Справа №463/3111/23
Провадження №1-кп/463/416/23
В И Р О К

Іменем України

10 серпня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові матеріали кримінального провадження № 0000140 від 08.11.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, українки, з вищоюосвітою, не заміжньої, військовослужбовця ВМКЦ Західного регіону у військовому званні солдат, раніше не судимої, проживаючої: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону, у порушення вимог ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи наміру назавжди ухилитись від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командира, 26.09.2022 близько 08.45 год. самовільно залишила Військово-медичний клінічний центр Західного регіону, що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та перебувала поза межами розташування території Військово-медичного клінічного центру Західного регіону до моменту добровільної явки, а саме 11.01.2023 10.00 год. до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що за адресою: вул. М. Кривоноса, 6, м. Львів, чим вчинила самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винність у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю та показала, що дійсно у військовому званні солдат дляпроходження військової служби за призовом під час мобілізації її було мобілізовано до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону. З особистих причин через зникнення без вісти її брата під час бойових дій на сході країни та спостереження за хворими військовослужбовцями, які з важкими ураженнями перебували на лікуванні у ВМКЦ ЗР, не отримавши дозволу командира, 26.09.2022 близько 08.45 год. вона самовільно залишила Військово-медичний клінічний центр Західного регіону, що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та перебувала поза межами розташування території Військово-медичного клінічного центру Західного регіону до моменту добровільної явки, а саме 11.01.2023 10.00 год. до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що за адресою: вул. М. Кривоноса, 6, м. Львів. У скоєному розкаялася, просила суворо її не карати

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого їй обвинувачення, сумнівів у добровільності її позиції немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеною винність обвинуваченої ОСОБА_4 у самовільному залишенні військової частини, вчиненому в умовах воєнного стану. Її дії кваліфіковані вірно за ч. 5 ст. 407 КК України.

Обираючи обвинуваченій покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, дані про її особу, зокрема, що вона раніше не судима, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні непрацездатних батьків.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , є щире каяття, сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що виправлення і попередження вчинення обвинуваченою нових кримінальних правопорушень можливо досягнути без ізоляції її від суспільства, тому їй слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення та звільнити від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України (в редакції на час вчинення кримінального правопорушення) з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України (в редакції на час вчинення кримінального правопорушення) звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом цього строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1