Справа № 541/2408/23
Провадження № 1-кс/541/695/2023
У Х В А Л А

11 липня 2023 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шахворостівка Миргородського району Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, холостого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 27.04.2021 Миргородським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 286 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, стосовно якого 28.12.2021 Оболонською окружною прокуратурою м. Києва направлено до суду обвинувальний акт за ч. 1 ст. 286 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

10.07.2023 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшло клопотання заступника начальника СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавської області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

З клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається наступне.

07 липня 2023 року, близько 02 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебував на околиці с. Попівка Миргородського району на автодорозі місцевого значення в напрямку с. Мала Грем`яча, куди прибув на автомобілі ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , яким попередньо керував, у компанії знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . При цьому, дорогою в нього виникла сварка та подальший конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 , що переріс у сутичку, якої останній в подальшому намагався уникнути, покинувши місце, а саме рушивши в напрямку с. Попівка. Проте, у ОСОБА_4 , зважаючи на виниклий факт сутички та її перебіг, виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Тоді, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, маючи намір та бажання на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , на ґрунті особистих неприязних відносим, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наблизився до потерпілого спереду та завдав йому один удар кистю правої руки стиснутої у кулак в обличчя, внаслідок якого потерпілий не втримав рівновагу та впав навзнак назад забившись тім`яною частиною голови об асфальтобетонне покриття дороги. Після цього, не вгамувавши власний гнів ОСОБА_4 наблизився до ОСОБА_7 , та завдав множинні удари стопами ніг у взутті по ногах та тулубу останнього. Реалізуючи власне буйство, ОСОБА_4 збив потерпілого з ніг на землю та завдав три удари зігнутим колінним суглобом правої ноги в обличчя потерпілого, який знаходився у лежачому положенні на правому боці та прикривав руками та ногами життєво-важливі органи.

Після цього, зважаючи на дії ОСОБА_8 , яка втрутилася та змусила зупинити подальше побиття потерпілого, ОСОБА_4 припинив заподіяння ударів останньому та покинув місце скоєння кримінального правопорушення.

Як наслідок. ОСОБА_10 , своїми умисними та протиправними діями, спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження, згідно протоколу комп`ютерної томографії головного мозку за підписом лікаря-рентгенолога КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» Миргородської міської ради, у вигляді локального субарахноїдального крововиливу, вдавленого перелому передньої стінки лівої гайморової пазухи, гемосинусу.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, що виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

За вказаними фактами розпочато досудове розслідування, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000842 від 07.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 згідно ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який є тяжким злочином, за який передбачено покарання на строк до восьми років позбавлення волі, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 ,, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, з метою його уникнення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки в останнього відсутні міцні соціальні зв`язки, робота, майно у значних розмірах на території м.Миргорода та району, також є раніше судимим, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик впливу на потерпілого, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний проживає в одному населеному пункті з потерпілим, а тому має змогу впливати на нього, зокрема шляхом умовлянь або погроз, схиляти до спотворення показань на свою користь.

ОСОБА_4 є раніше судимою особою, судимість не погашена і не знята в установленому законом порядку, вчинив новий злочин в період іспитового строку, ці обставини дають підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може продовжити свою злочинну діяльність, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього судом обов`язків, тому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Під час судового засідання прокурор підтримав клопотання з викладених в ньому підстав, просив його задовольнити та обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Прокурор зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, його вина підтверджується письмовими та речовими доказами. Існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які підтверджуються доказами, доданим до клопотання.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки ризики на які посилається прокурор не доведені.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Вислухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши документи, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Витяг з кримінального провадження № 0000842 свідчить про те, що відомості про вчинення кримінального правопорушення були внесені до ЄРДР 07.07.2023 року з правовою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

07 липня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту свідків від 07.07.2023, протоколом допиту потерпілого від 07.07.2023, протоколом огляду речей (документів) від 07.07.2023.

Прокурор та слідчий обґрунтували недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, і довели наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, може продовжити злочинну діяльність.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених вище обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 суд враховує, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Підозрюваний не має постійного офіційного місця роботи. ОСОБА_4 має постійне місце проживання, його вік та стан здоров`я дозволяють застосувати домашній арешт.

Слідчий суддя оцінюючи сукупність встановлених судом обставин, а саме: вагомість наявних доказів в обґрунтування підозри ОСОБА_4 у тяжкому злочині, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення; ті обставини, що обвинувачений не має постійного місця робити та офіційних джерел отримання прибутку, приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, а тому застосовує до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених в ст. 194 КПК України.

З врахуванням вищевикладених підстав, клопотання захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Крім зазначеного, оскільки підозрюваний проживає в одному населеному пункті з потерпілим, з метою запобігання ризику впливу ОСОБА_4 на потерпілого ОСОБА_7 , у відповідності з п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язок утримуватись від спілкування з потерпілим.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 94, 176-178, 181, 193, 194, 196, 198, 205 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання заступника начальника СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 07 вересня 2023 року.

Заборонити ОСОБА_4 залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 в період з 20 год 00 хв однієї доби до 06 год 00 хв наступної доби, окрім випадків відвідування органів виконавчої влади, Місцевого самоврядування, медичних установ та установ соціального захисту.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений ними час;

-не відлучатися з території Миргородського району Полтавської області без дозволу слідчого прокурора або суду;

-утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 .

Копію цієї ухвали вручити підозрюваному та направити для виконання до Миргородського РВП ГУНП України в Полтавській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, однак відповідно до положень ст. 205 КПК України ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 11.07.2023.

Слідчий суддяОСОБА_1