Справа № 203/4862/22
Провадження № 1-кс/0203/390/2023
УХВАЛА

13 квітня 2023 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

захисника скаржника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі скаргу захисника скаржника адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на повідомлення прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявлене в рамках кримінального провадження №0000329 від 20.09.2022 року за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

встановив:

09.12.2022 року захисник скаржника адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (далі заявник, скаржник) звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із скаргою на повідомлення прокурора про підозру, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 щодо вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307 КК України від 30.09.2022 року в рамках кримінального провадження № 0000329 від 20.09.2022 року;

- скасувати повідомлення про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307 КК України від 30.09.2022 року, врученого ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000329 від 20.09.2022 року.

В обґрунтування вимог скарги захисник скаржника зазначив, що прокурор Дніпропетровської обласної прокуратури 30.09.2022 року в рамках досудового розслідування №0000329 від 20.09.2022 року повідомив ОСОБА_5 про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених нормами ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307 КК України. Сторона захисту вважає, що прокурором всупереч вимогам пунктів 5, 6 ч. 1 ст. 277 КПК України зазначена некоректна правова кваліфікація дій ОСОБА_5 , викладені некоректні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , засновані на неналежних та недопустимих доказах. На думку захисника, прокурор не мав визначених законом підстав для прийняття рішення про повідомлення про підозру ОСОБА_5 на підставі недопустимих та неналежних доказів, та повідомлення про підозру є необґрунтованим щодо наявності ознак причетності підозрюваного як співвиконавця до незаконного виробництва наркотичних засобів, їх зберігання, перевезення з метою збуту. Прокурором була невірно визначена правова кваліфікація протиправних дій ОСОБА_5 , які полягали виключно у придбанні психотропних речовин у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 для особистого споживання, що має ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання ОСОБА_5 заборонених психотропних речовин без мети збуту.

З огляду на викладене, захисник заявника звернувся до суду із скаргою про визнання протиправними дій прокурора щодо вручення повідомлення про підозру та скасування повідомлення про підозру.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 09.12.2022 року, судову справу №203/4862/22, провадження №1-кс/0203/3692/2022, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 , яка передана канцелярією суду 12.12.2022 року.

Ухвалою суду від 13.12.2022 року було відкрито провадження у справі за скаргою та призначено скаргу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

10.03.2023 року захисник заявника подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що оскаржуване повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст. 277 КПК України, оскільки не зазначено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа. Так, захисник звертає увагу суду на те, що у повідомленні про підозру зазначені стислі фактичні обставини кримінального правопорушення, які стосуються ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та працівників поліції, але не зазначено жодних обставин щодо протиправних дій ОСОБА_5 , у зв`язку з чим відсутній взаємозв`язок між фактичними обставинами, викладеними у повідомленні про підозру по відношенню до зазначених осіб та діями ОСОБА_5 .

З огляду на викладені вище доповнення, захисник заявника зазначив, що оскаржуване повідомлення про підозру не містить стислого викладу фактичних обставин вчинення ОСОБА_5 протиправних дій.

У чергове судове засідання, призначене на 13.04.2023 року, з`явився захисник скаржника та прокурор.

Слідчий у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, належним чином був повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання з розгляду скарги, будь-яких заяв чи клопотань щодо участі у судовому засіданні до суду не надсилав.

Суд, заслухавши думки учасників провадження, на підставі положень ст. ст. 138, 306 КПК України розглянув скаргу за відсутності слідчого.

У судовому засіданні захисник заявника підтримав вимоги скарги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, підстави звернення до суду із скаргою пояснив суду таким чином, як про це зазначено вище.

Також захисник скаржника наголошував на тому, що оскаржуване повідомлення про підозру побудоване на недопустимих доказах, докази у кримінальному провадженні зібрані в іншому кримінальному провадженні, відповідно до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР). Зокрема, клопотання прокурора від 20.09.2022 року до Полтавського апеляційного суду стосувалось надання дозволу на використання інформації, отриманої в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій (НСРД) в іншому кримінальному провадженні. Тобто вказане клопотання було заявлене прокурором в рамках кримінального провадження №0000143 від 12.05.2022 року для їх використання як доказу в рамках кримінального провадження №0000329 від 20.09.2022 року.

За поясненнями захисника, досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, а не до цього. Так, захисник стверджував, що слідчий суддя Полтавського апеляційного суду не надавав дозволу на використання доказів у кримінальному провадженні. Ухвала слідчого судді Полтавського апеляційного суду була постановлена 21.09.2022 року, та 21.09.2022 року до суду надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні про надання дозволу на використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій, проведених у кримінальному провадженні. При цьому 21.09.2022 року о 08:48 годині було розподілено судову справу, а 21.09.2022 року тільки о 17:31 годині прокурором до ЄРДР були внесені відомості за кваліфікацією ст. ст. 27, 28, 307 КК України. Тобто ухвала слідчого судді Полтавського апеляційного суду була винесена раніше за внесення відомостей до ЄРДР. Тому захисник вважає таку ухвалу слідчого недопустимим доказом у кримінальному провадженні. З цього приводу захисник також звернувся до дисциплінарної комісії із дисциплінарною скаргою на дії прокурора.

За твердженнями захисника, повідомлення про підозру ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 виготовляв, перевозив та збував психотропну речовину. Проте заявник тільки придбавав психотропну речовину для особистого вживання. Натомість підозра базується на показаннях інших осіб, та жодних фактів того, що ОСОБА_5 причетний до виробництва, перевезення, збуту психотропних речовин, а також підпорядкування у складі злочинної організації, кримінальне провадження не містить. Матеріалами НСРД також не підтверджено підпорядкування ОСОБА_5 у складі злочинної організації, відсутні докази входження ОСОБА_5 до злочинної організації, тобто не підтверджена кваліфікація за ч. 2 ст. 255 КК України. ОСОБА_5 тільки спілкувався з Кобильськими для купівлі психотропної речовини, але вони не знайомі. Тим більше, у ОСОБА_5 не знайдено наркотичних речовин, а тільки сліп-пакети після вживання психотропної речовини, чого не заперечує і сам заявник.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог скарги та просив суд відмовити у їх задоволенні. Прокурор зазначив, що в рамках вирішення скарги, відповідно до ст. 303 КПК України, не визначено права сторони кримінального провадження на звернення до слідчого судді із скаргою про визнання протиправними дій прокурора в рамках вирішення скарги про скасування повідомлення про підозру. Також прокурор наголосив на тому, що питання щодо допустимості та належності доказів у кримінальному провадженні вирішується судом під час судового провадження, а не на стадії досудового розслідування.

З приводу матеріалів НСРД прокурор вказав, що апеляційний суд надав дозвіл на їх використання, а тому такі докази є допустимими. У відкритті провадження за дисциплінарною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 було відмовлено та підтверджена наявність у прокурора повноважень щодо звернення до апеляційного суду з клопотанням про надання дозволу на використання результатів негласних (слідчих) розшукових дій, проведених у кримінальному провадженні №0000143 від 12.05.2022 року, у кримінальному провадженні №0000329 від 20.09.2022 року. Прокурор вважає, що ним була зроблена правильна кваліфікація дій підозрюваного ОСОБА_5 . При цьому доповнення кваліфікації дій підозрюваного за ст. 307 КК України було внесено до ЄРДР протягом дня 21.09.2022 року, що не заборонено КПК України. Крім того, питання щодо обґрунтованості підозри розглядалось слідчим суддею під час вирішення клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу.

Слідчий суддя, заслухавши доводи захисника скаржника, прокурора, вивчивши скаргу та наявні у справі матеріали, оглянувши матеріали наглядовго провадження у кримінальному провадженні, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами скарги, матеріалами наглядового провадження у кримінальному провадженні підтверджено, що у провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0000329 від 20.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

30.09.2022 року прокурором було складено оскаржуване повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000329 від 20.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, про те, що він підозрюється: в участі у злочинній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України; незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчинений організатором у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Вказане повідомлення про підозру було вручене ОСОБА_5 та його захиснику слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_10 30.09.2022 року.

