Справа № 362/5387/23
Провадження № 1-кп/362/645/23
ВИРОК
19.09.2023 м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
08.08.2023 близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи поблизу «Западинського ринку», що по вул. Декабристів, місто Васильків, Обухівський район, Київська область (точного місця не встановлено), посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, маючи умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер умисних дій, перебуваючи в стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, на стежці знайшов полімерний пакетик, в середині якого знаходилася кристалоподібна речовина білого кольору, зовні схожа на психотропну. Вказану речовину ОСОБА_4 помістив до лівої кишені брюк, в яких перебував, таким чином незаконно придбав та почав незаконно зберігати психотропну речовину без мети збуту.
Цього ж дня 08.08.2023 близько 15 год. 38 хв. за адресою: Київська область, Обухівський район, місто Васильків, військове містечко № 11 поблизу буд. 6 працівники відділу № 1 Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області під час особистого обшуку ОСОБА_4 в лівій кишені штанів, в які він був одягнений, виявили поліетиленовий пакетик, в середині якого знаходилася кристалоподібна речовина білого кольору, зовні схожа на психотропну речовину, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 4,986 г, яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе за ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю і пояснив, що в обвинувальному акті вказано правильно всі обставини, за яких він знайшов та зберігав психотропну речовину.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.
Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого, та матеріалів щодо залучення експертів й витрат на їх проведення.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.
Щодо кримінально-правової кваліфікації дій, то суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин у великих розмірах без мети збуту.
При обранні обвинуваченому виду покарання, як заходу примусу, що застосовується від імені держави, суд враховує, що санкції ч. 2 ст. 309 КК України передбачає можливість суду призначити покарання за вчинення діянь встановлених у ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу або позбавлення волі.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, ставлення обвинуваченого до вчиненого (вину визнав повністю, щиро розкаявся), особу ОСОБА_4 , а саме: на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, те, що він працює не офіційно, за місцем проживання характеризується посередньо.
Відповідно до ст. 67 КК України, судом обставиною, що обтяжує покарання, встановлено вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.
Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому.
При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи ОСОБА_4 , який раніше не судимий, наявності обставин, які пом`якшують покарання, та обтяжують покарання, враховуючи думку прокурора, з огляду на альтернативні покарання, передбачені санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 міру покарання у виді штрафу, що забезпечить дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, буде справедливим, адекватним матеріальному стану ОСОБА_4 , необхідним і достатнім для його виправлення, а також співмірно вчиненому, оскільки обрання покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі за встановлених обставин та даних про особу обвинуваченого не відповідатимуть приписам ч. 1, 2 ст. 65 КК України та становитиме надмірний тягар.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
Речові докази у кримінальному провадженні: полімерний пакетик, в середині якого знаходиться кристалоподібна речовина білого кольору, зовні схожа на психотропну, що знаходяться, відповідно до квитанції № 367 від 22.08.2023, в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 1912 грн. 00 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду, окрім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1