ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

10 травня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про відмову від захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

встановив:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2020 року за №0000045 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 після відмови судом в задоволенні клопотання про відмову від захисника, заявила суду, що взагалі відмовляється від послуг захисника і буде здійснювати свій захист самостійно, оскільки її не хоче щоб її захист здійснювала захисник ОСОБА_4 .

Захисник ОСОБА_4 пояснила суду, що надає ОСОБА_5 правову допомогу у повному обсязі шляхом надання роз`яснень та скерування всіх дій у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, спрямованих на правовий захист обвинуваченої.

Прокурор висловив думку, що в такому випадку відмова обвинуваченої від захисника не може бути прийнята судом, оскільки така її відмова ґрунтується не на добровільності, а на незгоді обвинуваченої з рішеннями суду, прийнятими за її попередніми клопотаннями.

Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, оцінивши доводи відмови обвинуваченої від захисника та подальшого самостійного здійснення свого захисту у суді, приходить до наступних висновків.

Забезпечення права на захист підозрюваного, обвинуваченого, засудженого і виправданого у кримінальному провадженні - одна з найважливіших державних гарантій захисту прав і свобод людини та громадянина, закріплених ст. 59, ч. 2 ст. 63, 10 п. 5 ч. 3 ст. 129 Конституції України та міжнародними актами, які становлять національне законодавство, щодо прав людини і основоположних свобод (ст. 11 Загальної декларації прав людини; ч. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права; ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У статті 20 КПК, що розкриває зміст забезпечення права на захист як загальної засади кримінального провадження, закріплено право підозрюваного, обвинуваченого, виправданого, засудженого на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення; право збирати і подавати докази; брати особисту участь у кримінальному провадженні; користуватись правовою допомогою захисника; реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК. На підставі положень ст. 48 КПК захисник може у будь-який момент бути залучений підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні.

За змістом ст. 54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його. Якщо підозрюваний, обвинувачений наполягає на відмові від захисника, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані організувати зустріч захисника з підозрюваним, обвинуваченим. У разі якщо підозрюваний, обвинувачений особисто та безпосередньо повідомляє захиснику про небажання мати захисника, заміну захисника після конфіденційної розмови із захисником, така відмова або заміна фіксується у протоколі процесуальної дії або журналі судового засідання

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ сформульованій, зокрема, в рішенні від 16 грудня 2010 року у справі «Боротюк проти України», у п. 80 цього рішення ЄСПЛ зазначив, що: «ані буква, ані дух ст. 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися (увідкритий чи мовчазний спосіб) від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови». Також у п. 65 рішення ЄСПЛ від 15 листопада 2012 року у справі «Єрохіна проти України» ЄСПЛ вказав: «перед тим, як вважати обвинуваченого таким, що відмовився від важливого права за ст. 6 Конвенції, з огляду на непрямі ознаки його поведінки слід переконатися, що він міг розумно передбачити наслідки своєї поведінки»

Виходячи з пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення в цьому кримінальному провадженні, участь захисника не є обов`язковою, а тому, реалізуючи своє право на захист, обвинувачена дійсно може обрати спосіб захищати свої права та інтереси самостійно, що не заборонено кримінальним процесуальним законом, не є порушенням її конституційних прав та свобод. Проте, на переконання суду в такому випадку відмова від захисника, призначеного державою має бути безумовною, тобто має бути виражена у недвозначній формі.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 заявила суду, що взагалі відмовляється від послуг захисника і буде здійснювати свій захист самостійно, однак її відмова від захисника, призначеного державою не переконала суд, що вона є безумовною, оскільки виражена у недвозначній формі і, причиною такої відмови було те, що вона не хоче щоб її захист здійснювала захисник ОСОБА_4 з особистих міркувань.

За таких обставин, з огляду на участь захисника, призначеного за клопотанням обвинуваченої, протягом всього судового провадження, непрямі ознаки поведінки обвинуваченої щодо відмови від захисника, суд дійшов переконання, що обвинувачена не передбачає наслідки своєї відмови від призначеного захисника не маючи іншого, а відтак не приймає таку її відмову.

Керуючись ст.ст. 54, 369-372, 376 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про відмову від захисника ОСОБА_4 -відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 12 травня 2023 року о 10:00 годині в залі судового засідання Приморського районного суду м. Одеси №106.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/12778/20

Номер провадження № 1-кп/ 522/1285/23

Головуючий суддя - ОСОБА_1