Справа № 201/8420/23
Провадження № 1-кс/201/3225/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001736, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.04.2023 року, про продовження строку дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новгородське м. Дзержинська Донецької області, громадянки України, особи з інвалідністю ІІ групи (довічне), яка має середньо-технічну освіту, заміжня, утриманців не маючої, до затримання працюючої табельником станції Фенольна структурного підрозділу «Станція Краматорськ» регіональної філії «Донецька залізниця», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

- прокурор ОСОБА_4

- слідчий ОСОБА_3

- підозрювана ОСОБА_5

- захисник ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад клопотання.

Слідчим відділом 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001736, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також у зв`язку з необхідністю виконати ряд слідчих дій, слідчий просив продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Позиції учасників.

Прокурор зі слідчим підтримали клопотання з підстав, зазначених у ньому, просили задовольнити.

Захисник просив в задоволенні клопотання відмовити, зазначивши на необґрунтованості підозри, на відсутності доказів причетності його підзахисної до інкримінованого їй злочину, на відсутності його складу, зауваживши на отриманні доказів за допомогою катувань ОСОБА_5 та на необхідності її лікування.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала думку свого захисника.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчими слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за процесуального керівництва прокурорів відділу процесуального керівництва Донецької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001736 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.04.2023, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Встановлено, що Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України - Конституції України.

Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам Президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі по тексту - ЗС РФ) на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 757/2022 від 07.11.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 58/2023 від 06.02.2023, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента №254/2023 від 01.05.2023 року.

В ході досудового розслідування встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , в період воєнного стану, 01.03.2023 та 23.04.2023, перебуваючи в смт. Нью-Йорк Донецької області, діючи умисно, з особистих мотивів, використовуючи власний мобільний телефон марки «Huawei P smart+», за допомогою встановленого додаткового програмного забезпечення «Telegram», з особистого акаунту «петя петров», зареєстрованого на номер оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , в ході бесіди із раніше знайомими особами, шляхом запису голосових повідомлень, передавала інформацію про місця дислокації особового складу та військової техніки ЗСУ, які дислокувались на території ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, 01.03.2023, о 08 год. 21 хв., громадянка України ОСОБА_5 , діючи умисно, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний мобільний телефон марки «Huawei P smart+», за допомогою встановленого додаткового програмного забезпечення «Telegram», з особистого акаунту «петя петров», зареєстрованого на номер оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , в ході бесіди із раніше знайомою ОСОБА_8 , на акаунт, який належить останній « ОСОБА_9 », відправила відомості про те, що у районі Петровської гори, смт. Нью-Йорк, Бахмутського району Донецької області (поля та виноградники) та в приватних будинках, розташованих у районі Петровської гори, смт. Нью-Йорк, Бахмутського району Донецької області, знаходяться військовослужбовці ЗСУ.

Крім того, 23.04.2023 о 17 год. 30 хв., громадянка України ОСОБА_5 , діючи умисно, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний мобільний телефон марки «Huawei P smart+», за допомогою встановленого додаткового програмного забезпечення «Telegram», з особистого акаунту «петя петров», зареєстрованого на номер оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , в ході бесіди із раніше знайомим ОСОБА_10 , на акаунт, який належить останньому « ОСОБА_11 », відправила відомості про те, що у районі с. Юр`ївка Бахмутського району Донецької області, у районі цвинтаря та лісосмуги за цвинтарем смт. Нью- АДРЕСА_3 , у районі с. Суха Балка Бахмутського району Донецької області, у районі с. Калинове Бахмутського району Донецької області та у районі АДРЕСА_4 , знаходяться військовослужбовці ЗСУ та переміщається військова техніка ЗСУ.

28.04.2023 року о 14 годині 00 хвилин слідчими слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України затримано ОСОБА_5 .

28.04.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у поширенні інформації про переміщення та розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

01.05.2023 слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська підозрюваній обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначенням суми застави, тобто до 26 червня 2023 року включно.

22.06.2023 року слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська підозрюваній ОСОБА_5 було продовжено строк тримання під вартою до 28 липня 2023 року включно.

21.07.2023 слідчим суддею Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 5 місяців, тобто до 28.09.2023 року.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом затримання ОСОБА_5 від 28.04.2023 в порядку ст. 208 КПК України, під час якого ОСОБА_5 видала мобільний телефон «Huawei P smart+»;

- протоколом огляду мобільного телефону «Huawei P smart+», який належить ОСОБА_5 від 28.04.2023, під час якого виявлено дані щодо передачі інформації про переміщення та розташування Збройних Сил України;

- протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 , під час якого вона вказала на той факт, що передавала інформацію про переміщення та розташування Збройних Сил України;

- протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_5 від 28.04.2023, під час якого остання підтвердила той факт, що вона передавала інформацію про переміщення та розташування Збройних Сил України.

