Справа № 758/1707/15-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 21.11.2012 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до п. 2 форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 03.11.2011, укладеного між фізичною особою-підприємцем (далі ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , останній взяв на себе зобов?язання виконувати роботу менеджера зі збуту. Згідно п. 1 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від укладеного між ФОГ ОСОБА_6 (далі - Роботодавець) та ОСОБА_5 (далі - робітник), останній, як менеджер зі збуту, що пов?язано з безпосереднім зберіганням матеріальних цінностей та грошових коштів, прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності ввірених йому роботодавцем матеріальних цінностей, та зобов?язався: бережно відноситись до переданих йому для зберігання або інших цілей матеріальним цінностям роботодавця та приймати міри до запобігання збитку; своєчасно повідомляти роботодавцю про всі обставини, які погрожують зберігання ввірених йому матеріальних цінностей; вести облік, складати та надавати в установленому порядку звіти про рух матеріальних цінностей.

Таким чином, ОСОБА_5 , працюючи на посаді менеджера зі збуту з ФОП ОСОБА_6 , був матеріально-відповідальною особою.

В листопаді 2011 року, точної дати та часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 перебуваючи на посаді менеджера у ФОП ОСОБА_6 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою:

АДРЕСА_2 будучи матеріально- відповідальною особою під час розмови з ОСОБА_7 , яка виявила бажання зробити замовлення товару в зазначеному магазині, вирішив привласнити гроші ФОП ОСОБА_6 шляхом оформлення та підписання відповідних документів на замовлення, прийняття грошових коштів від покупця згідно домовленості зазначеної в документах (договорі) без оприбутковування їх по базі 1С і не повідомляючи про зазначене замовлення ФОП ОСОБА_6 , однак, розуміючи, що в подальшому з останнього будуть вимагати виконання замовлення.

Так, 22.11.2011, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді менеджера зі збуту у ФОП ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , будучи матеріально-відповідальною особою, реалізуючи свій умисел на привласнення грошових коштів ФОП ОСОБА_6 , прийняв замовлення та уклав договір з ОСОБА_9 No05/10-11-1 від 22.11.2011. Згідно нього постачання дверей відповідно сертифікації до договору повинно здійснено протягом 100 днів з моменту передоплати в розмірі 7 000 грн., а друга частина вартості виробу на суму 7 000 гривень повинна бути сплачена перед доставкою виробу покупцю.

Вказаний договір на трьох аркушах, укладений в двох екземплярах, підписаний двома сторонами, один з яких переданий ОСОБА_7 , а інший - залишився у ОСОБА_5 . Крім того, в той же день, була підписана специфікація замовлення до вищевказаного договору: «Приложение Nol. Спецификация-заказа к договору No22/11-11-1 от 22.11.2011» в двох екземплярах, один із яких залишився у ОСОБА_7 , а також документ «замовлення покупця МДа- 007855 від 22 листопада 2011 р.» в двох екземплярах, один із яких залишився ОСОБА_7 .. Після зазначених дій остання передала ОСОБА_5 кошти на суму 7 000 гривень, отримала один екземпляр документу «квитанція до прибуткового касового ордеру МоЦБДа-005981 від 22 листопада 2011 р.».

В квітні 2012 року, ОСОБА_5 продовжуючи вчиняти свої злочинні дії направлені на привласнення грошових коштів ФОП ОСОБА_6 зателефонував до ОСОБА_7 та повідомив, що необхідно доплатити гроші на суму 2800 гривень для виготовлення дверей та вказав, що при цьому останній буде зроблена скидка в розмірі 30% від вартості замовлення, а тому вартість замовлення складе 9800 гривень, і таким чином ОСОБА_7 буде оплачено все замовлення.

Тому, 18.04.2012 року ОСОБА_7 сплатила вищевказану суму ОСОБА_5 в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , натомість отримала один екземпляр документу «квитанція до прибуткового касового ордеру МоЦБДа-001995 від 18 квітня 2012 р.». Крім того ОСОБА_10 власноручно зробив записи в документах: «замовлення покупця МДа-007855 від 22 листопада 2011 р.» а також «Приложение No1.Спецификация-заказа к договору No22/11-11-1 от 22.11.2011», щодо скидки в розмірі 30% та вартості замовлення на суму 9800 гривень та поставив свій підпис.

