Справа № 635/2413/23
Провадження №1-кп/635/203/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

сторона обвинувачення - прокурор ОСОБА_3

сторона захисту - обвинувачений ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лисичанськ Лисичанського району Луганської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, неодружений, не працевлаштований, раніше засуджений 28 липня 2000 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 3 ст.140, ст. 44 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України (1960 року), з відстрочкою виконання вироку на 2 роки, штраф 200 гривень; 25 грудня 2000 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст.140, ст. 43 КК України (1960 року) до 3 років 06 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 29 грудня 2001 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 2 місяці 13 днів; 24 лютого 2003 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 3 ст.185, ст.15 ч. 2 ст. 289, ст. 69, ст. 70, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі; 27 червня 2003 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст.185, ст.70 ч.4 КК України до 1 року позбавлення волі, у строк відбування покарання зараховано строк з 09 січня 2003 року по 28 лютого 2003 року, звільнений 16 вересня 2006 року умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 1 день; 26 липня 2007 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 06 травня 2015 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 296 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовими строком 1 рік 06 місяців, 28 березня 2016 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця обмеження волі, звільнений 24 червня 2019 року за відбуттям строку покарання; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24 лютого 2022 року, пункту №31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено воєнний стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.

В середині червня 2022 року, більш точного часу досудовим розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно проник до приміщення підприємства за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу через вхідні двері, впевнився в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав 2 покривала стьобаних синтетичних, вартістю 360,00 гривень за одиницю; 2 подушки з написом на етикетці «Leleka Texstile» Premiym Qualiti, Біо пух Преміум, вартістю 257,00 гривень за одиницю. Після чого, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1234,00 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленим обвинуваченням повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, щодо обставин його вчинення дав пояснення, як це зазначено у вироку та підтвердив, що дійсно в червні 2022 року проник до приміщення підприємства за адресою: АДРЕСА_3 , скористався тим, що за його діями ніхто не спостерігає та таємно викрав 2 покривала та 2 подушки; після цього залишив територію підприємства та розпорядився викраденим майном на власний розсуд залишив у своєму користуванні, оскільки у зимовий період необхідно було зігріватись.

З урахуванням такої позиції обвинуваченого, суд за згодою учасників судового провадження, в тому числі письмової заяви потерпілого, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , оголошенням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, неодружений, не працевлаштований, раніше засуджений, за місцем проживання характеризується задовільно, на профілактичному обліку відділення поліції не перебуває.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, тому суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статті закону, яка передбачає відповідальність за злочин, але з урахуванням особи обвинуваченого, який свою вину визнав в повному обсязі, щиро покаявся у вчиненому, має постійне місце проживання де проживає фактично, потерпілий претензій матеріального характеру не має і у заяві вказав, що відмовляється від подання цивільного позову, незважаючи, що обвинувачений раніше був засуджений, але повністю відбув строк призначеного покарання і в теперішній час не має негативної характеристики за місцем проживання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України звільняє обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи № 18/02-2023 від 23 лютого 2023 року відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку в 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки в силу ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи та відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: покривало стегане синтетичне синього кольору з візерунком, розмірами: 140*205 см., в кількості 1 одиниця; покривало стегане синтетичне різнокольорове з візерунком, розмірами: 140*205 см., в кількості 1 одиниця; подушка розміром: 70*70 см., світлого кольору з дрібним візерунком на якій мається етикетка з надписом «Leleka Texstile»; подушка розміром: 70*70 см., світлого зеленого кольору з дрібним візерунком на якій мається етикетка з надписом «Leleka Texstile», які передані на зберігання за квитанцією № 2313 - повернути ОСОБА_5 .

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1