Справа № 930/2361/22
Провадження 1-кп/930/135/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2023 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Немирові матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000167 від 28.11.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бєльці, Республіка Молдова, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 27.11.2022 близько 23:00 год. перебуваючи на зупинці громадського транспорту в с. Чуків, Немирівської ТГ Вінницького району Вінницької області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій та їх негативні наслідки, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_6 один удар правою рукою в ліву частину обличчя, внаслідок чого завдав йому тілесні ушкодження у вигляді синця та забою м`яких тканин в лівій виличній ділянці та лівої щоки, забою верхньої губи зліва, крововиливу та розриву на слизовій оболонці верхньої губи зліва, що згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В пред`явленому обвинуваченню ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро розкаявся, надав покази в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, а тому просить суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим не примирився, при призначені покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду, не заперечував щодо розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.

Прокурор, потерпілий та обвинувачений не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов»язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Аналізуючи вище зазначені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості правопорушення, яке відноситься до проступків, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, в скоєному розкаюється, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого не подано.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1