КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/3148/2023 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

25 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №70000108 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 15 березня 2023 у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.03.2004 за ч.4 ст.187, ч.2 ст.121, ч.5 ст.186, ч.5 ст.186, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ч.2 ст.289, ст.70 КК України на 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13.09.2005 вирок змінено, перекваліфіковано ч.3 ст.186 КК України на ч.2 ст.185 КК України та засуджено ч.4 ст.187, ч.2 ст.121, ч.5 ст.186, ч.5 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.186, ч.2 ст.289, ст.70 КК України на 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 26.01.2016 по відбуттю строку покарання,

- вироком Московського районного суду м. Харків від 21.12.2017 за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 15.03.2023 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту затримання, тобто з 04.10.2022 року, зарахувавши в строк покарання час перебування під вартою з 05.07.2021 по 06.07.2021.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без зміни.

Вирішено долю щодо речових доказів.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 05.07.2021 близько о 11 год. 40 хв., перебуваючи на Центральному залізничному вокзалі «ст. Київ - Пасажирський», що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, неподалік ескалатору, помітив незнайому йому жінку, ОСОБА_8 , яка тримала в обох руках дві валізи, на спині висів рюкзак, та зрозумівши,, що самостійно не зможе спустити весь багаж до низу, залишила дві валізи на другому поверсі поблизу ескалатора, в цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до залишених валіз потерпілої ОСОБА_8 та непомітно для оточуючих викрав валізу марки «Wings», червоного кольору, вартістю 1600 грн., в середині якої знаходились особисті речі (одяг), які матеріальної цінності для останньої не становлять, а також лікарський засіб в банці об`ємом 120 мл., марки «IMMULANT» Surup, в кількості 3 шт., загальною вартістю 443 EGP, згідно курсу НБУ станом на 05.07.2021 становить 775,25 грн., утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_6 , направився по ескалатору до виходу з приміщення Центрального залізничного вокзалу «ст. Київ - Пасажирський», тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 2375,25 грн.

Дії ОСОБА_6 судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 15.03.2023 пом`якшити та призначити покарання у виді арешту, строком на 6 місяців.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції проведено розгляд кримінального провадження у відсутність потерпілої та свідків. А також апелянт зазначає, що злочин було скоєно у 2021 році, і після цього жодного нового злочину ним скоєно не було.

Крім того, апелянт вказує, що посилання прокурора, щодо його переховування від суду не відповідає дійсності, оскільки він не був проінформований з проводу розгляду справи, повісток за своїм місцем проживання він не отримував. Спочатку повномасштабного вторгнення був вимушений виїхати з місця бойових дій до м. Черкас, де працював неофіційно, допомагаючи нашим Збройним Силам України вантажити мішки з піском для укріплення адміністративних будівель, де він і дізнався, що перебуває у розшуку.

Також апелянт просить врахувати суд, що він визнає вину і кається та готовий відпрацювати за свій злочин на відбудові нашої країни.

Потерпіла ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили. При цьому, інший захисник - адвокат ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_6 направив до суду клопотання про долучення до матеріалів справи даних щодо стану здоров`я обвинуваченого та свої повноваження. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти розгляду справи у відсутність захисників, при цьому пояснивши, що захисник ОСОБА_10 з м. Черкас і участі у розгляді справи брати не буде, а тому враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, судове засідання проведено у відсутність учасників, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності, які за згодою учасників судового провадження досліджувались у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому, згідно із ч. 2 ст. 394 КПК України апеляційному оскарженню і перегляду не підлягають та учасниками судового провадження не оспорюються.

Що стосується призначеного покарання, справедливість якого оскаржує ОСОБА_6 , то слід зазначити, що згідно із ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним злочину, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, характеризуючі дані про його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини. Так, судом першої інстанції враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, є особою раніше неодноразово судимою за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, притягується до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих кримінальних правопорушень, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, на момент вчинення не працював, характеризується посередньо, не одружений, відношення до вчиненого. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд першої інстанції визнав і врахував - щире каяття, до обставин, що обтяжують покарання відніс рецидив злочинів. Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в межах, установлених санкцією інкримінованої йому статті, відповідно до положень КК України.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки саме таке покарання відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, з огляду на вимоги ст. 50 КК України, узгоджується із загальними засадами закону України про кримінальну відповідальність, відповідає основній меті покарання, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Що стосується тверджень обвинуваченого в апеляційній скарзі, про те, що розгляд справи було проведено без потерпілої та свідків, то колегія суддів зауважує, що сторони кримінального провадження, зокрема, і сам обвинувачений в суді першої інстанції не заявляли клопотань з приводу допиту свідків чи потерпілої, адже не оспорювали фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, і як наслідок, не оспорювали зібрані під час досудового розслідування докази, у зв`язку з чим, за згодою учасників судового провадження і було проведено розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Окрім того, як слідує з матеріалів справи обвинувачений в суді першої інстанції не заперечував щодо розгляду справи за відсутності потерпілої. Також і в апеляційній інстанції обвинувачений, вважав за можливе слухати справу у відсутність потерпілої, яка будучи належним чином повідомленою про день час та місце апеляційного розгляду не з`явилась. За наведеного, твердження обвинуваченого про здійснення судового розгляду у відсутність свідків та потерпілої, колегія суддів до уваги не бере.

Посилання обвинуваченого на незадовільний стан здоров`я - епілепсію, а також на те, що він не знав, що перебуває у розшуку,як на підстави для пом`якшення покарання, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки зазначені обставини не є такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Крім того, як правильно встановив суд першої інстанції, систематичність вчинення ОСОБА_6 корисливих кримінальних правопорушень,свідчить про його стійке небажання стати на шлях виправлення, а також про схильність ОСОБА_6 до скоєння злочинів, що на переконання колегії суддів, виключає можливість призначення йому більш м`якого покарання.

Суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання дотримався вимог кримінального закону, врахував всі, передбачені ним обставини у їх сукупності, і підстав для пом`якшення покарання, як про це ставить питання обвинувачений, колегія суддів не вбачає.

Додаткових доводів, які б могли бути підставою для зміни вироку обвинуваченим до апеляційного суду не надано.

Істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які б ставили під сумнів правильність висновків суду, колегією суддів не встановлено

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_6 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 15.03.2023 щодо обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримаються під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4