справа № 362/2924/23
провадження № 1-кп/362/529/23
ВИРОК

Іменем України

18.05.2023

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові в порядку спрощеного провадження щодо кримінальних проступків кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 квітня 2023 року за № 0000204, щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, громадянин України, має середню освіту, непрацевлаштований, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий (далі ОСОБА_3 )

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених частиною 5 статті 27, частини 1 статті 358, частини 4 статті 358 КК України.

Суд установив:

Відповідно до пунктів 2, 5-1, 16-18 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС територіальних сервісних центрах МВС (далі територіальні сервісні центри МВС).

Посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій А1, А, В1, В, С1, С, D1 і D видаються особам, які склали в територіальному сервісному центрі МВС теоретичний і практичний іспити.

За змістом пункту 1.10, підпункту «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії; водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

03 квітня 2023 року близько 12:00 ОСОБА_3 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник прямий умисел на підроблення посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «В1, В» шляхом внесення до нього його зображення та анкетних даних з метою пред`явлення такого посвідчення при керуванні транспортним засобом. З цією метою ОСОБА_3 через мобільний додаток «Телеграм» у групі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » домовився з невстановленою особою, матеріли щодо якої виділені в окреме провадження, про виготовлення нею на ім`я ОСОБА_3 підробленого посвідчення водія.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на підроблення посвідчення водія, 03 квітня 2023 року близько 12:00 ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія та з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, виконуючи роль пособника, через мобільний додаток «Телеграм» у групі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надав невстановленій особі, матеріали якої виділені в окреме провадження, свої персональні дані та власне фотозображення в електронній формі.

Після цього, 11 квітня 2023 року близько 09:58 ОСОБА_3 , перебуваючи у відділенні служби доставки «Нова Пошта», розташованому за адресою: Дніпропетровська область, м. Покров, вул. Гагаріна, 2, отримав від невстановленої особи, матеріали якої виділені в окреме провадження, підроблений офіційний документ, який не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, який виготовлений не установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, а саме посвідчення водія категорії «В1, В» серії НОМЕР_1 від 14 травня 2012 року на власне ім`я, нібито видане ДАІ ГУ МВС в м. Києві.

Крім того, 17 квітня 2023 року близько 11:10 ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Кулібаба, пров. Зоряний, поблизу домоволодіння № 16, був зупинений поліцейськими СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 на підставі статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме за порушення правил дорожнього руху.

Пред`являючи на вимогу поліцейського СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області документи на право керування вказаним транспортним засобом, маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документу, який надає право на керування, ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою посвідчення своєї особи, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 14 травня 2012 року на його ім`я, у встановленому законом порядку, він не отримував, надав поліцейському СРПП ОСОБА_4 вищевказане підроблене посвідчення водія, тобто використав завідомо підроблений документ, факт пред`явлення якого був виявлений поліцейським СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області.

Встановлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 14 травня 2012 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території країни України.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті, складеному прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні. Ці обставини обвинувачений не оспорює, про що ним подана відповідна заява за участю захисника.

Так, за змістом заяви обвинуваченого він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України, а саме у пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка мас право видавати такі документи і яка надає права з метою використання його іншою особою, та у використанні завідомо підробленого документа.

У цій же заяві міститься розписка обвинуваченого про ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України. Заява підписана у присутності захисника ОСОБА_5 , яка не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, погоджується на розгляд обвинувального акту за його відсутності, а також те, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувачений не заперечує щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, у відповідності до частини 2 статті 382 КПК України суд розглядає обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали кримінального провадження, керуючись законом й оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов висновку, що події кримінальних проступків мали місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю поза розумним сумнівом. Обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень і підтвердив установлені досудовим розслідуванням обставини.

Таким чином, дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною 5 статі 27, частиною 1 статті 358 КК України як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яка надає права з метою використання його іншою особою, та за частиною 4 статті 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання, суд відповідно до статті 65 КК України та з огляду на приписи пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Інкриміновані ОСОБА_3 кримінальні правопорушення є кримінальними проступками.

Обвинувачений має середню освіту, не працює, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не встановив.

Підстави для застосування статей 69, 69-1 КК України відсутні.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, беручи до уваги, наявність обставини яка пом`якшує покарання, у виді щирого каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, виходячи з загальних засад призначення покарання - законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання:

за частиною частини 5 статті 27 частини 1 статті 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

за частиною 4 статті 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання належить визначити у виді штрафу у розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, як достатнє для виправлення засудженого та його перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених частиною 2 статті 50 КК України цілей покарання.

Питання щодо долі речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

На підставі частини 2 статті 124 КПК України із засудженого на користь держави слід стягнути документально підтверджені процесуальні витрати, а саме витрати на залучення експерта в розмірі 1434,00 гривень.

Цивільний позов не заявлявся.

За правилами частини 4 статті 174 КПК України належить скасувати арешт майна, накладений у даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 174, 369-371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

1. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України, та призначити йому покарання:

1.1. за частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

1.2. за частиною 4 статті 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

2. На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) гривні 00 копійок.

4. Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2023 року (справа № 362/2232/23) на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 , виданого 14 травня 2012 року ДАІ ГУМВС в м. Києві.

5. Речові докази посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 , виданого 14 травня 2012 року ДАІ ГУМВС в м. Києві, упаковане разом з первинним упакуванням до паперового конверту білого кольору, на якому виконані рукописні пояснювальні написи «Додаток до висновку експерта № СЕ-19/111-23/20843-ДД від 02.05.2023 у кримінальному провадженні № 0000204, судовий експерт, прізвище, підпис», передане на зберігання до камери схову речових доказів ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1