Однак, в подальшому ОСОБА_5 на вимогу ОСОБА_7 повернув частину коштів на суму 2 000 грн., зробивши чергову знижку у зв?язку з невчасним виконанням договору, про які не повідомляв ФОПІ ОСОБА_6 і на той час.

Таким чином, ОСОБА_5 в період часу з 22.11.2011 по 18.04.2012, привласнив грошові кошти ФОП ОСОБА_6 отримані від ОСОБА_7 на загальну суму 7 800, 00 грн., що перебували в його віданні, розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв ФОП ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.

В травні 2012 року, точної дати та часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 перебуваючи на посаді менеджера у ФОП ОСОБА_6 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 будучи матеріально- відповідальною особою під час розмови з ОСОБА_11 , яка виявила бажання зробити замовлення товару в зазначеному магазині, повторно, вирішив привласнити гроші ФОП ОСОБА_6 шляхом оформлення та підписання відповідних документів на замовлення, прийняття грошових коштів від покупця згідно домовленості зазначеної в документах (договорі) без оприбутковування їх по базі 1С і не повідомляючи про зазначене замовлення ФОП ОСОБА_6 , однак, розуміючи, що в подальшому з останнього будуть вимагати виконання замовлення.

Так, 09.05.2012, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді менеджера зі збуту у ФОП ОСОБА_12 , знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , будучи матеріально-відповідальною особою, реалізуючи свій умисел на привласнення грошових коштів ФОП ОСОБА_6 , прийняв замовлення та уклав договір з ОСОБА_11 , оформивши наступні документи: «Приложение Мо1. Спецификация-заказа к договору No09/05-2012 от 09.05.2012»; «замовлення покупця N°Да-002965 від 09 травня 2012 року», «квитанція до прибуткового касового ордеру ЛоЦБДа- 002459 від 09 травня 2012 р.», щодо замовлення шести дверей з дверними коробками, однієї обшивки дверного пройому, та однієі накладки на металеві двері на загальну суму 69 565, 15 гривень. В той же день ОСОБА_11 заплатила 40 000 гривень в якості авансу за вищевказане замовлення.

Окрім того, 15.05.2012, ОСОБА_5 продовжуючи вчиняти свої злочинні дії направлені на привласнення грошових коштів ФОП ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою:

АДРЕСА_2 , прийняв у ОСОБА_11 ще одне замовлення на металеві двері, оформивши його наступними документами: «замовлення покупця МеДа-003162 від 15 травня 2012р.», «квитанція до прибуткового касового ордеру NeL[БДа-003108 від 15 травня 2012 р.» на загальну суму 4 165 гривень, які ОСОБА_11 виплатила відразу, оскільки ОСОБА_5 повідомив, що необхідно зробити 100% передоплату.

Крім того, 21.06.2012, ОСОБА_5 продовжуючи вчиняти свої злочинні дії направлені на привласнення грошових коштів ФОП ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розтацованого за адресо: АДРЕСА_2 , прийняв у Дещиці 1.С ще одаш ованого за адресові отовлен я та придбання плінтусів та кріплень до них на загальну суму 3 332, 77 гривень, оформивши це наступними документами: «замовлення покупця МоДа-004282 від 21 червня 2012 р.», «квитанція до прибуткового касового ордеру «ЦБДа-003100 від 21 червня 2012 р.» на суму 2500 гривень, що було передоплатою

Таким чином, ОСОБА_5 в період часу з 09.05.2012 по 21.06.2012, повторно, привласнив грошові кошти ФОП ОСОБА_6 отримані від ОСОБА_11 на загальну суму 72 065, 15 грн, що перебували в його віданні, розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв ФОП ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.

В червні 2012 року, точної дати та часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 перебуваючи на посаді менеджера у ФОГ ОСОБА_6 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , будучи матеріально- відповідальною особою під час розмови з ОСОБА_13 , яка виявила бажання зробити замовлення товару в зазначеному магазині, повторно, вирішив привласнити гроші ФОП ОСОБА_6 шляхом оформлення та підписання відповідних документів на замовлення, прийняття грошових коштів від покупця згідно домовленості зазначеної в документах (договорі) без оприбутковування їх по базі 1С і не повідомляючи про зазначене замовлення ФОП ОСОБА_6 , однак, розуміючи, що в подальшому з останнього будуть вимагати виконання замовлення.

