Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/689/23
Провадження № 1-в/553/213/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника установи виконання покарань ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» справу за клопотанням засудженого ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним клопотанням про умовно-дострокове звільнення, яке мотивує тим, що вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 25.07.2019 він визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді 4 роки 2 місяці позбавлення волі. Посилаючись на своє розкаяння у вчиненому та доведення своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь час відбування покарання свого виправлення, прохає застосувати до нього умовно-дострокове звільнення в порядку ст.81 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримав повністю та прохав звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.

Представник установи відбування покарання у вирішенні справи покладався на розсуд суду, просив врахувати що засуджений має незняте та непогашене стягнення за порушення порядку відбування покарання.

Прокурор звернувся до суду із заявою про неможливість прибуття до суду.

Відповідно до ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Враховуючи, що участь учасників судового розгляду під час вирішення заявленого засудженим клопотання не визнавалась обов`язковою, з метою дотримання права особи на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд вказує, що не прибуття в судове засідання учасника не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, присутніх в судовому засіданні, дослідивши надані матеріали та особову справу засудженого, суд зазначає про наступне.

Вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 25.07.2019 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та на підставі ст.71 КК України йому призначено покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці. Строк відбування покарання відраховано з моменту затримання 25.07.2023.

Вказаний вирок суду набрав чинності 25.08.2019.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 23.08.2022, яка набрала законної сили 31.08.2022, у задоволенні клопотання ОСОБА_4 було відмовлено.

Відповідно до ч.2 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув, визначений цією нормою строк покарання.

Правова конструкція ст. 81 КК України дає надію засудженому на можливість дострокового звільнення від відбування призначеного судом покарання і стимулює його до зразкової поведінки і сумлінного ставлення до праці як обов`язкових умов для застосування такого звільнення.

Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як визначено статтею 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснив про необхідність під час розгляду даного питання ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ст.9 КВК України добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого.

Як убачається з приєднаних до справи матеріалів та матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_4 прибув до ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№64)» 18.09.2019, початок строку відбування покарання відраховано з 25.07.2019, кінець строку покарання 25.09.2023.

Згідно із наданою характеристикою засудженого ОСОБА_4 , останній за період перебування у ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.

З 18.09.2019 засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)».

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_4 від 08.06.2023, затвердженої начальником ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», останній за період відбування покарання в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» характеризується нестабільною поведінкою, за допущені порушення встановленого порядку відбування покарання п`ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі один раз поміщався до ДІЗО, одне стягнення є не знятим та непогашеним. За рішеннями дисциплінарної комісії засуджений заохочувався десять разів. ОСОБА_4 працевлаштований на виробництві установи та долучається до робіт з благоустрою на відділенні установи. Засуджений намагається виконувати передбачені законом вимоги персоналу установи, до робіт з благоустрою ставиться задовільно, бере участь у програмам диференційованого виховного впливу, пройшов курси підготовки до звільнення, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними.

Рішенням комісії виправної колонії від 16.12.2020 у зміні умов тримання за відбуттям 1/3 строку покарання засудженому відмовлено, як особі, яка не стає на шлях виправлення.

Рішеннями комісії виправної колонії від 01.09.2021 у зміні умов тримання за відбуттям 1/2 строку покарання, а саме заміні невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому в порядку ст.82 КК України відмовлено, враховуючи подану засудженим заяву.

Термін застосування умовно-дострокового звільнення 05.05.2022. Рішенням комісії виправної колонії від 17.05.2022 у поданні матеріалів на умовно-дострокове звільнення було відмовлено як особі, яка не довела свого виправлення.

Згідно з оцінкою ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засуджений має середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення, складеною адміністрацією установи, ОСОБА_4 за період відбування покарання отримав десять заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку установи, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, та п`ять стягнень, а саме 20.09.2019 у виді попередження за відмову виконувати обов`язки чергового по дільниці КДІР, 27.09.2019 у виді догани за відмову виконувати обов`язки чергового по дільниці КДІР, 09.05.2022 у виді суворої догани за зберігання заборонених предметів, 26.08.2022 у виді догани за порушення вимог зобов`язання користування планшетним комп`ютером, 19.05.2023 7 діб дізо за зберігання забороненого предмету. Стягнення накладене рішенням дисциплінарної комісії від 19.05.2023 станом на момент розгляду справи є не знятим та не погашеним.

Відповідно до довідки від 06.06.2023, заробітна плата засудженого за фактично відпрацьовані місяці роботи за період з жовтня 2019 року по травень 2023 року становить 6943,52 грн.

Вирішуючи заявлене засудженим ОСОБА_4 клопотання, суд вказує, згідно з положеннями ст.81 КК України, засуджений відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом, що свідчить про наявність передумови для розгляду питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення.

При цьому основним і вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

В основі висновку суду про виправлення засудженого має лежати аналіз даних про його поведінку та ставлення до праці за увесь період відбування покарання.

У даному випадку, хоча відбутий засудженим строк покарання і узгоджується з вимогами ч.3 ст.81 КК України, проте застосування положень ст.81 КК України не є виправданим, оскільки необхідність у подальшому відбуванні покарання не відпала і до моменту звільнення мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, наразі не досягнута.

Із встановлених судом обставин вбачається, що поведінка засудженого ОСОБА_4 протягом всього строку відбування покарання не була стабільною та послідовною, про що свідчить його характеристики, згідно з якими адміністрацією установи було визнано недоцільним застосування пільги в порядку ст.ст.100,101 КВК України та застосування умовно-дострокового звільнення. Крім того, згідно із наданими матеріалами, 19.05.2023 до засудженого було застосовано стягнення, яке наразі є не погашеним та не знятим.

Враховуючи наведені обставини, які свідчать про відсутність об`єктивного виправлення засудженого та відомостей про його особу, ставлення до вчиненого злочину, праці та додержання вимог режиму, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення, з огляду на що заявлене ним клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Ленінський районний суд м. Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1