Справа № 496/4491/23
Провадження № 1-кп/496/559/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гладківка Голопристанського району Херсонської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді дишефрувальника розвідувальних матеріалів з безпілотних літальних апаратів відділення безпілотних авіаційних комплексів групи безпілотних авіаційних комплексів морського загону технічних видів розвідки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», раніше несудимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи її на посаді дишефрувальника розвідувальних матеріалів з безпілотних літальних апаратів відділення безпілотних авіаційних комплексів групи безпілотних авіаційних комплексів морського загону технічних видів розвідки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «маторс», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, приблизно о 09 год 00 хв. 28.11.2022 року самовільно залишив місце служби за тимчасовим місцем дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_2 куди був відряджений згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №293 від 08.11.2022 року, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 (більш точне розташування не вказується у зв`язку із введенням на території України воєнного стану), та ухилявся від проходження військової служби до 24.04.2023 року, проводячи його на власний розсуд, не пов`язуючи з обов`язками військової служби.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені вказаного кримінального правопорушення визнав. При цьому пояснив, що як почалася війна в Україні він перебуваючи за кордоном повернувся в Україну та з`явився до ТЦК та СП, звідки був направлений до військової частини. Проходив навчання в Нідерландах з використання безпілотних авіаційних комплексів, виїжджав на бойові розпорядження. Повернувшись після навчання до України зустрів дівчину, яка не бажала, щоб він був військовим, що стало причиною залишення ним в листопаді 2022 року військової частини. Про те він самостійно в квітні 2023 року повернувся до військової частини де проходить військову службу. У скоєному кається.

В судовому засіданні прокурор просив суд призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 58 КК України призначити обвинуваченому покарання у виді 2 років службового обмеження для військовослужбовців з відрахуванням 20 відсотків із грошового забезпечення.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення і його дії кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений за місцем проходження служби характеризується посередньо, відповідно до висновку ВЛК придатний до військової служби, раніше не судимий, виконує всій громадянський обов`язок по захисту Батьківщини від російського вторгнення, та бажає продовжити службу в ЗСУ і виконувати свій громадянський обов`язок по захисту країни, наявність пом`якшуючих обставин, як щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, тобто декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому суд вважає можливим застосувати ст. 69 КК України та призначити обвинуваченому покарання у виді 2 років позбавлення волі, і відповідно до положень ст. 58 КК України замінити його на службове обмеження строком на 2 роки із відрахуванням в доход держави у розмірі, двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення.

Призначаючи зазначене вище покарання суд враховує те, що з 24 лютого 2022 року в країні введено воєнний стан у зв`язку із збройною агресією рф проти України, обвинувачений перебуваючи за кордоном повернувся в України, з`явився до ТЦК та СП, звідки був направлений до військової частини. Проходив навчання в Нідерландах з використання безпілотних авіаційних комплексів, виїжджав на бойові розпорядження має військовий досвід, бажає захищати цілісність держави, а призначення іншого покарання у виді позбавлення або обмеження волі відповідно до п. г ч. 3 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є підставою для звільнення з військової служби, що в даному випадку не буде відповідати меті покарання - не лише кара, а і виправлення засудженого, так і завданням кримінального судочинства ст. 1 КК України, завданням якого є правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 374 КПК України, ст. ст. 1, 50, 58, 65, 66, 69, ч. 5 ст. 407 КК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України і призначити йому покарання зі застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 58 КК України замінити 2 роки позбавлення волі на службове обмеження на строком на 2 роки із відрахуванням в доход держави у розмірі, двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1