490/2146/22 01.08.2023
н/п 1-кп/490/315/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2146/22
У Х В А Л А

01 серпня 2023 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

під час проведення у режимі відеоконференції відкритого судового засідання по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001166 від 06 жовтня 2022 року, яке об`єднане з кримінальним провадженням за №0000577 від 05 травня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрального районного суду м.Миколаєва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , в обґрунтування якого зазначила, що ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу, залишаються та можуть зашкодити виконанню обвинуваченою процесуальних обов`язків. Зокрема, запобігання спробам з боку обвинуваченої переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування до ОСОБА_3 іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належне виконання нею процесуальних обов`язків обвинуваченої. Подане клопотання підтримала та просила задовольнити.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 залишив вирішення клопотання прокурора на розсуд суду та зазначив, що станом на сьогоднішній день його підзахисна фактично вже відбуває покарання за вироками судів, а тому зазначені прокурором ризики є необґрунтованими.

Обвинувачена ОСОБА_3 проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечувала.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора та оглянувши матеріали судової справи, суд приходить до наступного.

Так, ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 22 березня 2023 року відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001166 від 06 жовтня 2022 року обрано запобіжний у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 130 000 гривень та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 29 червня 2023 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27 серпня 2023 року включно та з можливістю звільнення ОСОБА_3 під заставу на умовах, визначених ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 22 березня 2023 року.

Відповідно ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, ст.17 Закону України від 23.08.2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України").

На думку суду, обраний відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченої, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що їй інкримінуються, та не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім цього, суд враховує, що відповідно до правової позиції викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, однак, в даному випадку, для зміни запобіжного заходу на більш м`який відсутні підстави.

Разом з тим, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання у відношенні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неї судом не встановлено.

Так, суд вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких вона обвинувачується і щодо яких останній органом досудового розслідування пред`явлене обвинувачення. Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 з огляду на тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання її винуватою у інкримінованих злочинах, зможе ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення (ризик переховування), незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

На наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, вказує те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушеннях, а тому, усвідомлюючи тяжкість інкримінованих їй злочинів, будучи обізнаною про покарання, яке загрожує їй в разі визнання винною за вироком суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності може виїхати за межі України, в тому числі, на непідконтрольні на даний час Україні території. Крім того, ОСОБА_3 раніше неодноразово судима за вчинення умисних корисних кримінальних правопорушень, на теперішній час має не зняту та непогашену судимість, відносно неї на розгляді районних судів м.Миколаєва перебувають понад 3 обвинувальних акти, що свідчить про те, що вона на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила, а тому й надалі може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. Вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 03.07.2023 року ОСОБА_3 визнано винною за ч.2 ст.185 КК України та на підставі ч.4 ст.70, ст.ст.70, 72 КК України призначено їй покарання у виді 2 років 5 місяців позбавлення волі (судова справа №488/4944/19); вирок не набрав законної сили. Також, ОСОБА_3 , будучи обізнаною про місце роботи свідків у вказаному кримінальному провадженні, які на теперішній час не допитані безпосередньо судом, може незаконно впливати на них з метою зміни свідчень на свою користь та з метою уникнення покарання.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_3 незаміжня, малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працює, не має постійного та стабільного джерела прибутку, що вказує на відсутність у обвинуваченої міцних соціальних зв`язків, а також стан її здоров`я (відсутність даних щодо неможливості перебування в умовах державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" за станом здоров`я).

За сукупності таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та її належну поведінку.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст.177, 178, 183, 194, 197, 331, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 - задовольнити.

Обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" строком на 60 днів, а саме до 29 вересня 2023 року включно, та з можливістю звільнення під заставу на умовах, визначених ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 22 березня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1