Суддя ОСОБА_1
Справа № 636/1909/20
Провадження № 1-кп/644/164/23
УХВАЛА

Іменем України

14 червня 2023 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0000271 від 08.03.2020 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , 2000 року народження, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з обвинувальним актом, складеним у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Захисником ОСОБА_4 заявлені клопотання про проведення одночасного допиту свідка ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 , визнання доказів недопустимими та призначення комплексної судової психологічної експертизи.

Вислухавши прокурора та представника потерпілої, які заперечували проти їх задоволення, обвинуваченого та його захисника, які клопотання підтримали, вивчивши матеріали судового провадження, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягають. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Захисником ОСОБА_4 заявлено клопотання про призначення одночасного допиту свідка ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 . Клопотання обґрунтовано тим, що в судовому засіданні свідок надав суперечливі покази в частині кількості ударів, нанесених обвинуваченим потерпілій, які не співпадають з показами обвинуваченого та показами, наданими свідком під час проведення слідчого експерименту з його участю.

Відповідно до ч. 15 ст. 352 КПК України суд має право призначити одночасний допит двох чи більше вже допитаних учасників кримінального провадження (свідків, потерпілих, обвинувачених) для з`ясування причин розбіжності в їхніх показаннях, який проводиться з урахуванням правил, встановлених частиною дев`ятою статті 224 цього Кодексу.

Суд зазначає, що свідок ОСОБА_7 був безпосередньо допитаний у судовому засіданні, яке відбулося 15.06.2023 в приміщенні суду. У цьому судовому засіданні були присутні обвинувачений та його захисник, які мали можливість задавати свідку питання з метою усунення протиріч, які містилися в його показах. Обвинувачений ОСОБА_6 жодних заперечень проти показів свідка не висловлював, а його захисник реалізував своє право перехресного допиту свідка. Повторний допит свідка лише призведе до необґрунтованого затягування розгляду справи. За таких обставин суд вважає, що підстави для повторного допиту свідка одночасно з обвинуваченим, - відсутні.

Стосовно наявності внутрішніх протиріч у показах свідка ОСОБА_7 , то вони можуть бути усунути судом самостійно, виходячи з аналізу усієї сукупності зібраних у справі доказів, у тому числі, показів потерпілої та інших свідків, а також висновків судово - медичного експерта.

Захисником ОСОБА_4 заявлено клопотання про визнання доказів недопустимими, в якому вона просить визнати недопустимим доказом скріншоти (знімки з екрану) листування потерпілої ОСОБА_5 із користувачами з назвами акаунтів « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_9 », яке здійснювалося у соціальній мережі Instagram. Клопотання мотивовано тим, що неможливо ідентифікувати особу, яка надіслала ці повідомлення, а також слідчим було порушено процедуру отримання цих доказів, оскільки відсутній протокол їх огляду слідчим та визнання речовими доказами.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч. 1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 99 КПК, до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених ч. 1 ст. 99 КПК, можуть належати матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні).

Суд вважає, що заявлене клопотання про визнання доказів недопустимими задоволенню не підлягає, оскільки надані потерпілою органу досудового розслідування у паперовому вигляді роздруківки скріншотів, не є речовими доказами, а тому процесуальне оформлення їх протоколом огляду та визнання речовими доказами положеннями КПК України не передбачено. Що ж стосується їх доказового значення для підтвердження або спростування обвинувачення, то зазначене питання буде вирішено судом при ухваленні рішення за результатами розгляду обвинувального акту.

Захисником ОСОБА_4 заявлено клопотання про призначення комплексної судової психологічної експертизи для встановлення психологічного стану обвинуваченого під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та його індивідуально - психологічних особливостей. Клопотання вмотивовано тим, що органом досудового розслідування не досліджувалися обставини спрямованості дій обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, не вивчалося питання умислу, з яким він діяв. Обвинувачений не заперечує факту завдання потерпілій тяжких тілесних ушкоджень після конфлікту, який у них відбувся, проте ці дії були вчинені ним у стані сильного хвилювання та емоційної напруги, він ніколи не бажав смерті потерпілій та не мав наміру її вбивати.

Відповідно до положень ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Слід зазначити, що під час встановлення вини та її змісту в кожному конкретному випадку суд виходить з того, що вона об`єктивно існує в реальній дійсності, та встановлює її на підставі аналізу всіх зібраних у справі доказів.

Ознаки суб`єктивної сторони вчинених кримінальних правопорушень, особливості психічного ставлення засудженого до вчинених діянь і їх наслідків, встановлюються судом на підставі об`єктивної сторони кримінального правопорушення, характеру вчиненого діяння та об`єктивно-предметних умов його вчинення, на підставі встановлених судом фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, що закріплені належними і допустимими доказами, зібраними в порядку, передбаченому КПК, та оціненими відповідно до вимог ст. 94 КПК.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку.

Суд вважає, що зібрані матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів, які дозволять суду встановити фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, і на їх підставі визначити форму вини та вид умислу, з яким вони були вчинені, а також мету, на досягнення якої були спрямовані, а тому в залученні експерта для їх з`ясування необхідності немає.

Керуючись ст. ст. 94, 242, 352, 359 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотань захисника ОСОБА_4 про проведення одночасного допиту свідка ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 , визнання доказів недопустимими та призначення комплексної судової психологічної експертизи - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_10