Провадження № 1-кп/686/1140/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження № 0000017 від 15.03.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, українця, громадянина України, із вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 254 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008),

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 22.12.2015 виданого реєстраційною службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції являвся власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_2 (на даний час Хмельницька міська об`єднана територіальна громада Хмельницького району), площею 0,1400 га за кадастровим номером :01:001:1125, до моменту укладення договору дарування вказаної земельної ділянки від 27.03.2017 між дарувальником ОСОБА_4 та обдаровуваною ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 1, 2 та 9 ч.1 ст.35 Закону України «Про охорону земель», в редакції на час вчинення кримінального правопорушення, власники і землекористувачі, в тому числі орендарі земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язанні: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку.

В силу ч. 2 ст. 36 та ч. 2 ст. 37 Закону України «Про охорону земель», в редакції на час вчинення кримінального правопорушення, зміна цільового призначення земель сільськогосподарського призначення допускається лише за умови обґрунтування доцільності такої зміни в порядку, визначеному законом. Використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 168 Земельного кодексу України, в редакції на час вчинення кримінального правопорушення, встановлено, що ґрунти земельних ділянок є об`єктом особливої охорони. Власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

При цьому, ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України, в редакції на час вчинення кримінального правопорушення, встановлено, що зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Однак, ОСОБА_4 , в порушення вимог вищевказаного законодавства, достовірно знаючи про цільове призначення земельної ділянки, на протязі лютого-березня 2016 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, вирішив незаконно, без зміни її цільового призначення та переведення в землі водного фонду, облаштувати на вищевказаній земельній ділянці штучну водойму для власних потреб.

Реалізуючи свій протиправний умисел, на протязі лютого-березня 2016 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, в денну пору доби, ОСОБА_4 , діючи умисно та проявляючи безгосподарність при використанні земельної ділянки, сільськогосподарського призначення, загальною площею 0,1400 га, яка розміщена за кадастровим номером :01:001:1125 (категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства), розташованої по АДРЕСА_2 , не ініціюючи питання зміни цільового призначення земельної ділянки та не маючи в наявності готового, затвердженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, без переведення в землі водного фонду, за допомогою найманої ним спеціальної техніки (трактора), організував та провів перенесення поверхневого (ґрунтового) шару землі, незаконно облаштувавши штучну водойму (копанку), загальною площею 0,0774 га, яку використовував для власних (господарських) потреб без наявних для цього правових підстав та без дозвільних документів.

Внаслідок безгосподарського використання частини земельної ділянки, загальною площею 0,0774 га, розміщеної по АДРЕСА_2 (на даний час Хмельницька міська об`єднана територіальна громада Хмельницького району), кадастровий номер :01:001:1125, як земель водного фонду, що виразилось у самовільному облаштуванні на території штучної водойми (копанки) без зміни цільового призначення, призвело до тимчасового припинення їх використання, як земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, тобто призвело до виведення земель із сільськогосподарського обороту.

Обвинувачений ОСОБА_4 підлягає кримінальній відповідальності за ст. 254 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008) безгосподарське використання землі, що спричинило виведення земель з сільськогосподарського обороту.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 , який дав згоду на закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків давності, прокурора, який проти задоволення клопотання не заперечував, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_4 , слід звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 254 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з дня вчинення ним кримінального правопорушення минуло три роки.

Обставин, які б свідчили про зупинення чи переривання цього строку, судом не встановлено.

Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності роз`яснені судом обвинуваченому ОСОБА_4 та вони йому зрозумілі.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 284, 286, 314, 350 КПК України, ст.ст. 4, 5, 12, 49 КК України,

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ст. 254 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008) на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000017 від 15.03.2023 року закрити.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 28.04.2023 року на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1125 загальною площею 0,1400 га, яка належить ОСОБА_5 , що розташована по АДРЕСА_2 , скасувати.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: