Справа № 734/2211/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/431/23
Категорія - продовження строків тримання під вартою Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою суду, яку було постановлено під час розгляду кримінального провадження внесеного за № 0001099 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР)

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, - до 05 червня 2023 року включно.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, - до 05 червня 2023 року включно.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, - до 05 червня 2023 року включно.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про доведеність обставин, що виправдовують продовження обвинуваченим строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказав, що саме цей запобіжний захід має забезпечити виконання обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_8 процесуальних обов`язків у цьому кримінальному провадженні на стадії судового розгляду. При цьому судом враховано суспільну небезпечність та ступінь тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду від 06.04.2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Дослідити відповідне клопотання прокурора на відповідність вимогам ст. 184 КПК України, а також обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Так, апелянт вказує про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Автор скарги вважає, що клопотання прокурора не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, оскільки у ньому відсутній короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та, в порушення п.3 ч.1 цієї статті, клопотання не містить обставин щодо обґрунтованості підозри. Також стороні захисту не були надані копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. А саме клопотання не містить додатків, якими прокурор обґрунтовує свої доводи.

Вказані обставини залишились без належної уваги суду, а також судом проігноровано клопотання сторони захисту щодо дослідження ряду доказів, у тому числі і речових, що свідчить про істотне порушення судом вимог діючого КПК.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторони захисту на підтримку поданої апеляційної скарги, позицію прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно із ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 місцевим судом були дотримані в повній мірі.

Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для продовження, щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінились обставини, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

З урахуванням наведеного, а також даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Апеляційний суд погоджується, що надані матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом в достатній мірі свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_8 .

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі в ході розгляду провадження не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора.

Твердження апелянта про невідповідність клопотання вимогам ст. 184 КПК України спростовуються дослідженими судом апеляційної інстанції матеріалами провадження.

З приводу доводів про те, що ні обвинувачений, ні взагалі сторона захисту не отримували додатків до клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в суді першої інстанції слід зазначити наступне.

Суд апеляційної інстанції встановив, що сторона захисту висловлювала свої заперечення по суті клопотання прокурора, не погоджуючись з його доводами, а чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить застережень, згідно з якими порушення порядку звернення з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу спричиняє відмову в задоволенні клопотання або ж залишення клопотання без розгляду.

Крім того, колегія суддів зазначає, що недотримання вимог саме ст. 184 КПК України, не є підставою для не розгляду клопотання, оскільки відповідно до ст. 331 КПК України суд незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

За таких обставин суд обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали і прийняття нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів, апеляційний суд не вбачає.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2023 року, якою було продовжено строк тримання під вартою до 05 червня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4