У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 , на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2022 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України;

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду в частині покарання змінити. Пом`якшити призначене йому покарання.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано до цього покарання невідбуту частину покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 9 грудня 2021 року та за сукупністю вироків остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_5 час його попереднього ув`язнення, а саме - період з 18 серпня 2022 року до дня набрання чинності цим вироком з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_5 у прибуток держави 9.112 грн. 94 коп.(дев`ять тисяч сто дванадцять грн. дев`яносто чотири коп.) витрат на проведення експертиз.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений вважає оскаржуваний вирок суду занадто суворим в частині призначеного покарання. Зауважує, що вину свою у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, всі викрадені речі повернув потерпілим, алкогольні напої та наркотичні засоби не вживає, має родину з якою проживає, з сусідами підтримує дружні стосунки. Вважає, що суд повинен був звернути увагу на доповідь органу пробації та призначити не таке суворе покарання.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що під час воєнного стану, в кінці березня 2022 року ОСОБА_5 , знаходячись на законних підставах в квартирі АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно вилучив належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки "neffos c9a (TP706A)", сірого кольору, серійний номер НОМЕР_1 вартістю 306,63 грн. Після цього, утримуючи вилучене при собі, з місця вчинення злочину ОСОБА_5 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_8 майнову шкоду у загальному розмірі 306 грн. 63 коп.

Окрім того, він же, знаходячись на законних підставах у будинку АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає наприкінці червня 2022 року (більш точну дату встановити не видалось за можливе) таємно вилучив належну ОСОБА_9 кутову шліфувальну машинку марки "Енергомаш" моделі "УШМ 90181" вартістю 790,00 грн., 03 липня 2022 року (точного часу встановити не видалось за можливе) таємно вилучив належні ОСОБА_9 : шуруповерт акумуляторний марки "Einhell AS-18-2GA Global" вартістю 533,33 грн.; дриль шурупокрутку марки "Forte" моделі "DS 450-2 VR" вартістю 600 грн.; електролобзик марки "Packard Spence" моделі "PSJS 80PA" вартістю 688 грн.; пластиковий кейс до електролобзика вартістю 200 грн.

На початку липня 2022 року (більш точну дату встановити не видалось за можливе) таємно вилучив належну ОСОБА_9 мультиварку марки "Domotec" моделі "MS7725" вартістю 756,75 грн. Після цього, утримуючи вилучене при собі, з місця вчинення злочину ОСОБА_5 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_9 майнову шкоду у загальному розмірі 3.568 грн. 08 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, скоєне в умовах воєнного стану.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені вказаного кримінального правопорушення.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.4 ст. 185 КК України є правильною і апелянтом не оспорюється. А тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України, вирок в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого, щодо суворості призначеного покарання, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру . Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 , вказуючи в апеляційній скарзі на те, що суд призначив йому явно несправедливе покарання та висуваючи вимогу про пом`якшення призначеного покарання, не наводить жодних мотивів про існування істотної диспропорції, неадекватності між визначеним судом розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке він просить призначити.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом першої інстанції призначено з дотриманням вимог ст. 65, 66, 67 КК України. Так, з урахуванням, особи обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку та воєнного стану, на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває, а також врахувавши характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, за відсутністю обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, визначена ч.2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст.71 КК України, належним чином вмотивувавши таке рішення у вироку.

Посилання обвинуваченого на те, що суд не взяв до уваги досудову доповідь органу пробації, є неприйнятними. Дослідивши досудову доповідь органу пробації, в якій рекомендовано обрати відносно ОСОБА_5 покарання, не пов`язане з позбавленням волі, суду першої інстанції у вироку навів мотиви з яких не приймає зазначені рекомендації. Так, врахувавши обставини вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, кількість епізодів, вчинення злочину в період іспитового строку, а також відомості, що характеризують особу обвинуваченого, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неможливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства. Слід також зазначити, що досудова доповідь носить рекомендаційний характер і це право суду, а не обов`язок слідувати вказаним рекомендаціям.

З огляду на наведене, призначене обвинуваченому покарання, на думку суду апеляційної інстанції, відповідає тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. З урахуванням цього, підстав вважати призначене ОСОБА_5 покарання таким, що не відповідає вимогам кримінального закону, апеляційний суд не вбачає.

Судом у відповідності до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання додержано вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, за принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Інших обставин, які б пом`якшували покарання або позитивно характеризували особу обвинуваченого, які б не були предметом розгляду та аналізу суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому покарання ґрунтується на положеннях ст. ст. 50 і 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання і є необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому вважати призначене покарання явно несправедливим через його суворість, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б стали підставою для зміни або скасування вироку, апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2022 року, стосовно ОСОБА_5 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: