УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0005864 від 09 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0005864 від 09 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У клопотанні поставлене питання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів.

На думку слідчого судді, клопотання не відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

У клопотанні поставлене питання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , з метою збереження її як речового доказу.

Постановою про визнання предметів в якості доказів, слідчим у кримінальному провадженні вищезазначена квартира визнана речовим доказом.

Прокурор зазначає, що необхідність арешту квартири виникла з метою попередження можливого неправомірного заволодіння та подальшого відчуження об`єкту нерухомості.

Разом з тим, в клопотанні прокурора не обґрунтовано, які саме ознаки речових доказів містить вказане майно та для доведення яких саме обставин вони будуть використані в даному кримінальному провадженні як речові докази, що позбавляє можливості слідчого суддю перевірити відповідність зазначеного в клопотанні майна критеріям ст. 98 КПК України, а іншої мети клопотання детектива не містить.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

За таких обставин, оскільки клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне повернути його особі, яка його подала на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0005864 від 09 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, повернути особі, яка його подала та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1