Провадження № 1-кс/947/8734/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження за №0000429 від 05.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання про арешт майна, Підрозділом детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ в Одеській області, за процесуального керівництва Одеської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000429 від 05.07.2023 за фактами смертей від отруєння мешканцями с. Старастино Роздільнянського району Одеської області, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 204 КК України.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що потерпілі вживали спиртні напої, продаж яких здійснюється в магазині, розташованому по АДРЕСА_1 , сім`єю ОСОБА_4 .

Так, в ході проведення досудового розслідування, 06.07.2023 року, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, органом досудового розслідування було проведено обшук житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено наступне.

1.У приміщенні кухні:

-Пляшка від мінеральної води виробника «Моршинська» з опечаткою синього кольору об`ємом 1,5 літр, яка містить різкий запах спирту;

-Скляна пляшка з етикеткою з написом «Chateam CHARTIER» об`ємом 200мл, що містить в собі рідину невідомого походження з різким запахом спирту.

Зазначені 2 (дві) пляшки поміщено в поліетиленові пакети з опечатками та підписами учасників зберігатимуться в приміщенні ТУ БЕБ в Одеській області до вирішення питання слідчим суддею про арешт тимчасово вилученого майна.

2.У приміщенні гаражу:

-Порожня пляшка об`ємом 5 літрів з кришкою білого кольору, в якій міститься залишок рідини невідомого походження із різким запахом спирту 1 шт.;

-Пляшка об`ємом 2 літри із червоною кришкою та наклейкою з написом «Лимонад дюшес», у якій міститься третина пляшки рідини бурого кольору із рідиною невідомого походження, що містить явний запах спирту 1 шт.;

-Каністра білого кольору із синьою пробкою в якій містяться залишки рідини невідомого походження, з різким запахом спирту 3 шт.;

Крім цього, в ході обшуку ОСОБА_6 добровільно видано її власний мобільний телефон з сім-карткою телефонного номеру НОМЕР_1 та паролем «1965», марки «SAMSUNG GALAXY A21S» чорного кольору, серійний номер « НОМЕР_2 », IMEI НОМЕР_3 , поміщений в чохол зеленого кольору, який поміщено в сейф-пакет № s/n0035485 та зберігатиметься в ТУ БЕБ в Одеській області.

Крім цього, в чохлі зазначеного мобільного телефону ОСОБА_6 виявлено та вилучено чорнові записи на 4 арк. (роздруківки з оплати за допомогою терміналу) та 1 аркуш з чорновими записами з назвами табачних виробів.

06.07.2023 року вилучене майно постановою детектива визнано речовими доказами в рамках означеного кримінального провадження.

Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що виявлене під час вищевказаного обшуку майно має доказове значення. Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні, які мають важливе значення для досудового розслідування.

Таким чином, з метою збереження вилученого майна, яке визнано слідчим речовими доказами, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з вказаним клопотанням про арешт майна.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, проте від прокурора до суду надійшла заява про розгляд даного клопотання без його участі, в якій він зазначив, що дане клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 у судове засідання також не з`явилася, проте нею до суду було скеровано заяву про розгляд клопотання про арешт майна у її відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

За огляду на норми кримінального процесуального законодавства, а також враховуючи наявність від учасників кримінального провадження заяв про розгляд даного клопотання за їх відсутності, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду даного клопотання за відсутності власника вилученого майна, а також слідчого та прокурора.

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, врахувавши положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 204 КК України.

Як вбачається з матеріалів поданого клопотання в ході проведення невідкладного обшуку, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, було вилучено майно, яке може містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, в зв`язку з чим таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 06.07.2023 року, а отже, вилучене майно потребує збереження, в цілях їх подальшого дослідження та проведення відповідних експертних досліджень.

Відтак, метою накладення арешту майна в рамках даного кримінального провадження є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

При цьому, відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Оскільки з наведених міркувань вбачається, що арешт майна є необхідним в цілях забезпечення збереження майна (технічного пристрою), яке може бути використано в якості речового доказу, на думку слідчого судді, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження об`єктивно може призвести до їх знищення або ж переховування, так як очевидно, що оскільки такі речі можуть містити відповідну доказову інформацію, яка в свою чергу може свідчити про ймовірну причетність до вчинення кримінально-протиправних дій конкретних осіб, останні не зацікавлені у її отриманні органом досудового розслідування.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При цьому, на досягнення завдань кримінального провадження в цілому, й повинні спрямовуватися в рамках відповідного кримінального провадження ті чи інші заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема.

Відтак, з метою й забезпечення досягнення означених завдань кримінального провадження в цілому (ч. 1 ст. 2 КПК України), крім того наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні речі зокрема.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб, пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремої особи, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

За таких обставин, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність накладення арешту на майно, оскільки надані стороною обвинувачення матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на згадане майно та на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, при цьому на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження за №0000429 від 05.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 204 КК України задовольнити.

Накласти арешт з забороною користування та розпорядження на майно, вилучене 06.07.2023 року в ході обшуку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, належить ОСОБА_5 , а саме на: пляшку від мінеральної води виробника «Моршинська» з опечаткою синього кольору об`ємом 1,5 літр, яка містить різкий запах спирту;скляну пляшку з етикеткою з написом «Chateam CHARTIER» об`ємом 200мл, що містить в собі рідину невідомого походження з різким запахом спирту, порожню пляшку об`ємом 5 літрів з кришкою білого кольору, в якій міститься залишок рідини невідомого походження із різким запахом спирту 1 шт.;пляшку об`ємом 2 літри із червоною кришкою та наклейкою з написом «Лимонад дюшес», у якій міститься третина пляшки рідини бурого кольору із рідиною невідомого походження, що містить явний запах спирту 1 шт.;каністру білого кольору із синьою пробкою в якій містяться залишки рідини невідомого походження, з різким запахом спирту 3 шт.;мобільний телефон ОСОБА_6 з сім-карткою телефонного номеру НОМЕР_1 , марки «SAMSUNG GALAXY A21S» чорного кольору, серійний номер « НОМЕР_2 », IMEI НОМЕР_3 ; чорнові записи на 4 арк. (роздруківки з оплати за допомогою терміналу) та 1 аркуш з чорновими записами з назвами табачних виробів.

Виконання ухвали покласти напрокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1