08.02.2023 року прокурором у кримінальному провадженні №0000329 від 20.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, було змінено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше повідомлену підозру та повідомлено про нову підозру про те, що він підозрюється в: участі у злочинній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України; незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчинених виконавцем (співвиконавцем) у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України; незаконному виготовленні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчинених повторно, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах, вчинених виконавцем (співвиконавцем) у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України; незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, вчинених виконавцем (співвиконавцем) у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 КК України.

Вказане повідомлення про підозру було вручене ОСОБА_5 та його захиснику слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_11 08.02.2023 року.

У ході судового розгляду скарги судом також були досліджені наступні письмові докази, долучені до матеріалів справи за клопотаннями учасників провадження у ході судового розгляду, а саме: ухвала слідчого судді Полтавського апеляційного суду від 21.09.2022 року, справа №814/204/22, провадження №11-кс/814/2338/22, з відміткою «розсекречено» та лист Полтавського апеляційного суду від 07.02.2023 року на адресу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури; повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 08.02.2023 року у кримінальному провадженні №0000329 від 20.09.2022 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 08.02.2023 року; протокол за результатами проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 21.08.2022 року з відміткою «розсекречено»; ухвала Дніпровського апеляційного суду від 05.01.2023 року, справа №203/3669/22, провадження №11-сс/803/42/23, (безособова), роздрукована з сайту ЄДРС; повідомлення Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, від 01.03.2023 року на адресу прокурора про результати розгляду дисциплінарної скарги адвоката ОСОБА_3 про вчинення дисциплінарного проступку з додатком; рішення Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, від 28.02.2023 року №102дс-23 «Про відмову у відкритті дисциплінарного провадження стосовно прокурора ОСОБА_4 »; листи слідчого про направлення висновку експерта від 21.10.2022 року, від 28.10.2022 року з додатками, висновки експертів від 19.10.2022 року, від 25.10.2022 року з додатками; роздруківка з сайту «Судова влада України» «Звіти про автоматизований розподіл по справі №814/204/22 від 21.09.2022 року»; дисциплінарна скарга про вчинення прокурором дисциплінарного проступку від адвоката ОСОБА_12 від 12.02.2023 року; матеріали наглядового провадження у кримінальному провадженні №0000329.

Суд зазначає, що відповідно до положень пунктів 5, 18 частини 1 статті 3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до положень статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до положень частини 1 статті 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно із положеннями статей 277, 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до положень статті 279 КПК України, у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.

Так, порядок повідомлення про підозру та вручення повідомлення про підозру передбачений статтею 278 КПК України, підстави повідомлення про підозру статтею 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру визначений статтею 277 КПК України.

Отже, підставою для скасування повідомлення про підозру є встановлення порушення органом досудового розслідування вказаних вище норм КПК України під час складання повідомлення про підозру та його вручення, зокрема, неналежний суб`єкт складання та вручення повідомлення про підозру, порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, необґрунтованість підозри.

При цьому системний аналіз положень статей 276-278 КПК України вказує на те, що слідчий суддя під час розгляду скарги на повідомлення про підозру перевіряє виконання органом досудового розслідування, прокурором положень КПК України в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та її змісту, наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи. У тому разі, якщо підставою для скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Так, відповідно до положень статті 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Відповідно до положень частини 3 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Аналіз викладених вище норм КПК України дає суду підстави для висновку про те, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя не наділений повноваженнями надавати оцінку доказам, зібраним у кримінальному провадженні, з точки зору їх допустимості, окрім як в рамках вирішення питання про обґрунтованість підозри. Також слідчий суддя не наділений і повноваженнями надавати оцінку правильності правової кваліфікації органом досудового розслідування, прокурором дій підозрюваного. Оскільки це є компетенцією суду під час судового розгляду, про що також зазначав і прокурор під час судового розгляду скарги.

