Справа №577/4320/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/947/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 березня 2023 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313 КК України.

У судовому засіданні суду першої інстанції прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 2 місяці з раніше визначеними умовами та розміром застави 208 000 грн., з покладенням, у разі її внесення, на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, яке обґрунтовано тим, що строк попередньої ухвали, якою обвинуваченому було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою закінчується 16 березня 2023 року, а ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували як на час обрання вказаного запобіжного заходу, так і при його продовженні, не зменшились та існують.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 березня 2023 року клопотання прокурора було задоволено.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 раніше встановлений запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 02 місяці, тобто, до 10 травня 2023 року до 24 год.00 хв., з раніше визначеними умовами та розміром застави.

Не погодившись з таким судовим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 13 березня 2023 року, якою ОСОБА_7 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору у задоволенні його клопотання.

Захисник зазначав, що під час розгляду клопотання він присутній не був, копію оскаржуваної ухвали йому надано не було, як і клопотання про продовження запобіжного заходу.

На думку захисника суд позбавив обвинуваченого права на правову допомогу з боку обраного ним захисника адвоката ОСОБА_8 , оскільки 07 березня 2023 року адвокатом було направлено до суду клопотання про відкладення розгляду справи на інший день, з урахуванням зайнятості адвоката в судових засіданнях по інших справах. Розгляд справи було відкладено на 14:45 13 березня 2023 року, але адвоката ОСОБА_8 повідомлено не було, а обвинуваченому було призначено захисника без належних підстав, передбачених ст..49 КПК України, проти волі обвинуваченого. Крім цього, у Сумській області було оголошено повітряну тривогу 13 березня 2023 року з 13:19 по 13:54 год., тобто в час призначення розгляду справи о 13:30 судове засідання не мало проводитись через оголошення повітряної тривоги. Захисником обвинуваченого 03 березня 2023 року було подано заяву про відвід судді ОСОБА_1 в даній справі, розгляд заяви було призначено на 15:00 годину 13 березня 2023 року, адвокат ОСОБА_8 брав участь в даному судовому засіданні в режимі відео конференції з 15:05 по 16:14, тобто на момент розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою з участю іншого захисника не було відомо чи буде задоволено заяву про відвід судді.

В обґрунтування своїх вимог, апелянт, захисник, посилаючись на практику ЄСПЛ, Конституцію України та кримінальний процесуальний закон, вважав оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, оскільки існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України прокурором доведено не було.

Зазначав апелянта про те, що ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/ або суду не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання, такий ризик не доведений, оскільки стороною обвинувачення не було підтверджено небезпеки переховування обвинуваченого чи взагалі наявності в нього таких можливостей. Твердження про те, що ОСОБА_7 ніде не працював, не має постійного місця проживання, періодично змінював житло, яке винаймає, не свідчить про наявність обставин існування вказаного ризику. Крім того, відсутність таких намірів з боку ОСОБА_7 підтверджується його належною процесуальною поведінкою, а саме тим, що останній на той час, коли під вартою не перебував, з`являвся в усі судові засідання, що є підтвердженням його належної процесуальної поведінки.

Стосовно ризику незаконного впливу на свідків, то як вказував апелянт, цей ризик також прокурором доведено не було, за наявності того, що справа вже перебуває у суді, свідки допитані, речові докази вилучено, докази існування погроз чи спроб впливати на свідків, відсутні, крім того, вважаючи, що ОСОБА_9 здійснив завідомо неправдиве повідомлення, ОСОБА_7 вимушений був звернутись до поліції з заявою про вчинення відносно нього злочину. При цьому, наявність самого обвинувачення не є підтвердженням того, що ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженні чи спотворити докази при цьому, прокурор конкретно не вказує, яким чином це може відбуватися.

Що стосується ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, апелянт наголошував, що для цього повинна бути явна обґрунтована небезпека, однак обставини на її підтвердження прокурором не заявлені і у клопотанні не наведені.

