Справа №712/3188/23
Провадження № 1-кп/712/520/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000971 від 16.03.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Черкаси, українки, громадянки України, незаміжньої, маючої на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово непрацюючої, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.3 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 15.01.2023 о 18 год. 24 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, умисно, використовуючи свій мобільний телефон марки «Samsung» модель SМ-А127F, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕI2: НОМЕР_2 , розраховуючи, що її злочинні дії не будуть виявлені, усвідомлюючи настання наслідків за вчинювані нею протиправні дії, розуміючись на тонкощах банківської системи, зокрема щодо надання послуг клієнтам АТ «Акцент-Банк», без дозволу власника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснила вхід до його облікового запису у мобільному додатку «А-Банк24», авторські права на який належать АТ «Акцент-Банк», в результаті чого отримала повний доступ до банківських рахунків ОСОБА_4 , відкритих у АТ «Акцент-Банк», що призвело до несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, що відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України - несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

ОСОБА_5 15.01.2023 о 21 год. 31 хв., перебуваючи за адресою: м.Черкаси, вул.В`ячеслава Галви, 64, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, умисно, використовуючи свій мобільний телефон марки «Samsung» модель SM-A127F, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , видавши себе за законного володільця персональної інформації - клієнта банку АТ «Акцент-Банк» (Код ) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без згоди та відома останнього, здійснила вхід до його облікового запису у мобільному додатку «А-Банк24», авторські права на який належать АТ «Акцент-Банк», в результаті чого отримала повний доступ до банківських рахунків ОСОБА_4 , відкритих в АТ «Акцент-Банк», після чого шляхом обману, умисно, без наміру подальшого повернення, заволоділа грошовими коштами в сумі 2656,25 грн., що належать ОСОБА_4 , після чого витратила вказані грошові кошти на власні потреби, чим завдала потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 2656,25 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, а саме шахрайстві, вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

У судовому засіданні ОСОБА_5 вину в пред`явленому їй обвинуваченні визнала в повному обсязі та підтвердила обставини вчинення кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті, погодилася з правовою кваліфікацією своїх дій. ОСОБА_5 пояснила, що в грудні 2022 року її знайомий ОСОБА_4 попросив її допомогти підвищити йому інтернет-ліміт, з використанням його облікового запису у мобільному додатку «А-Банк24». Він надав їй пароль, пін-код, разовий пароль-підтвердження для входу до його облікового запису. Використовуючи свій мобільний телефон, ОСОБА_5 допомогла знайомому, після чого у неї залишився доступ до банку ОСОБА_4 у мобільному додатку «А-Банк24». 15.01.2023 у зв`язку зі скрутним становищем та хворобою, ОСОБА_5 увійшла до облікового запису ОСОБА_4 у мобільному додатку «А-Банк24», та перерахувала наявні кошти в сумі 2656,25 грн. на свій банківський рахунок. Такі свої дії ОСОБА_5 пояснила також тим, що її знайомий ОСОБА_4 був винен їй 500 гривень, і не повертав ці кошти. ОСОБА_5 щиро розкаювалась у вчиненому, та вказала, що повністю відшкодувала потерпілому заподіяну шкоду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього незаперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. В порядку ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_5 .

Вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.361 КК України, а саме: несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, та ч.3 ст.190 КК України - шахрайство, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно- обчислювальної техніки.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд керується положеннями ст.ст. 65-67 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєні кримінальні правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії проступку та тяжкого злочину.

ОСОБА_5 раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, незаміжня, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час судового провадження ОСОБА_5 повністю відшкодовано потерпілому майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в сумі 2656,25 грн.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у межах санкції ч.1 ст.361 КК України у виді штрафу, а також у межах санкції ч.3 ст.190 КК України у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з абз.4 п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового їх складання заміна покарань провадиться за правилами, передбаченими ст.72 КК України (2341-14). Коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити за правилами, передбаченими ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Водночас, суд вважає, що виправлення засудженої можливе без ізоляції від суспільства, та на підставі ст.75 КК України її звільняє від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням на неї обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлено не було.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався та підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Питання скасування арешту суд вирішує відповідно до вимог ст.174 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 374, 381, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.3 ст.190 КК України, та призначити їй покарання:

-за ч.1 ст.361 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

-за ч.3 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 28.02.2023 у справі №712/1953/23, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy А12 SM-A127F/DSN, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім-картками «Лайф» № НОМЕР_3 , «Київстар» № НОМЕР_4 у чохлі із зарядним пристроєм; телефон «Ксіомі Редмі 7» ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 із сім-картками «Лайф» № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 із зарядним пристроєм; телефон «Nokia 1200» із сім-карткою № НОМЕР_9 , ІМЕІ: НОМЕР_10 ; банківські картки: «А-Банк» № НОМЕР_11 , «ПриватБанк» № НОМЕР_12 , «Сенс Банк» № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , «МоноБанк» № НОМЕР_15 , «Аваль Банк» НОМЕР_22; вісім карт «Micro CD» та флеш-носій «SonDick», 16 гб; мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ: НОМЕР_16 із сім-карткою № НОМЕР_17 ; мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ: НОМЕР_18 із сім-карткою № НОМЕР_19 ; сім-картка «ВФ Україна» № НОМЕР_20 , сім-картка «Київстар» № НОМЕР_21 .

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy А12 SM-A127F/DSN, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім-картками «Лайф» № НОМЕР_3 , «Київстар» № НОМЕР_4 у чохлі із зарядним пристроєм; телефон «Ксіомі Редмі 7» ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 із сім-картками «Лайф» № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 із зарядним пристроєм; телефон «Nokia 1200» із сім-карткою № НОМЕР_9 , ІМЕІ: НОМЕР_10 ; банківські картки: «А-Банк» № НОМЕР_11 , «ПриватБанк» № НОМЕР_12 , «Сенс Банк» № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , «МоноБанк» № НОМЕР_15 , «Аваль Банк» НОМЕР_22; вісім карт «Micro CD» та флеш-носій «SonDick», 16 гб; мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ: НОМЕР_16 із сім-карткою № НОМЕР_17 ; мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ: НОМЕР_18 із сім-карткою № НОМЕР_19 ; сім-картка «ВФ Україна» № НОМЕР_20 , сім-картка «Київстар» № НОМЕР_21 , що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області - повернути за належністю ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1