Справа № 583/2275/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2023 р. м.Охтирка

Слідчий суддя Охтирського міськрайонного суд Сумської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка клопотання слідчого Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , що погоджено прокурором Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Сумської області, м. Охтирка, громадянин України, що має середню освіту, не працюючий, не одружений, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, 25.05.2007 Охтирським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 296, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

13.02.2009 Охтирським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ст. 70, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років 8 місяців. 02.08.2009 звільнений по відбуттю покарання;

09.12.2013 Охтирським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. 16.02.2021 звільнений по відбуттю покарання;

12.01.2022 Охтирським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт 200 годин. Покарання не відбуте.

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

з участю сторін кримінального провадження:

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_7 ,

встановив:

23.05.2023 слідчий звернувся до суду з зазначеним клопотанням.

Клопотання мотивоване тим, що 12 січня 2022 року гр. ОСОБА_5 був засуджений вироком Охтирського міськрайонного суду за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Однак ОСОБА_5 , з метою ухилення від покарання, з 2 по 31 травня 2022 року, з 1 по 30 червня 2022 року, з 1 по 29 липня 2022 року, з 1 по 31 серпня 2022 року, з 3 по 28 вересня 2022 року, з 3 по 28 жовтня 2022 року, з 1 по 30 листопада 2022 року, з 1 по 30 грудня 2022 року, з 2 по 31 січня 2023 року, з 2 по 28 лютого 2023 року, з 1 по 31 березня 2023 року, з 3 по 28 квітня 2023 року до КП «Благоустрій» не з`явився без поважних причин для відбуття призначених за вироком Охтирського міськрайонного суду від 12.02.2022 року громадських робіт.

Станом на 15.05.2023 року засуджений ОСОБА_5 відбув 64 із 200 годин громадських робіт, призначених за вироком Охтирського міськрайонного суду від 12.02.2022 року. Таким чином невідбута частина покарання складає 136 години громадських робіт.

Крім того, за час відбування призначеного вироком суду покарання ОСОБА_5 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Таким чином, своїми умисними, протиправними, суспільно небезпечними діями, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України - ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Крім цього, будучи обізнаним про воєнний стан в України, в тому числі і на території м. Охтирка Сумської області ОСОБА_5 вчинив злочин в умовах воєнного стану.

15.04.2023 року близько о 15 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу заднього входу до магазину «Радуга», що розташований за адресою м. Охтирка, вул. Батюка, 47, де біля стіни даного магазину побачив металеву основу від каналізаційного люку, що належить власнику даного магазину, ОСОБА_8 . В цей час, у ОСОБА_5 раптово виник корисливий умисел на заволодіння металевої основи каналізаційного люку.

Надалі, ОСОБА_5 діючи з корисливих мотивів та прямим умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, користуючись тим, що його дії не помічені потерпілим та іншими сторонніми особами, тобто діючи таємно, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку металевої основи каналізаційного люку, що належить ОСОБА_8 . Після цього, з викраденим майном ОСОБА_5 пішов від магазину «Радуга», тим самим отримав реальну можливість розпоряджатися чужим майном на власний розсуд. Ринкова вартість складає - 500 грн. 00 коп. (п`ятсот гривень 00 копійок).

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185, в силу положень ст. 12 КК України, належить до категорії злочинів тяжких, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389, в силу положень ст. 12 КК України, належить до категорії кримінальних проступків, санкція яких передбачає покарання у виді арешту на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, є особою, яка раніше вчиняла злочини проти власності, інкриміновані злочини скоював маючи не зняту судимість, не має постійного місця проживання, характеризується негативно, продовжує вчинювати злочини та ухиляється від відбування покарання. Викладене свідчить, що він на шлях виправлення не став, схильний до вчинення нових кримінальних правопорушень та залишаючись на волі, буде продовжувати свою злочинну діяльність, а запобіжні заходи, не пов`язані з взяттям під варту не здатні запобігти ризику продовження скоєння ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень.

Беручи до уваги вищевикладене, слідчий вважає, що є підстави для застосування запобіжного заходу - тримання під вартою.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні слідчий клопотання та його мотиви підтримав повністю, просив задовольнити.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав повністю, просив задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні чіткої позиції щодо застосовування відносно нього запобіжного заходу - тримання під вартою не висловив.

Захисник просила відмовити у задоволенні клопотання, обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Зазначила, що ОСОБА_9 потрапив у складні життєві обставини. Підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу не вбачає.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 12.07.2022 року слідчий вніс в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомості про вищевказані кримінальні правопорушення № 0000232.

Із повідомлення про підозру від 15.05.2023 вбачається, що слідчий повідомив ОСОБА_5 про підозру у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 389, ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за одне з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, за друге передбачене покарання виді арешту на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років.Можливе вчинення ним злочинів підтверджуються доданими до клопотання протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , графіками виходу на роботу засудженого до громадських робіт ОСОБА_5 , постановами суддів Шишацького районного суду Полтавської області та Охтирського міськрайонного суду Сумської області, протоколом огляду місця події від 06.05.2023, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 06.05.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06.05.2023.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 не має постійного місця проживання і веде бродячий спосіб життя, слідчим та прокурором доведено наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 зареєстровано ще в липні 2022 року, при цьому запобіжний захід підозрюваному не обирався. Слідчий зазначила, що підозрюваний від слідства не ухилявся, однак у зв`язку з його бродячим способом життя його важко шукати для проведення слідчих дій.

Таким чином, слід зробити висновок, що таке клопотання має на меті більше зручність для слідчого, а ніж забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, слідчий, прокурор не довели в судовому засіданні, що інший, більш м`який запобіжних захід є недостатнім у даному випадку.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, та наявність достатніх підстав, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжних захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, недоведеність прокурором у судовому засіданні недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, які могли б слугувати підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у відношенні підозрюваного, що буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного декілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду та покласти на нього такі обов`язки:

1)не відлучатися із м. Охтирка без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Строк дії обов`язків до 27.07.2023.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Слідчий суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1