У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 13.06.2023 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Великий Дальник Біляївського району Одеської області, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

-підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 13 серпня 2023 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_5

підозрювана: ОСОБА_6 (в режимі відео конференції з Кривоозерським районним судом Миколаївської області)

захисник ОСОБА_7 .

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 строком на 60 днів.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відмовлено.

Застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покладено на підозрювану обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: цілодобово не залишати місце свого постійного проживання; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; утримуватись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що слідчим суддею не враховано, що під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Вважає, що обраний підозрюваній запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Зазначає, що слідчим суддею, не враховано суспільну небезпеку злочину, наслідки, які настали, а саме: смерть людини.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Слідчим відділом ВП №3 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000130 від 11 червня 2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

За версією органу досудового розслідування, 11.06.2023 близько 14 год. 30 хв. точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 та його співмешканка ОСОБА_6 , перебували в приміщенні літньої кухні за місцем свого проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ними виник конфлікт, який переріс у сварку.

В ході сварки у ОСОБА_6 , виник умисел, направлений на спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 , ОСОБА_6 усвідомлюючи та передбачаючи, що її дії можуть потягнути за собою смерть останнього, вирвала з рук ОСОБА_8 кухонного ножа, яким умисно нанесла один удар в область живота.

В результаті умисно нанесеного удару ножем в область живота ОСОБА_8 , ОСОБА_6 спричинила останньому тілесні ушкодження, а саме проникаюче ножове поранення черевної порожнини, без пошкодження внутрішніх органів, внутрішньочеревна кровотеча.

12.06.2023 року, внаслідок умисно спричинених ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, настала смерть потерпілого ОСОБА_8 , причиною якої стала відкрита рана черевної стінки.

11.06.2023 року за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 затримано. 12.06.2023 року винесено постанову про внесення змін до кваліфікації кримінального провадження, а саме з ч.1 ст. 121 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України.

12.06.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказуючи, що остання підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме те що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурор в судовому засіданні зазначав, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Відмовляючи в клопотанні слідчого, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та зазначив, що матеріали справи вказують на наявність ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, враховуючи наявність підозри у вчинені ОСОБА_6 інкримінованого ій кримінального правопорушення, з урахуванням даних про її особу, яка має посередню характеристику з місця проживання, проживає сама, приходить до висновку, що встановленим ризикам можна запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, в даному випадку - у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку, що запобігти їм в змозі тільки цей вид запобіжного заходу.

Разом з тим, як вбачається з клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 слідчим не наведено виключних обставин і не надано доказів, які б давали підстави для тримання підозрюваної під вартою. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.

Згідно до матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, який є тяжким, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважать, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався вимог закону та зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, але при цьому, слідчий суддя прийшов до висновку, що із заявлених стороною обвинувачення ризиків, існує ризик, передбачений ч. 1 ст. 177 КК України, а саме: незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 відсутнє достатнє обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід від такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні, не доведено і в судовому засіданні апеляційного суду необхідність застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання прокурора на тяжкість кримінального правопорушення та на ризики на які посилається прокурор, як на підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неприйнятним та не можуть бути підставою для застосування до підозрюваної такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, виходячи з сукупності заявлених та встановлених ризиків.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_6 , обґрунтовано прийшов до висновку про достатність такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт для досягнення мети заходу забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.

Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 13.06.2023 року, щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: