Єдиний унікальний номер 341/1119/23
Номер провадження 1-кп/341/147/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні питання закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2023 року під № 0000055, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та зареєстрований у АДРЕСА_1 , тимчасово проживає у АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, з середньою освітою, внутрішньо переміщена особа, не одружений, раніше неодноразово судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 126 Кримінального кодексу України.

встановив:

Органи досудового розслідування обвинувачують ОСОБА_4 в умисному завданні удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , за наступних викладених в обвинувальному акті обставин.

ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, востаннє 26.05.2017 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, звільнившись 04.10.2022 з місць позбавлення волі після відбуття строку покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період непогашеної та не знятої у встановленому законом порядку судимості, вчинив нове кримінальне правопорушення.

Так, 18.05.2023 близько 19 години між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які, як внутрішньо переміщені особи, проживали у Благодійної організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «КАРІТАС-МАРІЯМПІЛЬ УГКЦ», що знаходиться у с. Маріямпіль Дубовецької територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області по вул. Галицька, 2, у приміщенні кухні виник словесний конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з підвищеною інтонацією у голосі вимагав у ОСОБА_6 припинити спілкування із її сусідкою ОСОБА_7 .

У ході словесної суперечки ОСОБА_6 намагалась заспокоїти ОСОБА_4 і вимагала від нього залишити приміщення кухні. Однак, той, не реагуючи на прохання ОСОБА_6 , продовжував кричати на неї і при цьому підійшов впритул до жінки. Будучи наляканою такою поведінкою ОСОБА_4 , ОСОБА_6 відштовхнула його обома руками від себе.

Вказані дії ОСОБА_6 обурили ОСОБА_4 , у результаті чого у нього виник умисел на заподіяння фізичного болю потерпілій.

З цією метою ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та маючи злість на ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел на завдання потерпілій фізичного болю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_6 і бажаючи їх настання, діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс їй долонею руки один удар у праву ділянку обличчя, чим завдав ОСОБА_6 фізичного болю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 органи досудового розслідування кваліфікували за частиною 1 статті 126 КК України, а саме як завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Потерпіла ОСОБА_6 28.06.2023 подала до суду заяву щодо закриття кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки вона відмовляється від обвинувачення. Зазначила, що з обвинуваченим примирилась, збитків їй не завдано. Претензій до обвинуваченого не має. У судове засідання 29.06.2023 не має можливості приїхати у зв`язку із зайнятістю.

У судовому засіданні 29.06.2023 обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник подали письмове клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки потерпіла відмовилась від обвинувачення, вони примирились.

Подане клопотання обвинувачений та його захисник підтримали, просили його задовольнити.

Прокурор щодо задоволення клопотання і закриття кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України не заперечив.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження, суд враховує наступне.

Згідно з приписами статті 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник, відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Згідно з частиною сьомою статті 284 КПК України, якщо обставини, передбачені п. 7 частини першої цієї статті, виявляються під час судового розгляду, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 477 КПК України кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 126 КК України (умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, без обтяжуючих обставин), належить до кримінального правопорушення, провадження щодо якого є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.

При цьому, на переконання суду, зазначення в обвинувальному акті обтяжуючої покарання ОСОБА_4 обставини (вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння), передбаченої у статті 67 КК України, не виключає це кримінальне провадження із переліку проваджень, які здійснюються у формі приватного обвинувачення, з огляду на таке.

Відповідно до правового висновку ВС України, висловленого у постанові від 08.10.2015 у справі № 5-132кс15, доктринально, законодавчо та в судово-слідчій практиці термін «обтяжуючі обставини» використовується у двох значеннях як комплексне поняття: обставини, що передбачені у статтях Особливої частини КК як ознаки складу злочину, які впливають на його кваліфікацію, тобто «кваліфікуючі» ознаки складу злочину, передбачені у диспозиції відповідної статті; обтяжуючі обставини, які не позначаються на кваліфікації вчиненого, а впливають виключно на обрання судом відповідного виду та розміру покарання, зазначені у частині першій статті 67 КК України. Граматичний та системно-структурний аналіз, юридична техніка приписів статті 477 КПК України свідчать про таке.

Пункт перший частини першої статті 477 КПК передбачає спочатку вказівку на певну частину і статтю Особливої частини КК, тобто визначається, за якою нормою кваліфікується діяння, а потім у дужках розкриваються ознаки того складу злочину, який у цій частині статті передбачений. Частина перша статті 126 КК у диспозиції передбачає склад злочину без кваліфікуючих ознак.

Також у пункті 3 частини першої статті 477 КПК використовується поняття «особливо обтяжуючі обставини», що не є складовою призначення покарання.

Крім того, в статті 477 КПК в цілому законодавець використав перелік норм лише Особливої частини КК, а посилання на Загальну частину цього Кодексу, зокрема статтю 67 КК, немає.

Наведене свідчить про те, що викладене законодавцем у статті 477 КПК застереження у дужках щодо обтяжуючих обставин при вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, стосується викладених у диспозиції статті Особливої частини КК України кваліфікуючих ознак конкретного правопорушення.

Згідно із правовим висновком ВСУ, висловленим у постанові від 18.05.2017 у справі № 5-79кс(15)17, застереження у статті 477 КПК щодо обтяжуючих обставин стосується викладених у диспозиції статті Особливої частини КК кваліфікуючих ознак конкретного правопорушення і не розповсюджується на передбачені частиною 1 статті 67 КК обставини, які обтяжують покарання.

Таким чином, зазначена в обвинувальному акті обтяжуюча покарання ОСОБА_4 обставина, передбачена пунктом 13 статті 67 КК України, не є обтяжуючою обставиною у розумінні застереження у статті 477 КПК України, зазначеного в дужках біля ч. 1 ст. 126 КК України, оскільки не позначається на кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення, а впливає виключно на обрання судом відповідного виду та розміру покарання.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що це кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, і за наявності заяви (клопотання) потерпілої про відмову від обвинувачення відповідно до вимог пункту 7 частини першої статті 284 КПК України наявні правові підстави для закриття кримінального провадження.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 126 КК України, статтями 284, 371, 372, 477 КПК України, суд

постановив:

Закрити кримінальне провадження від 25 травня 2023 року під № 0000055 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_6 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвалу може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