Справа № 333/6543/22
Провадження № 1-кп/333/401/23
ВИРОК

Іменем України

22 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі спеціального судового провадження в залі суду в м.Запоріжжі кримінальне провадження №0002364 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гамівка, Приазовського району, Запорізької області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимого, який не є особою, щодо якої здійснюється особливий порядок кримінального провадження, передбачений ст.. 480 КПК України, за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.7 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з Конституцією України - Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент російської федерації володимир путін та інші невстановлені на цей час представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів зс рф на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

Так, 24.02.2022 на виконання наказів вищого військового керівництва військовослужбовці збройних сил російської федерації шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі і м. Мелітополь Запорізької області, яке було фактично захоплено та окуповано 26.02.2022.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

15.03.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 14.03.2022 №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

21.04.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 18.04.2022 №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

22.05.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

15.08.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 12.08.2022 № 873/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

16.11.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб, який діє по теперішній час.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 листопада 2022 року» (в редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 17.11.2022 року №273), Мелітопольська міська територіальна громада разом із всіма сільськими та селищними територіальними громадами Мелітопольського району внесена до вказаного переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Так, ОСОБА_6 , не пізніше 03.03.2022 (більш точна дата та час не встановлені), знаходячись на території окупованого зс рф м. Мелітополь Запорізької області, будучи колишнім співробітником органів МВС України (у період з 31 липня 2006 року по 08 лютого 2012 року обіймав посади в підрозділах ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, та з 13 червня 2014 року по 06 листопада 2015 року в батальйоні патрульної служби міліції особливого призначення «Скіф» ГУМВС України в Запорізькій області), який має відповідний досвід роботи в правоохоронних органах, діючи умисно, всупереч вимог діючого законодавства України, прийняв пропозицію невстановлених осіб, із числа представників окупаційної влади м. Мелітополь, та добровільно зайняв посаду керівника підрозділу патрульної служби, а саме «начальника ППС УВД по г. Мелитополю и Мелитопольскому району» у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території м. Мелітополь Запорізької області - так званій «народній міліції», який має назву «УВД по г. Мелитополю и Мелитопольскому району» та розташовується за адресою вул. Чернишевського, буд. 37.

Обіймаючи зазначену посаду з 03.03.2022 і по теперішній час, ОСОБА_6 здійснює свою протиправну діяльність в інтересах держави-агресора та з метою підтримання окупаційної влади у м. Мелітополь Запорізької області, окрім іншого, схиляє місцевих мешканців із числа колишніх і діючих співробітників органів Національної поліції та МВС України до незаконного співробітництва з окупаційною владою шляхом вступу до лав незаконного правоохоронного органу, організовує роботу патрульно-постової служби незаконного правоохоронного органу, затверджує та слідкує за виконанням графіків чергувань, на виконання вказівок співробітників фсб рф приймає участь у затриманнях проукраїнські налаштованих мешканців м. Мелітополь та організовує роботу т.зв. «группы быстрого реагирования», яка приймає участь у затриманні та проведенні незаконних обшуків у проукраїнські налаштованих місцевих мешканців.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.7 ст.111-1 КК України - добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

У судовому засіданні допит обвинуваченого ОСОБА_6 не здійснювався через проведення судового розгляду в порядку спеціального судового провадження на підставі ч.3 ст.323 КПК України, при цьому обвинувачений викликався до суду через засоби масової інформації у передбачений законом спосіб, однак у судове засідання не з`явився.

Судом встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення та судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Дослідивши під час спеціального судового провадження в судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується наступними доказами.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25.04.2022 р. «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 листопада 2022 року», Мелітопольська міська територіальна громада разом із всіма сільськими та селищними територіальними громадами Мелітопольського району включена до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) з 26.02.2022 р. по теперішній час.

Свідок ОСОБА_7 суду повідомив, що ОСОБА_6 знає як колишнього співробітника міліції, оскільки також з 2006 року перебував на службі в органах внутрішніх справ. Останній раз бачив ОСОБА_6 коли він перебував в полоні у окупаційних військ. 21.05.2022 року його з будинку забрали «днрвські» військові, побили, відвезли до блокпосту №2 де з Приазов`я до Мелітополя виїзд. Там його били, зав`язали очі, ноги, руки, тримали добу, після чого за ним приїхали так звані «поліцейські народної поліції Мелітополя», там був чоловік на ім`я ОСОБА_8 , який представився як «начальник карного розшуку» та два співробітника, яких він не знає. Вони відвезли його до міста Мелітополя до райвідділу поліції, там він був 8 днів, де його били, катували. Він утримувався в приміщенні на 2 поверсі в актовому залі, з великими вікнами. Кожного ранку з вікна він бачив службові збори так званих «поліцейських народної міліції міста Мелітополя» серед яких був ОСОБА_6 , він завжди був поряд з ОСОБА_9 , він також колишній співробітник поліції України, тому він його знає, оскільки перетинався по службі. ОСОБА_6 завжди був в строю під час цих зборів, одного разу він сам проводив ці збори, роздавав накази. Він бачив, що ОСОБА_6 був одягнений в чорний одяг, футболки, штани, але на ньому вже були шеврони «полиция россии», на ньому була георгівська стрічка. У ОСОБА_6 та інших так званих «поліцейських» були автомати АКМ. Він бачив, як ОСОБА_6 сідав та виходив з поліцейського автомобіля окупаційних військ. Під час досудового розслідування з ним проводились слідчі дії по впізнанню ОСОБА_6 по фотознімкам та відеозаписам.

