20 вересня 2023 року
Справа №337/2634/23
Номер провадження 1-кп/337/245/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2023 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфренцзв`язку з Державною установою «Запорізький слідчий ізолятор» клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню у відношенні ОСОБА_5 за ч.2 ст. 121 КК України

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що раніше встановлені судом ризики, передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України не відпали та продовжують існувати, підстав для застосування йому більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить у задоволенні клопотання відмовити, змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання, посилаючись на те, що він не має наміру ухилятися від судового розгляду та зобов`язується за першим викликом прийти до суду, у нього є договір оренди житла, однак господар житла наразі у Польщі.

Захисник вважає, що ризики, на які посилається прокурор, не є доведеними та є лише припущеннями прокурора, потерпіла наразі допитана, його підзахисний жодного тиску на неї не вчиняв, потерпіла лояльно відноситься до ОСОБА_5 , сам загиблий та його цивільна дружина вели асоціальний спосіб життя, в порівняні з іншими засудженими, судимості ОСОБА_5 є випадковими та не свідчать про його бажання вчиняти нові злочини. ОСОБА_5 має мінімальні соціальні зв`язки, у нього є, де жити, нажаль, людина, з якою укладено договір оренди не прийшла до суду. На сайті Запорізької обладміністрації є оголошення про надання допомоги особам, які виїхали з окупованих територій, зокрема, надання їм статусу ВПО та тимчасового житла, тому ОСОБА_5 , який є мешканцем Запорізької області, має можливість отримати таку допомогу. Просить змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання, такий запобіжний захід цілком забезпечить процесуальну поведінку ОСОБА_5 .

Прокурор за клопотанням сторони захисту заперечив.

Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу, суд виходить із того, ОСОБА_5 раніше був судимий, звільнявся від відбування покарання з випробуванням, але іспитовий строк був скасований та він відбував покарання реально, звільнився лише 22.07.2022р., обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного кримінального правопорушення, він працездатний за віком, але до затримання офіційно не працював, стабільного джерела доходу та стійких соціальних зв`язків немає, зареєстрований у місті Мелітополі, яке наразі є тимчасово окупованою територією України, що позбавляє можливості здійснення контролю за обвинуваченим за вказаним місцем реєстрації, інформація про наявність у ОСОБА_5 постійного місця проживання на підконтрольній території України, зокрема у м. Запоріжжі, близьких родичів та усталеність соціальних зв`язків відсутня, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за який може бути засуджений до покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, все це у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність відбуття покарання, у разі доведеності його вини, може переховуватися від суду, та впливати на свідка ОСОБА_6 , яка доводами сторони обвинувачення є знайомою обвинуваченого, наразі не допитана судом, тому, на глибоке переконання суду, ризик можливого впливу на неї не втратив своєї актуальності.

Таким чином, суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, та приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, так як інші, більш м`які, запобіжні заходи в достатній мірі не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання задоволенню не підлягає, оскільки особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого, виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 194 КК України (прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатись з населеного пункту в якому він зареєстрований, проживає, чи перебуває, без дозволу суду) - натомість, ОСОБА_5 не має постійного місця проживання на території, підконтрольній Україні, тому враховуючи тяжкість інкримінованого злочину та усвідомлення ним невідворотності покарання за його вчинення, існує ризик того, що останній може переховуватися від суду та вчиняти вплив на недопитаних свідків, саме такий запобіжний захід, на думку суду, в достатній мірі не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Керуючись ст. 176, 177, 183, 331, 369-372, 392 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити, у задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання - відмови.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» до 19 листопада 2023 року, включно.

Копію ухвали направити Державній установі Запорізькій слідчий ізолятор - для виконання, захиснику, прокурору та ОСОБА_5 - для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом семі днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1