Крім того, апелянт вказував, що навіть за умови доведення вищезазначених ризиків, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту міг повністю їм запобігти, оскільки не залишаючи житло цілодобово або у певний час доби, ОСОБА_7 не міг би фізично вчинити будь-які дії, спрямовані на реалізацію ризиків. Також, апелянт звертав увагу і на те, що в основу обвинувачення у вчиненні незаконного збуту наркотичних засобів покладено виключно твердження ОСОБА_9 , при цьому, інших доказів на підтвердження передачі ОСОБА_7 . ОСОБА_9 амфетаміну, матеріали справи не містять.

Крім того, апелянт посилався і на те, що захиснику обвинуваченого копію клопотання надіслано не було.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили відмовити прокурору у задоволенні клопотання, доводи прокурора ОСОБА_6 про залишення рішення суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вищезазначені вимоги Закону суддею дотримані не в повному обсязі.

За приписами ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи на 13 год. 30 хв. 13 березня 2023 року було призначено судове засідання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313 КК України.

Також, 13 березня 2023 року на адресу Конотопського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання прокурора ОСОБА_10 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Разом з тим, захисником обвинуваченого 03 березня 2023 року було подано заяву про відвід судді ОСОБА_1 в даній справі, розгляд якої було призначено на 15 год. 00 хв. 13 березня 2023 року, судове засідання згідно витребуваного журналу судового засідання відбувалося з 15 год. 05 хв. по 16 год.14 хв., коли було проголошено ухвалу про відмову в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_8 про відвід судді ОСОБА_1 .

При цьому, розгляд клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , як вбачається з витребуваних матеріалів кримінального провадження, а саме журналу судового засідання від 13 березня 2023 року, відбувся з 13 год. 31 хв. по 16 год. 14 хв., а о 16 год. 06 хв. 13 березня 2023 року була проголошена оскаржувана ухвала суду.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів, з вказаною позицією суду першої інстанції погодитись не може, оскільки на момент винесення та проголошення оскаржуваної ухвали не була розглянута заява захисника про відвід головуючого судді ОСОБА_1 в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи встановлені апеляційним судом обставини, колегія суддів вважає, що при постановленні Конотопським міськрайонним судом Сумської області ухвали від 13 березня 2023 року було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що ставлять під сумнів законність вказаного рішення.

Тому, на підставі п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 березня 2023 року скасувати і постановити нову ухвалу.

При ухваленні нового судового рішення, колегія суддів перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, та доводи викладені в клопотанні прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 встановила наступне.

Так, відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, з наявних у даному кримінальному провадженні матеріалів вбачається, що у провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313 КК України.

Звертаючись до Конотопському міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор посилався на те, що строк попередньої ухвали, якою обвинуваченому було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою закінчується 16 березня 2023 року, а ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували як на час обрання вказаного запобіжного заходу, так і при його продовженні, не зменшились та існують, а забезпечити їх іншими більш м`якими запобіжними заходами неможливо.

При цьому, перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Так, наявність ризиків можливого переховування від органу досудового розслідування або суду та можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддів встановила з врахуванням тих обставин, що ОСОБА_7 обвинувачується в серії умисних кримінальних правопорушень, в тому числі тяжкому (2 епізоди), за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, ніде не працював, не має постійного місця проживання, періодично змінював житло, яке винаймає, особисто систематично на протязі тривалого часу вживає наркотичні засоби та має залежність від них, також обвинувачений раніше неодноразово (3 рази) судимий за скоєння тяжких злочинів, судимості за які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.

Що стосується ризиків незаконного впливу на свідка та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, то продовження їх існування підтверджується тим, що на даний час судом не допитані обвинувачений, свідок, а сторонами кримінального провадження не досліджено всі письмові докази.

Таким чином, підставою для продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є встановлені колегією суддів ризики, які не зменшились та не перестали існувати, разом з тим колегія суддів приходить до висновку про те, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, як того просив захисник.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, а тому, продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_7 , з врахуванням інкримінованих злочинів, суд своїм рішенням забезпечив не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, визначення яких, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Оскільки ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 березня 2023 року, якою відносно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає за необхідне скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, тому апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 березня 2023 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу.

Клопотання прокурора Конотопської окружної прокуратури - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 2 місяці, до 10 травня 2023 року до 24.00 години, з раніше визначеними умовами та розміром застави.

Виконання ухвали покласти на прокурора Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_10 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4