Так, 05.06.2012, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді менеджера зі збуту у ФОП ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , будучи матеріально-відповідальною особою, реалізуючи свій умисел на привласнення грошових коштів ФОП ОСОБА_6 , прийняв замовлення щодо паркетної дошки, плінтусів, та кріплень для плінтусів та уклав договір з ОСОБА_13 , оформивши наступні документи: «замовлення покупця М°Да-001917 від 05.06.2012 року», «договір на індивідуальне постачання товарів (індивідуальної поставки)», де помилково вказана дата у верхньому правому куті першого аркуша «23.05.2012», замість «05.06.2012», яка прописана у самому тексті договору. Після підписання вказаних документів, ОСОБА_13 сплатила ОСОБА_14 гроші на суму 93 601, 07 гривень, що було 100% оплатою від вартості замовлення. По даному факту була складена «квитанція до прибуткового касового ордеру МоЦБДа-002459 від 05.06.2012» в двох екземплярах, один із яких був переданий ОСОБА_13 .

Таким чином, ОСОБА_5 05.06.2012, повторно, привласнив грошові кошти ФОП ОСОБА_6 отримані від ОСОБА_13 на загальну суму 93 601, 07 грн, що перебували в його віданні, розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв ФОП ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.

В червні 2012 року, точної дати та часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 перебуваючи на посалі менеджера у ФОП ОСОБА_6 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 будучи матеріально- відповідальною особою під час розмови з ОСОБА_15 , який виявив бажання зробити замовлення товару в зазначеному магазині, повторно, вирішив привласнити гроші ФОП ОСОБА_6 шляхом оформлення та підписання відповідних документів на замовлення, прийняття грошових коштів від покупця згідно домовленості зазначеної в документах (договорі) без оприбутковування їх по базі 1С і не повідомляючи про зазначене замовлення ФОП ОСОБА_6 , однак, розуміючи, що в подальшому з останнього будуть вимагати виконання замовлення.

Так, 05.06.2012, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді менеджера зі збуту у ФОП ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , будучи матеріально-відповідальною особою, реалізуючи свій умисел на привласнення грошових коштів ФОП ОСОБА_6 , прийняв замовлення щодо 11 пачок паркетної дошки на загальну суму 18 559, 31 гривень та уклав договір з ОСОБА_15 , оформивши наступні документи: «замовлення покупця МоДа- 003715 від 05.06.2012 року», «квитанція до прибуткового касового ордеру NoL(БДа-002791 від 05.06.2012» на суму 10 000 гривень, що було передоплатою, яку ОСОБА_15 сплатив того ж дня, однак в подальшому ОСОБА_5 оприбуткував зазначену суму грошей.

Окрім того, 16.07.2012, ОСОБА_5 продовжуючи вчиняти свої злочинні дії направлені на привласнення грошових коштів ФОП ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою:

АДРЕСА_2 , прийняв у ОСОБА_15 останню частину оплати за замовлення грошові кошти на суму 10 246, 58 гривень, з урахуванням ще однієї упаковки паркетної дошки, яка в замовленні не значилась, оформивши це «Квитанцією до прибуткового ордеру МЦБДа- 003511 від 16.07.2012», яку надав ОСОБА_15 .

Таким чином, ОСОБА_5 в період Часу з 05.06.2012 до 16.07.2012, повторно, привласнив грошові кошти ФОП ОСОБА_6 отримані від ОСОБА_15 на загальну суму 10 246, 58 грн., що перебували в його віданні, розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв ФОП ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.

В липні 2012 року, точної дати та час встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді менеджера у ФОП ОСОБА_6 , знаходячись в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою:

АДРЕСА_2 , будучи матеріально-відповідальною особою, маючи доступ до грошових коштів, отриманих за попередні замовлення, що проведені через базу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ФОП ОСОБА_6 , та які перебували в його віданні, повторно, вирішив привласнити гроші, що перебували в касі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , доступ до якої мав тільки він.

