ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 614/104/21 Номер провадження 11-кп/814/398/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурораОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2021 року за №0000003, за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_7 зі змінами, представника потерпілої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , захисника обвинуваченої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , на вирок Борівського районного суду Харківської області від 25 листопада 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст.89 КК України не судиму,

визнано винуватою та засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.

Задоволено частково цивільний позов ОСОБА_8 і стягнуто на її користь з ОСОБА_10 : 1 200 гривень майнової шкоди, 5 000 гривень моральної шкоди та 8 000 гривень витрат на правову допомогу.

За вироком суду ОСОБА_10 визнано винуватою та засуджено за те, що вона 20 січня 2021 року о 08 годині 30 хвилин у кабінеті амбулаторного прийому Борівської районної державної лікарні ветеринарної медицини по вул. Підлиманській, 13 у смт Борова Борівського р-ну Харківської обл. у ході конфлікту на грунті особистих неприязних відносин через ревнощі умисно нанесла ОСОБА_8 по одному удару поліетиленовим пакетом і кулаком в обличчя, заподіявши останній легкі тілесні ушкодження у вигляді: садна на нижній повіці правого ока, гіперемії та шорсткості шкіри на правій бічній поверхні шиї.

В апеляційних скаргах:

прокурор ОСОБА_7 з унесеними змінами просила змінити вирок Борівського районного суду Харківської області від 25 листопада 2021 року, звільнити ОСОБА_10 від покарання за ч.1 ст.125 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності;

адвокат ОСОБА_9 просив змінити вирок Борівського районного суду Харківської області від 25 листопада 2021 року й стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 : 2 200 гривень майнової шкоди, 50 000 гривень моральної шкоди та 8 000 гривень витрат на правову допомогу;

захисник ОСОБА_11 просив скасувати вирок Борівського районного суду Харківської області від 25 листопада 2021 року та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Під час провадження в суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_11 подав клопотання, в якому просить скасувати вирок Борівського районного суду Харківської області від 25 листопада 2021 року, звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_10 у клопотанні надала згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності з наведеної вище підстави, підтвердила те, що їй зрозуміла ця підстава звільнення від кримінальної відповідальності та її правові наслідки.

Водночас потерпіла, обвинувачена та її захисник заявили клопотання про здійснення засідання апеляційного суду за їх відсутності.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку прокурора, який просив задовольнити частково апеляційну скаргу зі змінами прокурора, звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України через закінчення строків даності та закрити щодо неї кримінальне провадження, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, апеляційних скарг, апеляційної скарги зі змінами та дійшла висновку про таке.

Статтею 417 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст.284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст. 284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КК України підстав та наявності згоди з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності.

Тобто, суд повинен звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за цією підставою незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, але до набрання вироком суду законної сили.

Санкцією ч.1 ст.125 КК України передбачено покарання у вигляді: штрафу до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, громадських робіт на строк до 200 годин; виправних робіт на строк до 1 року, тобто, менш суворе покарання, ніж обмеження волі.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, згідно з ч.2 ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, й до дня набрання вироком законної сили минуло 2 роки.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_10 учинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, 20 січня 2021 року.

Строки давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності не зупинялись, не переривались і станом на час апеляційного розгляду (16 травня 2023 року) закінчились, оскільки з дня вчинення ОСОБА_10 зазначеного вище кримінального правопорушення до дня набрання вироком місцевого суду законної сили минуло 2 роки.

На підставі викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуваний вирок належить скасувати та відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України закрити кримінальне провадження зі звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності через закінчення строків давності, визначених у п.1 ч.1 ст.49 КК України.

Отже, клопотання захисника підлягає задоволенню, а апеляційна скарга зі змінами прокурора задоволенню частково, оскільки в ній порушувалось питання про застосування положень п.1 ч.1 ст.49 КК України шляхом звільнення обвинуваченої від покарання, а не кримінальної відповідальності.

У зв`язку зі скасуванням вироку суду першої інстанції, звільненням ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності й закриттям кримінального провадження щодо неї на підставі її відповідного волевиявлення, доводи апеляційних скарг захисника про відсутність у діянні обвинуваченої складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та потерпілої, які зводяться до помилкового вирішення місцевим судом цивільного позову, не вирішуються.

Так, за змістом ст.129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільних позовів у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру та позбавлений можливості вирішити цивільний позов у разі постановлення ухвали про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності й закриття провадження.

Однак, колегія суддів роз`яснює, що ця обставина не перешкоджає потерпілій стороні звернутися з аналогічним позовом у порядку цивільного судочинства, так як закриття справи на нереабілітуючій підставі у зв`язку із закінченням строків давності не звільняє обвинувачену особу від обов`язку відшкодувати спричинені її діями шкоду й витрати.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу зі змінами прокурора задовольнити частково.

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , задовольнити.

Вирок Борівського районного суду Харківської області від 25 листопада 2021 року щодо ОСОБА_10 скасувати, звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4