- протоколом огляду мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 від 02.05.2023, під час якого виявлено дані щодо передачі інформації про переміщення та розташування Збройних Сил України;

- висновком комп`ютерно-технічної експертизи №62/4 від 05.06.2023 року, під час виконання якої виявлені аудіо фалий, що місять данні про передачу інформації про переміщення та розташування Збройних Сил України;

- висновком судової-фоноскопічної експертизи №221 від 13.06.2023 року, під час виконання якої встановлено, що голос на вищевказаних аудіозаписах що місять данні про передачу інформації про переміщення та розташування Збройних Сил України належить ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду комп`ютерно-технічної експертизи від 05.07.2023 року, в ході якого зафіксовані відомості на підтвердження того, що ОСОБА_5 передавала інформацію про переміщення та розташування Збройних Сил України;

- матеріалами зібраними оперативним підрозділом, що відповідно до ч. 2 ст. 99 КПК України є доказом.

Вказані здобуті під час досудового розслідування докази є вагомими та свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Вищевказані докази, зібрані під час досудового розслідування, свідчать про те, що підозрюваною ОСОБА_5 могло бути вчинене інкриміноване кримінальне правопорушення, тобто підозра стосовно останньої є обґрунтованою.

При цьому, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування, підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Слідчий суддя констатує, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту слідчому судді не наведено.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про застосування запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого їй діяння.

При цьому слідчий суддя констатує, що слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська розглянута скарга захисника ОСОБА_6 на повідомлення про підозру ОСОБА_5 і ухвалою від 18.07.2023 клопотання залишено без задоволення.

Більш того, слідчий суддя звертає увагу, що з урахуванням результатів досудового розслідування будуть перевірені доводи сторони захисту щодо існування у захисту сумнівів щодо обґрунтованості підозри.

Слідчий суддя наголошує, що на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, долученими доказами, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є підтвердженою.

При цьому, стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність підозрюваної до кримінального правопорушення, у вчиненні якого їй повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.

Щодо існування ризиків.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

На думку слідчого судді, ОСОБА_5 спроможна:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_5 згідно із ст. 12 КК України, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, існує ризик, що підозрювана ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке відповідно до діючого законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_5 зареєстрована та проживає у смт. Нью-Йорк Донецької області, тобто на території області в якій на даний час відбуваються активні бойові дії, де лінія бойового зіткнення в повній мірі не контролюється органами державної влади України, вказаний факт може призвести до ухилення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності. (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

2) підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, тобто речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленим законом порядку речовими доказами у справі, або стосовно злочинів про які органами досудового розслідування не розпочато досудове розслідування (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України);

3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, вмовлянь незаконно впливати на свідків, які на даний час ще не надали органу досудового розслідування покази у кримінальному провадженні, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

24 лютого 2022 року указом Президента України ОСОБА_12 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, тому необхідно взяти до уваги, що ОСОБА_5 вчинила злочин, під час воєнного стану.

Викладене в сукупності свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що за матеріалами даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Вказані ризики, які враховувались судом при застосуванні та продовженні підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на час досудового розслідування кримінального провадження не відпали.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

24 лютого 2022 року указом Президента України ОСОБА_12 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, тому необхідно взяти до уваги, що ОСОБА_5 вчинила злочин під час воєнного стану.

Вказані ризики встановлені з урахуванням того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Характер та спосіб вчинених дій, специфіка кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дають підстави вважати, що вона без застосування до неї запобіжного заходу може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється, а також інші кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності та враховуючи характер дій підозрюваної, які пов`язані з проведенням військової агресії Російської Федерації проти України.

Щодо необхідності проведення слідчо-розшукових дій.

Строк застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 спливає 28.07.2023, втім завершити розслідування у вказаний термін неможливо, оскільки склад кримінального правопорушення, за яким проводиться досудове розслідування, згідно з ч. 5 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину. Крім того, у провадженні призначено судову лінгвістичну (семантико-текстуальну) експертизу, судову психологічну експертизу, висновки яких на адресу слідчого відділу не надійшли.