Так, в період часу з 26.07.2012 по 27.07.2012, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді менеджера зі збуту у ФОПП ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , будучи матеріально- відповідальною особою, реалізуючи свій умисел на привласнення грошових коштів ФОП ОСОБА_6 , потворно, привласнив з каси грошові кошти останнього на загальну суму 171 744, 06 гривень, що підтверджується Актом документальної бухгалтерської ревізії визначення розміру матеріального збитку, спричиненого матеріально - відповідальною особою - менеджером за збутом ОСОБА_5 ФОП ОСОБА_6 в період часу з 03.11.2011 по 09.11.2012, розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв ФОП ОСОБА_6 майнову шкоду у великих розмірах.

Відповідно до висновку судової економічної експертизи Ле6637 від 28.10.2014 в обсязі наданих на дослідження документів, данні акту документальної бухгалтерської ревізії від 09.11.2012. в частині того, що за період з 03.11.2011р. по 09.11.2012р. грошові кошти на отримання яких оформлено квитанції до прибуткових касових ордерів по замовленню ОСОБА_16 N° Да-001917 від 05.06.2012р. в сумі 93 601 грн.; по замовленню ОСОБА_17 No 3715 від 05.06.2012 р. в сумі 10246, 58 грн.; по замовленням ОСОБА_18 . No Да-004282 від 21.06.2012 р. та No Да-002965 від 09.05.2012 р. в сумі 72 065, 15 грн., по замовленню Парфенцевої Нелі No7855 від 22.11.2011 р. в сумі 2 800 грн., всього на загальну суму 178712, 99 грн. в касовій книзі ФОП ОСОБА_6 на 2012 р. не проведені, тобто в касу ФОП ОСОБА_6 не оприбутковані, підтверджується.

Окрім того, відповідно до висновку експерта від 26.01.2015 N083, встановлено що однією і тією ж самою особою були здійснені підписи в документах:договір на індивідуальне постачання товарів від 23.05.2012 в графах «Продавець» (ст.7,8,9 т.2); замовлення покупця № Да-001917 від 05.06.2012р в графі «Виконавець» (ст. 10 т.2); договір No05/10-11-1 від 22.11.11 в графі «Підпис виконавця» (ст.36-38 т.2); договір No29/04/12/-1 від 29.04.12 в графі «Підпис продавця» (ст. 40-42 т.2); замовлення покупця М°Да-007855 від 22.11.2011 в графі «Виконавець» (ст.44 T.2); замовлення покупця N°Да-004282 від 21.06.2012 в графі «Постачальник» (ст. 195 т.1); замовлення покупця М°Да-003162 від 15.05.2012 в графі «Виконавець» замовлення покупця М°Да-003715 від 05.06.2012 в графі «Виконавець» (ст.204 т.1); квитанція до прибуткового касового ордеру МЦБДа-002791 від 05.06.2012 в графі «Касир» (ст.205 т. 1); квитанція до прибуткового касового ордеру МоЦБДа-003511 від 16.07.2012 p. (ст.205 т. 1); квитанція до прибуткового касового ордеру Nol-0033108 від 15.05.2012 (ст. 194 т. 1): квитанція до прибуткового касового ордеру МЦБДа-003100 від 21.06.2012 (c. 194 т. 1); договор о полной индивидуальной материальной ответствености от 03.11.2011 в графі «Работника» (ст.45 т.1); договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 28 квітня 2011 р. в колонці «Працівник» графа «Підпис» (ст.47 т.1) квитанція до прибуткового касового ордеру No-002459 від 05.06.2012 (т.11 т.2); квитанція до прибуткового касового ордеру МЦБДа-005981 від 22.11.2011 p.(cr. 45 1.2); квитанція до прибуткового касового ордеру NoL(БДа-001995 від 18.04.2011р. (CT.45 T.2).

Також у висновку експерта від 26.01.2015 N°83, встановлено що вищезазначені досліджувані підписи в зазначених документах здійснені ОСОБА_5 .

Враховуючи вищевикладене, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні злочинів, а саме: у привласненні чужого майна, яке перебувало в його віданні, а також у привласненні чужого майна, яке перебувало в його віданні, вчинене повторно, вчинене у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, та просив закриття провадження стосовно нього.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання захисника підтримав та просив задовольнити.

Прокурор щодо задоволення клопотання обвинуваченого не заперечив, підтвердив, що строки притягнення до кримінальної відповідальності закінчилися, у зв`язку з чим вважав за можливе звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується відповіддю Подільського відділу деравної реєстрації актів цивільного стану на запит прокурора, з якого вбачається, що факт смерті ОСОБА_6 зареєстрований актовим записом про смерть №13359 від 17.09.2019.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 17.01.2022 надано судове доручення з метою встановлення місцезнаходження близьких родичів потерпілого ОСОБА_6 , та на виконання ухвали суду, оперативними спіробітникам Подільського УП ГУ НП в м. Києві встановлено місцезнаходження сина померлого ОСОБА_6 ,- ОСОБА_19 .

Син потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_19 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, при цьому повідомив суд, що проходить військову службу в ЗС України, та не має наміру приймати учатсь у розгляді даного кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані в розпорядження суду матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 04 червня 2020 року (справа №127/26665/16-к; провадження № 51-1066км20), положеннями ч. 4 ст. 286 КПК визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Згідно з вимогами ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК України).

Зокрема, частиною 1 статті 49 КК України (в редакції, чинній на момент вчинення кримінального правопорушень) передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, що мали місце у період з листопада 2011 року по липень 2012 року.

Крім того, інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК України, згідно ст. 12 КК України (у редакції на момент вчинення) відносилось до злочинів середньої тяжкості, та злочини, передбачені ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України, згідно ст. 12 КК України (у редакції на момент вчинення кримінальних правопорушень), відносились до тяжких злочинів, тобто строки давності розгляду даного кримінального провадження за вказаними вище статтями КК України станом на дату розгляду клопотання - закінчились.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Разом з тим, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів того, що передбачені частинами 2, 3 ст. 49 КК України строки давності у даному кримінальному провадженні переривалися чи були зупинені.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року у справі №735/1121/20), особа, котра ухилялася від досудового розслідування або суду, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованих строків, передбачених частиною першою статті 49 КК, подовжених на час ухилення. Встановлені частиною другою цієї статті загальні строки повинні застосовуватися лише в разі, якщо вони сплинули на час розгляду справи судом, тобто минуло більш як п`ять років з дня вчинення кримінального проступку і понад п`ятнадцять років з дня вчинення злочину.

На підставі викладеного, у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення.

Враховуючи наведене, перевіривши законність заявленого клопотання, згоду обвинуваченого ОСОБА_5 на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі вимог ст.49 КК України, з огляду на те, що кримінальні правопорушення, за яким обвинувачується останній є злочином середньої тяжкості та тяжкими злочинами (у редакції на момент вчинення кримінального правопорушення), та з моменту їх вчинення минуло більше десяти років; перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався; процесуальні витрати та речові докази відсутні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього за ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України.

Крім того, відповідно до вимог ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Частина 5 вищевказаної статті КПК України передбачає, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

В силу вимог ст.129 КПК України суд вирішує цивільний позов у кримінальному провадженні по суті лише у випадку ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення без розгляду цивільного позову ФОП ОСОБА_6 .

Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Стосовно стягнення процесуальних витрат у кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові ОП ККС ВС від 12.09.2022 (справа №203/241/17, провадження №51-4251кмо21), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Враховуючи викладене, витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

З огляду на викладене та керуючись ст. 49 КК України, ст. 100, 284, 286, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України, відомості щодо яких внесено до ЄРДР за №0000017 від 21.11.2012, - закрити.

Процесуальні витрати на проведення судово-почеркознавчої експертизи у 589,80 грн та судово-економічної експертизи у 3700,00 грн, віднести на рахунок держави.

Цивільний позов ФОП ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ФОП ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: листівку з номером ІМЕІ № НОМЕР_1 , трудову книжку НОМЕР_2 , документацію телефону, на якій здійснювався аудіо запис, товарно-транспортна накладна з нової пошти від 25.09.2012, диск СД-Р з написом «Трыкиша», диск СД-Р з написом 2012_07_27_17_56, НОМЕР_3 , - залишити при матеріалах кримінального провадження№0000017 від 21.11.2012 протягом усього часу їх зберігання .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Подільський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1