Натомість в силу положень статті 276 КПК України слідчий суддя зобов`язаний перевірити наявність підстав для повідомлення особі про підозру та наданих суду стороною обвинувачення доказів на підтвердження обґрунтованості підозри. При цьому КПК України не визначає поняття обґрунтованої підозри, а таке передбачене прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України, статті 17, частини 5 статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, рішеннями у справах «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року, ЄСПЛ визначив, що під «обґрунтованою підозрою» необхідно розуміти існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що необхідні для висунення обвинувачення.

При цьому, повнота та всебічність проведеного досудового розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Згідно з положеннями статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

У ході судового розгляду скарги судом було встановлено, що оскаржуване повідомлення про підозру відповідає вимогам статей 276-278 КПК України.

Так, оскаржуване повідомлення про підозру було вручене уповноваженим слідчим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та його захиснику 30.09.2022 року, про що є відмітка. При врученні оскаржуваного повідомлення про підозру слідчим були дотримані вимоги статей 135, 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності доказів, які сторона обвинувачення вважала достатніми для висновку, що ОСОБА_5 є причетним до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Також судом було встановлено, що безпосередньо досліджені у судовому засіданні письмові докази, що містяться в матеріалах скарги та матеріалах наглядового провадження, на момент проведення досудового розслідування є достатніми для ствердження про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 від 30.09.2022 року. Оскільки прокурор довів існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг таки вчинити кримінальне правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваному повідомленні про підозру.

При цьому аналіз змісту оскаржуваної підозри на противагу доводам сторони захисту вказує на те, що у ній містяться, зокрема: зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в тому числі відносно ОСОБА_5 , відомі на момент повідомлення про підозру. Так, зокрема, вказано, що як виконавець (співвиконавець) ОСОБА_5 у складі злочинної організації взяв на себе наступні обов`язки: отримання від співорганізатора ОСОБА_6 та ОСОБА_7 раніше виготовленої психотропної речовини «метамфетамін» та подальший її збут наркозалежним особам; забезпечення незаконного зберігання за місцем свого проживання раніше незаконно виготовленої психотропної речовини «метамфетамін» з метою подальшого збуту наркозалежним особам; передача співорганізатору злочинної організації ОСОБА_6 та ОСОБА_7 грошових коштів, отриманих від незаконного збуту психотропної речовини «метамфетамін».

Крім того, суд враховує те, що 08.02.2023 року раніше повідомлена підозра була змінена прокурором з правовою кваліфікацією дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України.

Інші доводи захисника, в тому числі щодо недопустимості ухвали слідчого судді Полтавського апеляційного суду від 21.09.2022 року про надання дозволу на використання матеріалів НСРД, зводяться до оцінки доказів, зібраних у кримінальному провадженні, з точки зору їх допустимості, достатності та належності для висунення обвинувачення, що не входить до повноважень слідчого судді на стадії перевірки дотримання органом досудового розслідування та прокурором статей 276-278 КПК України під час складання, вручення повідомлення про підозру.

Аналіз викладених вище норм КПК України, прецедентної практики ЄСПЛ, обставин кримінального провадження та матеріалів скарги, досліджених матеріалів кримінального провадження, дає слідчому судді підстави для висновку про те, що сторона обвинувачення довела наявність достатніх підстав для повідомлення ОСОБА_5 про підозру за ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, та надала суду відповідні докази з дотриманням вимог статей 276-278 КПК України.

Тому слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги захисника скаржника адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на повідомлення прокурора про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявлене в рамках кримінального провадження №0000329 від 20.09.2022 року за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Керуючись ст. ст. 303-306, 307, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

У задоволенні скарги захисника скаржника адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на повідомлення прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявлене в рамках кримінального провадження №0000329 від 20.09.2022 року за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошено 21.04.2023 року о 16:30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1