Справа № 309/1492/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

13.07.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження № 11-кп/4806/722/20 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 05.03.2020, яким її визнано винною та призначено покарання за ч.1 ст.296 КК України.

Зазначеним вироком ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України обвинувачену ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задоволено частково, стягнуто на її користь з ОСОБА_7 двісті п`ятдесят грн матеріальної та десять тисяч грн моральної шкоди.

Згідно вказаного вироку ОСОБА_7 визнано винною в тому, що вона 02.05.2019, біля 15 год., на речовому ринку, по вул. Майдан Незалежності, в м. Хуст Закарпатської області, безпричинно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, підійшла до ОСОБА_8 , з якою у неї виник конфлікт та тримаючи у правій руці газовий балончик зі вмістом сльозоточивого хімічного газу, розпилила останній в очі ОСОБА_9 , заподіявши їй тілесні ушкодження у виді деформації зіниці лівого ока, хімічний опік кон`юнктиви рогівки легкого ступеня.

Дані тілесні ушкодження виникли в результаті подразнюючої дії хімічної речовини внаслідок розпилення із балончика в обличчя і вкладаються в час події, що мала місце 02.05.2019 та кваліфікуються згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 61 від 13.05.2019 як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Не погоджуючись з вироком місцевого суду, обвинувачена ОСОБА_7 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуваний вирок Хустського районного суду від 05.03.2020 щодо неї скасувати та призначити новий розгляд даної справи в тому ж місцевому суді зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування своїх доводів обвинувачена ОСОБА_7 посилається на те, що в даному випадку мають місце неповнота судового розгляду, неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Місцевий суд в порушення вимог п.1 ч.4 ст.42 КПК України допитав свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у відсутності обвинуваченої ОСОБА_7 .

Цивільні позови потерпілої ОСОБА_9 у даній справі задоволено судом безпідставно, саме вона й створила конфліктну ситуацію за наведених вище встановлених судом обставин 02.05.2019, біля 15 год., на речовому ринку по вул. Майдан Незалежності, в м. Хуст Закарпатської області.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 , яка заперечила проти апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_7 , звернула увагу апеляційного суду на закінчення на момент апеляційного розгляду даної справи строків, передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України, перевіривши матеріали даного кримінального провадження, дослідивши зібрані у ньому докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, однак ОСОБА_7 підлягає звільненню від призначеного їй покарання на підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України з таких підстав.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України є правильним, встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення та кваліфікація її дій за ч.1 ст.296 КК України також є правильними, що ґрунтується на наявних у даній справі доказах, відображених у мотивувальній частині оскаржуваного у цій справі вироку щодо ОСОБА_7 від 05.03.2020, яким судом надано правильну оцінку.

Жодного істотного порушення кримінального процесуального закону та прав обвинуваченої на захист місцевим судом на допущено, що спростовує її доводи з цих підстав.

Хустський районний суд визначив обсяг доказів, що підлягають дослідженню у даній справі, та порядок їх дослідження, здійснив допит обвинуваченої потерпілої та свідків з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, передбачених ст.ст. 351,352,353 КПК України, дослідив також наявні у даній справі документи, що є письмовими доказами та надав усім доказам належну оцінку з перевіркою їх законності, з`ясував усі обставини, встановлені судом під час кримінального провадження з їх перевіркою відповідними наведеними в оскаржуваному рішенні у цій справі доказами.

Пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як вбачається із вироку, обвинувачена ОСОБА_7 не визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України. З часу вчинення ОСОБА_7 вищевказаного протиправного діяння, 02.05.2019, минуло понад три роки і в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що ОСОБА_7 перебувала у розшуку або строки давності переривалися чи зупинялися.

Тому апеляційний суд приймає наведені вище доводи прокурора до уваги та дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від призначеного їй покарання за ч.1 ст.296 КК України.

Беручи до уваги наведене вище, а також те, що з часу вчинення обвинуваченою ОСОБА_7 кримінального правопорушення до моменту розгляду кримінального провадження сплив строк понад три роки, а перебіг строку не зупинявся і не переривався, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати ухвалений щодо ОСОБА_7 судом першої інстанції вирок від 05.03.2020 в частині призначеного їй покарання, звільнити ОСОБА_7 від цього покарання на підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України.

Керуючись ст.ст. 404,407,418,419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

На підставі ст.ст. 49 ч.1 п.2, 74 ч.5 КК України звільнити обвинувачену за ч.1 ст.296 КК України ОСОБА_13 від призначеного їй покарання за вказаним вище вироком від 05.03.2020.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а учасниками, які не були під час цього присутні в той самий строк, після отримання ними копії даної ухвали.

Судді: