Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

30.08.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,та

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/340/23, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 червня 2023 року, відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором ОСОБА_5 (далі прокурор) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вільхівці, Тячівського району Закарпатської області, яка зареєстрована та мешкає у АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, адвокатки, одруженої, має на утримання 3 неповнолітніх дітей.

Цією ухвалою щодо підозрюваної ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання і з покладенням на підозрювану таких процесуальних обов`язків: прибувати до органу досудового розслідування, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі України до 15 серпня 2023 року включно.

З матеріалів клопотання убачається, що 16 червня 2023 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся заступник начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 із погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме у вимаганні неправомірної вигоди за здійснення впливу, яке відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, і за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна. У клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням здобуті докази у підтвердження підозри, на підставі яких 16 червня 2023 року ОСОБА_6 висунута підозра, що необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 викликана метою забезпечення виконання нею процесуальних обов`язків та забезпечення належної процесуальної поведінки, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, на переконання органу досудового розслідування, існує ризик того, що підозрювана ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у тому числі за межами України, оскільки має у користуванні паспорти громадянки України для виїзду за кордон; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Окрім цього, ОСОБА_6 , на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 27.04.2017 № 21/1145, виданого Радою адвокатів Закарпатської області здійснює індивідуальну адвокатську діяльність. У кримінальному провадженні на даний час ще не встановлені всі та не допитані як свідки працівники Хустського районного суду, а тому сторона обвинувачення, враховуючи становище підозрюваної та її зв`язки у судових та правоохоронних органах не виключає можливості вчинення нею безпосередньо чи за посередництва інших осіб з метою уникнення кримінальної відповідальності спроб незаконного впливу на вказаних осіб, заявника ОСОБА_9 та інших учасників кримінального провадження, а також спроб знищення, спотворення чи підроблення документів, що можуть мати доказове значення та не виключена можливість, що ОСОБА_6 може і в подальшому вчиняти корупційні злочини пов`язані із вимаганням та одержанням від громадян неправомірної вигоди. З огляду на наведене, орган досудового розслідування, вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави може повною мірою забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_6 .

Слідчий суддя в ухвалі зазначає, що органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. Перевіривши доводи клопотання та оцінивши приєднані до нього докази, слідчий суддя вважаєвстановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні. В ухвалі також вказується на те, що надані стороною обвинувачення дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених у судовому засіданні. Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_6 слідчим суддею взято до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, а також тяжкість покарання за скоєне кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючі дані про особу підозрюваної, а саме те, що ОСОБА_6 раніше не судима, має вищу освіту, зареєстроване місце проживання, перебуває в зареєстрованому шлюбі, має трьох дітей, 2007, 2010, та 2011 року народження, що батько дітей знаходиться за кордоном, що ОСОБА_6 здійснює адвокатську діяльність протягом тривалого часу, та в силу своєї професійної діяльності має зобов`язання перед клієнтами, зокрема надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом з Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Закарпатській області. З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що враховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, існування яких підтверджується сукупністю належних та достатніх доказів, зібраних стороною обвинувачення, відносно підозрюваної ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Вважає, що слідчим суддею не достатньо враховано, що ОСОБА_6 має реальні шанси покинути територію України, що свідчить про існування ризику переховування від органу досудового розслідування та суду. Також слідчий суддя не взяв до уваги, що підозрювана здійснює індивідуальну адвокатську діяльність, тому, з врахуванням того, що у кримінальному провадженні на даний час не встановлені та не допитані всі свідки - працівники Хустського районного суду, ризик незаконного впливу на цих осіб, а також на заявника ОСОБА_9 , - також існує. Прокурор звертає увагу на те, що не виключена можливість того, що підозрювана ОСОБА_6 може знищити, спотворити чи підробити документи, які мають доказове значення, а також у подальшому вчиняти корупційні злочини, пов`язані з вимаганням та одержанням від громадян неправомірної вигоди. Апелянт зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може повною мірою забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 . Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваної ОСОБА_6 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваної ОСОБА_6 , яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СУ ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Закарпатської обласної прокуратури.

Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання брали участь підозрювана ОСОБА_6 та її захисники адвокати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що свідчить про дотримання права підозрюваної ОСОБА_6 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема заявою ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення, показаннями ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події, протоколом затримання ОСОБА_6 , та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєнні передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Також апеляційний суд бере до уваги те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй діяння сторонами кримінального провадження не оспорюється.

При цьому, апеляційний суд обґрунтованим вважає і висновки слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено існування ризиків можливого переховування підозрюваної ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні. Наявність цих ризиків сторонами кримінального провадження також не оспорюється.

Одночасно, апеляційний суд обґрунтованим вважає і висновки слідчого судді про те, що органом досудового розслідування не доведено можливого настання ризиків знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинення іншого кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Такі ризики не підтверджені будь-якими доказами та фактами, на наявність таких прокурор не посилається в апеляційній скарзі та не вказував під час її розгляду, у зв`язку з чим, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність таких ризиків.

Поряд із цим, апеляційний суд вважає, що прокурором не наведено яких-небудь відомостей про особу підозрюваної ОСОБА_6 чи її поведінку, які б свідчили про те, що підозрювана має намір вчинити діяння, які можуть бути розцінені як ризик протиправної поведінки і підпадати під діяння, що можуть призвести до висновку про знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів вважає, що тяжкість покарання, яке може бути призначено ОСОБА_6 , у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення (позбавлення волі на строк від 3 до 8 років із конфіскацією майна), може призвести до настання передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо неї найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна братись до уваги у сукупності разом з іншими обставинами.

Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 як підозрюваної в кримінальному провадженні, у тому числі і запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, зокрема переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків. Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дав належну оцінку наявним у матеріалах кримінального провадження відомостям про особу підозрюваної (раніше не судима, має постійне місце проживання, на утриманні трьох дітей, здійснює адвокатську діяльність). Також апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який, запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_6 . Тому, доводи слідчого та прокурора в цій частині апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами під час розгляду слідчим суддею клопотання.

Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваної наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення її належної процесуальної поведінки, зокрема й запобіганню будь-яким із визначених ст. 177 КПК України ризикам.

Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б свідчили про те, що підозрювана ОСОБА_6 не виконувала чи не виконує покладені на неї процесуальні обов`язки.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема особисте зобов`язання буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 та виконання покладених на неї обов`язків як підозрюваної, а також запобіганню будь-яким із визначених ст. 177 КПК України ризикам.

При прийнятті судового рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Тому, колегія суддів доходить висновку про те, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є достатнім і необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали слідчого судді, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеними вище обставинами.

Як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище, а також будь-яким чином не впливають на висновки слідчого судді про недоведеність неможливості застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги прокурора про те, що не виключена можливість того, що підозрювана ОСОБА_6 може знищити, спотворити чи підробити документи, які мають доказове значення, а також у подальшому вчиняти корупційні злочини, пов`язані з вимаганням та одержанням від громадян неправомірної вигоди.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі прокурора не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано, з огляду на положення ч. 1 ст. 179 та ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на підозрювану ОСОБА_6 такі обов`язки: прибувати до органу досудового розслідування, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі України до 15 серпня 2023 року включно.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті рішення апеляційний суд бере до уваги те, що на момент розгляду апеляційної скарги строк дії ухвали щодо підозрюваної ОСОБА_6 сплив і така втратила чинність у часі.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді, і на такі прокурор не посилався.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 червня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, ОСОБА_6 , та обрано щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на підозрювану таких процесуальних обов`язків: прибувати до органу досудового розслідування, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі України, до 15 серпня 2023 року включно, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: