КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №133/2413/23
Провадження №1-кс/133/497/23
У Х В А Л А

09.08.23

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000413 від 01.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту, в якому просив: - накласти арешт на вилучену 08.08.2023 в ході огляду місця події, а саме приміщення поліцейської станції с. Самгородок Хмільницького району, сокиру, яку добровільно видав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання вказав, що 31.07.2023 о 13:21 год. надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , про те що в період часу з 05.07.2023 по 31.07.2023 невідома особа шляхом вільного доступу з приміщення погребу викрала сокиру, з сарайного приміщення вила та з горища житлового будинку алюмінієвий бідон об`ємом 40 літрів.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000413, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

08.08.2023 під час огляду місця події, а саме приміщення поліцейської станції с. Самгородок Хмільницького району, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , добровільно видав сокиру, яка належить ОСОБА_5 .

Вказану вищи сокиру у вказаному кримінальному провадженні визнано речовим доказом відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки вона може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження.

У судове засідання старший слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просить клопотання задовольнити.

ОСОБА_4 , який про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлявся в порядку ст.135 КПК України засобами мобільного зв`язку, в судове засідання не з`явився.

За правилами ч. 1 ст.172 КПК України неприбуття цих осіб не є перешкодою для розгляду клопотання.

Враховуючи ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення з огляду на таке.

У провадженні відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000413 від 01.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.07.2023 о 13:21 год. надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , про те що в період часу з 05.07.2023 по 31.07.2023 невідома особа шляхом вільного доступу з приміщення погребу викрала сокиру, з сарайного приміщення вила та з горища житлового будинку алюмінієвий бідон об`ємом 40 літрів.

Протоколом огляду місця події від 08.08.2023 зафіксовано вилучення сокири, та відповідно до постанови старшого слідчого від 08.08.2022 вказану вище сокиру визнано речовим доказом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Абзацом 2 ч. 1 ст.170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

У даному випадку є наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що повернення вилученого без накладення арешту може призвести до втрати речового доказу шляхом його знищення, приховування або псування до завершення досудового слідства, що призведе до неможливості проведення слідчих дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя прийшов до переконання, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню, оскільки незастосування арешту може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 174 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000413 від 01.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на вилучену 08.08.2023 в ході огляду місця події, а саме приміщення поліцейської станції с. Самгородок Хмільницького району, сокиру, яку добровільно видав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1