Також, внаслідок складності кримінального провадження, необхідно виконати певний обсяг слідчих та процесуальних дій, а саме:

- отримати матеріали від оперативного підрозділу у відповідь на доручення;

- отримати висновок судово-психологічної експертизи;

- провести розсекречування проведених негласних слідчих (розшукових) дій, які були проведенні в ході розслідування кримінального провадження та долучити їх до матеріалів кримінального провадження;

- долучити до матеріалів кримінального провадження розсекречені матеріали проведених негласних слідчих (розшукових) дій;

- проаналізувати отримані результати проведених негласних слідчих (розшукових) дій, які були проведенні в ході розслідування кримінального провадження;

- у разі необхідності призначити судову-фоноскопічну експертизу за результатами проведених негласних (розшукових) дій;

- визначити остаточну кваліфікацію кримінального правопорушення;

- у разі необхідності підготувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_5 з урахуванням відомостей отриманих в ході судових експертиз;

- виконати інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Проведення зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій необхідно для закріплення доказової бази наявної у кримінальному провадженні і забезпечить повноту та неупередженість проведеного розслідування. Проведення вказаних експертних досліджень, слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує додаткового часу. Висновки експерта матимуть істотне значення для досудового розслідування та судового розгляду. Крім того, після отримання висновку експертизи відео-звукозапису, з урахуванням зазначених у ній відомостей, може виникнути потреба в проведенні інших слідчих (розшукових) дій.

У встановлений строк не було можливості виконати вищевказані слідчі дії, оскільки отримання висновків призначених судових експертиз потребує тривалого часу, так само як і аналіз проведених у кримінальному провадженні негласних слідчих (розшукових) дій та тривалість процедури розсекречення матеріальних носіїв секретної інформації, що перешкоджало здійснити вищевказані слідчі та процесуальні дії раніше. Крім того, потребує додаткового часу розсекречування ухвали слідчого судді Дніпровського апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Направлення обвинувального акту до суду без проведення вказаних експертиз та протоколів проведених негласних слідчих (розшукових) дій недоцільно, оскільки це може негативно вплинути на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин події.

Висновки.

Подане клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Слідчим суддею встановлена обґрунтованість підозри та ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ,які на сьогоднішній день продовжують існувати.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу, встановлено, що органу досудового розслідування дійсно необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, втім строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 28.07.2023.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Оскільки інкриміноване підозрюваній кримінальне правопорушення входить до вищевказаного переліку, то, з огляду на обґрунтованість підозри та наявності ризиків, та з метою можливості отримання та процесуального опрацювання вищевказаних матеріалів, проведення інших слідчих дій, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 неможливе, оскільки, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків:

- застосування особистого зобов`язання не можливе у зв`язку з тим, що воно не буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення;

- застосування особистої поруки не можливе у зв`язку із відсутністю у підозрюваного осіб, які б могли взяти на себе передбачені законом процесуальні обов`язки;

- застосування домашнього арешту не можливе, оскільки смт. Нью-Йорк Донецької області знаходиться на території області в якій на даний час відбуваються активні бойові дії, де лінія бойового зіткнення в повній мірі не контролюється органами державної влади України, вказаний факт може призвести до ухилення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя звертає увагу, що апеляційним судом розглядалися скарги захисника на застосування і продовження строку дії запобіжного заходу, за результатами розгляду ухвали слідчих суддів залишені без змін, а скарги без задоволення.

Слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту щодо наявності можливого катування, яке тягне за собою недопустимість зібраних доказів, фактичного затримання 24.04.2023р., оскільки згідно пояснень учасників процесу, ці доводи наразі перевіряються уповноваженими органами.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_5 має певні хвороби, тому потребує постійного нагляду, не може бути підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2023 року (справа №204/8318/23, провадження №1-кс/204/2073/23) слідчим суддею зобов`язано начальника ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4 та начальника медичної частини №4 філії ДУ Центр охорони здоров`я ДКВС України у Дніпропетровській та Донецькій областях негайно організувати та забезпечити огляд ОСОБА_5 у лікаря онколога та проведення комп`ютерної томографії або магнітно-резонансної томографії, тобто вжито необхідні заходи для повного та всебічного медичного обстеження підозрюваної. На час розгляду клопотання відомостей щодо погіршення стану здоров`я ОСОБА_5 , що унеможливлює її тримання під вартою, до суду не надано.

Посилання захисника на інвалідність своєї підзахисної, позитивну характеристику та ряду хвороб, постійне місце проживання слідчим суддею не приймаються, так як вказані обставини не можуть бути достатнім важелем для зменшення встановлених ст. 177 КПК України ризиків. Крім того, ці обставини існували й на момент вчинення кримінального правопорушення, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці обвинуваченої.

Щодо строку застосування запобіжного заходу.

У відповідності до ст. 219 КПК України досудове розслідування може бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості; дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

В подальшому згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою.

Тому, оскільки строк досудового розслідування продовжений до 28.09.2023 року, а тому саме до цього строку в межах 60 днів слідчий суддя може продовжити запобіжний захід.

Щодо застави.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки інкриміноване підозрюваній кримінальне правопорушення входить до вищевказаного переліку, а також з огляду на обґрунтованість підозри та наявності ризиків, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Керуючись ст. ст. 176-178, 206, 309, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Строк дії застосованого під час досудового розслідування підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжити на 60 днів, тобто до 22 вересня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1