справа № 208/4091/23
провадження № 1-кп/208/400/23
УХВАЛА

про призначення до судового розгляду

15 травня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні призначеного 12.05.2023 року, розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000378, які надійшли з Кам`янської окружної прокуратури 12.05.2023 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого,

який обвинувачується за ч.1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла зазначена справа.

Під час проведення підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, підстав для повернення обвинувального акту прокурора чи закриття кримінального провадження, не вбачається. Справа підсудна Заводському районному суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. На стадії досудового слідства обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Учасники судового провадження - прокурор, обвинувачений, захисник, кожен окремо, вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, і судом не встановлено для цього перешкод.

Прокурором заявлено клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою, яке аргументовано тим, що останній обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину та може в будь-який момент залишити або змінити місце мешкання, намагаючись переховуватись від суду для уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення. Також після відкриття матеріалів кримінального провадження, обвинуваченому стало відомо адреси проживання свідків та він може здійснювати незаконний вплив на останніх з метою зміни своїх показань.

Зазначене вказує на існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, і інший запобіжний захід на його думку не забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Адвокат заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши про недоведеність ризиків застосування найбільш суворого запобіжного заходу. ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце мешкання. Обвинувачений не переховувався від слідства. Просив обрати відносно останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту. Обвинувачений підтримав думку свого адвоката.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у справах «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Летельє проти Франції» неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 на теперішній час обґрунтовано, а саме в достатній мірі для розгляду клопотання прокурора, обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Судом відповідно до вимог ст. 178 КПК України встановлено, що ОСОБА_7 є раніше не судимим. Дані про те, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки відсутні. Суд вважає про доведеність існування ризику переховування від суду з огляду на міру покарання яка загрожує обвинуваченому у разі визнання винним. Якісь стримуючи фактори для зменшення такого ризику не встановлено.

Суд також вважає за існуючий ризик незаконного впливу ОСОБА_7 на свідків, який суттєво підсилиться у разі звільнення його з під варти, і приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Розглядаючи клопотання сторони захисту щодо зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу на домашній арешт, суд окрім наведених вище доводів зазначає, що місцем мешкання обвинуваченого є квартира, де також мешкає потерпіла, і де власно відповідно до обвинувачення і вчинено злочин. Встановлення за таких обставин обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту, на думку суду є неможливим.

Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер проти Австрії» та «Вемгофф проти Німеччини»

З урахуванням обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, альтернативний запобіжний захід у вигляді застави судом не обирається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 314-316, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, на 22.05.2023 року о 11.30 годині.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілого, обвинуваченого, захисника.

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком до 12.07.2023 року.

В задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни відносно обвинуваченого запобіжного заходу на не пов`язанмй з триманням під вартою, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду, в частині обрання запобіжного заходу, може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1