатричному кабінеті в медичному закладі за місцем проживання, однак перебуває на обліку у нарколога; те, що він органом місцевого самоврядування характеризується негативно. Ще враховується і те, що обвинувачений не одружений, ніде не працює, нікого на утриманні немає, особою із інвалідністю не являється. Він також відбув покарання у виді громадських робіт згідно вироку від 23.03.2023 і 15.08.2023 знятий з обліку в органі пробації, що підтверджується інформацією наданою прокурором.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, визначає ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України.

Приймаючи до уваги вищенаведене, думку прокурора, який просив визначити міру покарання у виді арешту, враховуючи досудову доповідь органу пробації в котрій зазначено про високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та вважають, що без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства у т.ч. для окремих осіб та може зростати за умови відсутності постійної роботи, зловживання алкогольними напоями, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції ч. 2 статті 389 КК України, а саме у виді арешту, який є найлегшою мірою покарання за санкцією цієї статті, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Строк відбуття покарання обвинуваченому слід рахувати з часу його фактичного затримання працівниками поліції.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі і запобіжні заходи не застосовувалися.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Після набрання вироком законної сили ОСОБА_3 затримати та направити до місця відбування покарання.

Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1