Свідок ОСОБА_10 суду повідомив, що знає ОСОБА_6 знає близько 16 років, певний час вони дружили сім`ями. ОСОБА_6 працював в Державтоінспекції, потім перейшов в ДАІ м. Мелітополя, там він був командиром взводу. Але був звільнений зі служби у зв`язку з тим, що зловживав спиртними напоями. Потім працював в приватній компанії. В 2014 році заступив на службу в підрозділ міліції «Скіф», неодноразово їздив на територію Донецької області, Широкіне, ніс службу на блокпостах, одного разу приймав участь в боях, отримав контузію, після чого був направлений на лікування. Після лікування повернувся на службу, але знову почав зловживати спиртними напоями, тому його також звільнили. Працював водієм директора Мелітопольського молокозаводу. В цей час в відношенні ОСОБА_6 перебували розгляді кримінальні провадження за отримання хабара та вчинення ним у стані алкогольного сп`яніння дорожньо-транспортної пригоди, яка призвела до смерті потерпілого. Свідок перебував в місті Мелітополі на час вторгнення 24.02.2022 до 06.04.2022 року. В цей період ОСОБА_6 їздив на «співбесіду» до призначеного окупаційною владою «начальника народної міліції» ОСОБА_11 . Це йому відомо зі слів ОСОБА_12 , якого він знав особисто. Після того, як свідок виїхав, він неодноразово бачив ОСОБА_6 на відеороликах, коли він давав інтерв`ю як співробітник правоохоронного органу окупаційної влади. Влітку 2022 року він бачив відео зі ОСОБА_6 , де той був зазначений як начальник «патрульно-постової служби міста Мелітополя» разом зі своїм заступником ОСОБА_9 . Він в цьому інтерв`ю наголошував, що українська влада є нацистською, вітав окупаційні війська, призивав повертати «руські землі». Також йому відомо, що ОСОБА_6 приймав участь у незаконних обшуках родин воїнів АТО, ВСУ, співробітників поліції, які на той момент не виїхали з окупованої території та не перейшли на службу до окупантів. Він агітував співробітників поліції вступати на службу до окупантів. Він особисто бачив ОСОБА_6 через 3-4 дні після вторгнення окупаційних військ в м. Мелітополі, але з ним не спілкувався.

Відповідно до листа №1/478 від 19.09.2022 року Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області ОСОБА_6 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2005 року по 08.02.2012 р., з 19.06.2014 р. по 06.11.2015 р. на різних посадах.

З протоколу огляду від 20.10.2022 року судом встановлено, що під час огляду інформації, розміщеної у Всісвітній мережі Інтернет, а саме публікацій, розміщених у телеграм-каналі « Полиция Мелитополя » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 07.09.2022 року, на яких розміщена інформація стосовно командира ППС УВС по м. Мелітополь та Мелітопольському району при окупаційній владі рф ОСОБА_6 , виявлена публікація статті від 07.09.2022 р. 12 год. 22 хвил. з назвою «Следите за публикациями на канале, в ближайшее время выйдет интервью командира ППС УВД Мелитополя и Мелитопольского района ОСОБА_13 запорожскому телеканалу «ЗаTV». «С появлением полиции в городе рамного легче стало людям, потому что они увидели, что их охраняют, они увидели, что есть, кому защитить в нужный момент. Очень много жителей обращаются по разному поводу сейчас, очень много разных заявлений», до якої прикріплені фотографії та відеозапис, на якому висловлюється ОСОБА_6 . Також міститься публікація статті від 19.09.2022 року о 15-11 годині з назвою « Командир ППС Мелитополя жив и продолжает нести службу Прямая речь ОСОБА_6 », до якої прикріплений відеозапис, на якому висловлюється ОСОБА_6 .

З протоколу огляду від 07.11.2022 року судом встановлено, що в Телеграм-каналі « Полиция Мелитополя » за адресою « ІНФОРМАЦІЯ_5 »міститься повідомлення від 25.10.2022 року о 13-00 год. із текстом «Что обнаружено в тайнике киевских нацистов Ликвидация украинского арсенала - кадры работы саперов Новости о работе правоохранительных органов в проекте запорожского телевидения совместно с УВД по Мелитополю и Мелитопольскому району «Территория закона». Під час огляду відеозапису встановлено, що на 05 хвилині 20 секунді на відеозаписі з`являється ОСОБА_6 , якого представлено, як «начальника ППС УВД по городу Мелитополю и Мелитопольскому району» та який дає інтерв`ю відносно проведення навчальних стрільб співробітниками так званої «народної міліції» в м. Мелітополь.

З протоколу про результати зняття інформації з електронних телекомунікаційних мереж від 28.06.2022 року та протоколу огляду предмету від 02.08.2022 року та додатків до них, судом встановлено, що ОСОБА_6 з різними абонентами протягом 02.05.2022 року - 29.05.2022 року веде розмови, за змістом яких вбачається, що він організовує роботу служби незаконного правоохоронного органу, затверджує та слідкує за виконанням графіків чергувань тощо.

Відповідно до листа №1955/42-07/02-22 від 18.10.2022 Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо виконання доручення слідчого в рамках виконання доручення по кримінальному провадженню №№0002364 встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 позивний «Дест» мешкає в м. Мелітополь, та приступив до виконання своїх обов`язків на посаді «начальника ППС УВД Мелитополя»

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначений КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

У ряді складів кримінальних правопорушень, у тому числі, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України важливе значення має добровільність (якщо особа здійснювала відповідні дії не добровільно, а під примусом (байдуже яким), склад правопорушення відсутній).

Наведеними вище доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема дослідженими судом фото та відеоматеріалами, здобутими в результаті оглядів мережі Інтернет, встановлено зображення ОСОБА_6 у форменому військовому одязі, що вільно виступає на різного роду заходах, надає інтерв`ю засобам масової інформації окупаційної влади, ідентифікуючи себе як представника правоохоронного органу окупаційної влади, а також за характером телефонних розмов з різними абонентами з побутових питань та питань служби у так званому правоохоронному органі окупаційної влади підтверджується беззаперечне свідчення невимушеності його поведінки, відсутності будь-якого примусу щодо нього, а відтак, і цілковитої добровільності його дій.

Окрім того, окупація території міста Мелітополя та встановлення на цій території окупаційних органів влади, мала відкритий характер, а тому ОСОБА_6 , перебуваючи на службі в органах внутрішніх справ України протягом майже 9 років , відповідно, маючи достатнього рівня спеціальний знань в галузі права, очевидно усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні наведені вище письмові докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, судом поза розумним сумнівом, достовірно встановлено, що ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими та недостовірними. Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.

Органом досудового розслідування правильно кваліфіковані дії ОСОБА_6 за ч.7 ст.111-1 КК України - добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_6 відсутні.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного.

Так, ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має трьох неповнолітніх дітей, мешкає на тимчасово окупованій території України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах та органах державної влади, з конфіскацією всього належного йому майна, що на думку суду буде відповідати принципам та меті призначення покарання.

Приймаючи рішення про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах та органах державної влади, суд враховує, що вказане додаткове покарання є обов`язковим у санкції вказаної статті.

Крім того, ОСОБА_6 скоїв злочин, об`єктом якого є основи національної безпеки України. Обвинувачений своїми діями фактично вчинив злочин проти незалежності, суверенітету та територіальної цілісності нашої держави.

Також, суд при прийняття рішення також враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст. 55 КК України.

З вказаних правових висновків вбачається, що не є перешкодою для призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та обставина, що обвинувачений на момент ухвалення вироку не працює на певній посаді та не проводить діяльність, з використанням можливостей якої (яких) він вчинив кримінальне правопорушення.

В даному випадку вважаю, що буде справедливим та співмірним покарання особі, яка визнана винуватою у державній зраді, яке унеможливить певний період часу у майбутньому бути представником державної влади в Україні.

Крім того, санкцією ч.7 ст.111-1 КК України передбачена можливість призначити додаткове покарання таке як конфіскація майна, враховуючи, що встановлено право власності ОСОБА_6 на рухоме майно - автомобіль, тому слід призначити ОСОБА_6 додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.12.2022 р. відносно ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який до набрання вироком законної сили суд вважає за доцільне залишити без змін.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2022 р. на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat» 2008 року випуску днз НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 накладено арешт. Враховуючи, що санкцією ч.2 ст.111 КК України передбачена конфіскація майна, суд вважає необхідним арешт на рухоме майно не скасовувати.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах та органах державної влади строком на 15 років, з конфіскацією всього належного йому майна.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити захиснику та прокурору.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, згідно з положеннями статті 297-5 КПК України, та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1