Справа № 442/2075/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/418/23 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 березня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрогобич Львівської області, з середньою освітою, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.12.2022 за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим стоком 2 роки, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

оскарженим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

Вирішено питання речових доказів, судових витрат та арештованого майна.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 , 24 лютого 2023 орієнтовано о 18.00 год., по вул.Стрийській 130 в м.Дрогобич Львівської області, на автобусній зупинці, під лавкою, незаконно придбав, шляхом знахідки, прозорий зіп-пакет із вмістом кристалічної речовини білого кольору та зберігав такий при собі у кишені лівого рукава куртки без мети збуту. Даний пакет після поверхневого огляду ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . У подальшому даний пакет було вилучено дізнавачем СД Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_12 з метою експертного дослідження.

Згідно висновку експерта від 20.03.2023 року № СЕ-19/109-23/2878-НЗПРАП зазначена вище кристалічна речовина білого кольору є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, загальною масою 0,4271 грама, що згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Не погоджуючись із оскарженим вироком суду, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.03.2023 щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 29.12.2022, яким ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, та призначити остаточне покарання у вигляді 5 років 3-х місяців позбавлення волі.

В мотивах апеляційної скарги прокурор зазначає, що не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає, що зазначене судове рішення суду першої інстанції є незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції, 29.12.2022 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області стосовно ОСОБА_7 постановлено обвинувальний вирок, яким його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання із іспитовим строком 2 роки. В той же час, кримінальне правопорушення за вироком суду від 31.03.2023, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_7 вчинено 24.02.2023, тобто після постановлення вироку від 29.12.2022.

Проте, всупереч вказаним вище вимогам закону, Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області не призначено ОСОБА_7 з урахуванням вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.12.2022, остаточне покарання за сукупністю вироків згідно з правилами, передбаченими в частині першій ст. 71 КК України.

Таким чином, Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області при призначенні ОСОБА_7 покарання не застосував закон, який підлягає застосуванню (ч. 1 ст. 71 КК України), що відповідно до ст. 413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КК України - підставою для скасування вироку суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення прокурора ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечили проти апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 не дотримано в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними належним чином в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Щодо призначеного судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Статтею 65 КК України визначено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції, 29.12.2022 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області стосовно ОСОБА_7 постановлено обвинувальний вирок, яким його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання із іспитовим строком 2 роки. В той же час, кримінальне правопорушення за вироком суду від 31.03.2023, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_7 вчинив 24.02.2023, тобто після постановлення вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.12.2022.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із доводами прокурора про те, що всупереч вказаним вище вимогам закону, Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області не призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків, з урахуванням вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.12.2022, за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України.

Зазначених обставин суд першої інстанції не врахував, внаслідок чого допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КК України, є підставою для скасування вироку суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню або застосування закону, який не підлягає застосуванню, неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Згідно з п. п. З, 4 ч. ч. 1,2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та застосування судом закону, який не підлягає застосуванню.

Згідно зі ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вироку разі необхідності застосування більш суворого покарання.

За таких умов колегія суддів повністю погоджується з позицією прокурора про необхідність скасування вироку суду першої інстанції і постановлення нового вироку. Доводи прокурора про те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність є підставними та такими, що заслуговують на увагу.

Однак, призначаючи обвинуваченому покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння у розслідуванні вчиненого злочину, та вважає за необхідне призначити покарання, яке буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових злочинів, а саме покарання у виді 2-х місяців арешту з урахуванням положень ст.ст. 50, 65 КК України.

Враховуючи вище наведене, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 підлягає задоволенню частково, а вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України скасуванню в частині призначення покарання з постановленням нового вироку.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 420, ч. 15 ст. 615 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_13 задоволити частково.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.03.2023 щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.12.2022, яким ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, та призначити остаточне покарання у вигляді 5 років 2-х місяців позбавлення волі.

У решті вирок суду залишити без змін.

Касаційна скарга на вирок може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою - у той самий строк з дня отримання копії такого вироку.

Копія вироку вручити негайно після проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4