У Х В А Л А

Іменем України

20 вересня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лелітка, Хмільницького району Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_5 19.09.2023 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження №0000297 від 08.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 15.09.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, що зумовлює необхідність обрання йому запобіжного заходу. При цьому існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у тому, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_4 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності та загрози призначення йому в подальшому судом реальної міри покарання, переховуватиметься від органу досудового розслідування, суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої ОСОБА_4 статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, в підозрюваного ОСОБА_4 відсутні міцні соціальні зв`язки за місцем його проживання, оскільки він не має родити та утриманців, а також постійного місця роботи, тому може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання та здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування.

У зв`язку з тим, що показання потерпілих мають ключове доказове значення під час встановлення винуватості особи у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може здійснювати незаконний вплив на потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався як до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, в тому числі за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і до кримінальної відповідальності за ч. ч. 2, 3 ст. 289 КК України.

Вищевикладене свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_4 легковажно ставиться як до дотримання Правил дорожнього руху, так і загалом до вчинення кримінальних правопорушень, не робить для себе належних висновків та може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_4 злочину, тяжкість покарання, а також наявність перелічених вище ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України,слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з вказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання слідчого, при цьому, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000297, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження №0000297 від 08.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 13 години 00 хвилин 16.07.2023 водій ОСОБА_4 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем «CHEVROLET LACETTI», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись із перевищенням допустимої швидкості руху автодорогою сполученням с. Вугли с. Вербівка, в напрямку с. Вербівка Хмільницького району Вінницької області, не врахував дорожню обстановку, а саме: наявність заокруглення дороги праворуч по напрямку його руху, а також стан транспортного засобу, зокрема те, що шина переднього лівого колеса знаходиться у приспущеному стані, не обрав безпечної швидкості, внаслідок чого втратив змогу контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, що призвело до виїзду автомобіля за межі проїзної частини ліворуч та подальшого його перекидання. Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_4 на автомобілі самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок ДТП пасажири зазначеного автомобіля ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.07.2023 № 75 ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння (2.97 о/оо).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 08.09.2023 № 37 у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді компресійних переломів грудного відділу хребта, які за своїм характером належать до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я, строком понад три тижні (більш як 21 день).

Також у ОСОБА_6 було виявлено закриту черепно-мозкову травму (рана на голові, струс головного мозку), яка належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинила короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день).

Всі вищевказані тілесні ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета чи від дії об такий, можливо 16.07.2023, за умов дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 12.09.2023 № 685/686 у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 3-4-го ребер зліва. Вказані тілесні ушкодження виникли від травматичної дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в строк, вказаний у постанові про призначення експертизи 16.07.2023; за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлися небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, за своїм характером спричинили тривалий (більше 21 дня) розлад здоров`я.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи від 22.08.2023 № СЕ-19/102-23/14783-ІТ в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «CHEVROLET LACETTI», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. п. 12.1, 12.6 (ґ) ПДР.

В ситуації, яка склалася, з технічної точки зору можливість попередження виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди у водія ОСОБА_4 забезпечувалась відповідністю його дій вимогам п. 12.1 ПДР, при умові постійного контролю за рухом цього автомобіля.

В ситуації, яка склалася, в діях водія ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. п. 12.1, 12.6 (ґ) ПДР.

Дії водія ОСОБА_4 , які не відповідали вимогам п. 12.1 ПДР, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_4 за вищевикладених обставин порушив вимоги п. п. 2.1 (а), 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1 та 12.6 (ґ) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями), згідно з якими:

- п. 2.1 «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;

- п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- п. 2.9 «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

- п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

- п. 12.6 «Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51, дозволяється рух із швидкістю: ґ) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год».

Порушення ОСОБА_4 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху перебуває у безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, а саме із спричиненням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

15 вересня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000297 від 08.08.2023; протоколу огляду місця події від 09.08.2023; протоколу обшуку від 09.08.2023; висновки експертів; протоколів допитів потерпілих; повідомлення про підозру від 15.09.2023, пояснень наданих в судовому засіданні підозрюваним, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, обґрунтована.

Відповідно до частини першої та частини другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неодружений, непрацюючий, раніше не судимий.

На даний час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи без запобіжного заходу може впливати на свідків, знищувати або спотворювати докази, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан підозрюваного, місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що з метою забезпечення покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також з метою запобіганню ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України, клопотання слідчого необхідно задовольнити.

Таким чином, прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ним в судовому засіданні ризикам.

З огляду на вказане, суд враховує вимоги статті 181 КПК України та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, оскільки даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у статті 177 КПК України та саме такий запобіжний захід просив застосувати прокурор.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 - 178, 181, 186, 193, 196, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 15 листопада 2023 року.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не залишати місце проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений ними час;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та /або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_4 діє до 15 листопада 2023 року.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя