Справа № 694/1556/22 Провадження №1-кп/694/8/23
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
26.05.2023 року м. Звенигородка
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка, Звенигородського району, Черкаської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 310 КК України,
ОСОБА_4 у невстановлений дізнанням день та час, за місцем свого проживання, на земельній ділянці території будинковолодіння, яке розміщене по АДРЕСА_1 одноосібно, умисно, незаконно вніс у відкритий ґрунт та горщики з ґрунтом, попередньо заготовлене насіння канабісу та після його пророщення незаконно виконував різні роботи з догляду за вирослими нарковмісними рослинами канабісу, а саме, прополював і обсапував, чим вирощував їх з метою доведення до стану дозрівання, для подальшого вживання шляхом куріння, доки 21.06.2022 року, в ході проведення санкціонованого обшуку, в період часу з 06.52 год. до 09.40 год. працівниками поліції було вилучено всього 42 рослини зеленого кольору, зовні схожі на рослини коноплі, які ОСОБА_4 незаконно посіяв та виростив на земельній ділянці власного домоволодіння, а саме:
- на земельній ділянці рослини зеленого кольору в кількості 10 (десяти) штук, які є рослинами виду коноплі (CannabisL), які містять психотропну речовину;
- на земельній ділянці рослини зеленого кольору в кількості 26 (двадцять шість) штук, які є рослинами виду коноплі (Cannabis L), які містять психотропну речовину;
- на земельній ділянці рослини зеленого кольору в кількості 6 (шести) штук у шести окремих пластикових ємкостях з ґрунтом, які є рослинами виду коноплі (Cannabis L), які містять психотропну речовину.
Окрім того, ОСОБА_4 , у невстановлений дізнанням день та час, шляхом зрізання частин стебел із плодами-коробочками на земельній ділянці території будинковолодіння, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , які в подальшому висушив, виготовив наркотичний засіб та зберігав його для власного вживання за місцем свого проживання без мети збуту, доки 21.06.2022 року, в період часу з 06.52 год до 09.40 год., працівниками поліції, на подвір`ї вищезазначеного будинковолодіння було виявлено та вилучено вказані плоди-коробочки рослин із стеблами, що зберігались в паперовій коробці, які являються особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено макова солома. Маса наркотичного засобу (макова солома) у перерахунку на суху речовину становить 129.0 г.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним у скоєннікримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 310 КК України, пояснив суду про обставини викладені вище, зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи, події вчинення ним кримінального правопорушення вірно відображені. Дійсно, за місцем свого проживання, на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , коли саме він не пам`ятає,посадив у відкритий ґрунт та горщики з ґрунтом, попередньо насіння канабісу та коли взійшло, доглядав за ним до дозрівання, для власного вживання, але, 21.06.2022 року, зранку, на території його домоволодіння був проведений обшук, в ході якого було вилучено всього 42 кущі канабісу. Також частину стебел він завчасно зрізав та висушив, підготовивши таким чином для власного вживання, які також були вилучені у нього під час обшуку.
Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, погоджується з кваліфікацією вчинених ним кримінальних діянь, розуміючи яка міра покарання загрожує, показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує, а саме про обставини вчинення кримінальних правопорушень, прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень та винуватості обвинуваченого у їх вчиненні, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, процесуальних витрат, речових доказів. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність їхньої позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням повного визнання вини у вчинені вищенаведених кримінальних правопорушень, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченого, процесуальних витрат, речових доказів. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 по епізоду посіву та вирощування канна бісу суд кваліфікує в межах пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст. 310 КК України, як незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин.
Дії ОСОБА_4 по епізоду виготовлення та зберіганні особливо небезпечної речовини каннабіс суд кваліфікує за ч.1 ст. 309 КК України незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Крім того, в ході розгляду справи обвинуваченим була надана довідка лікаря-нарколога ОСОБА_5 , згідно до якої ОСОБА_4 добровільно звернувся до лікувального закладу КНП «Звенигородського БЛІП» з діагнозом F-11.2 (психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіноїдів) та проходить відповідне лікування.
Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст.309 КК України.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, добровільно звернувся до лікувального закладу та проходить курс лікування по теперішній час, у зв`язку із чим, суд вважає, що його слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження у цій частині закрити.
Вину обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 310 КК України, суд вважає доведеною.
Згідно ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд вважає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, характеризується за місцем проживання посередньо.
Згідно довідки лікаря-нарколога ОСОБА_5 від 25.05.2023 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно звернувся до лікувального закладу КНП «Звенигородська БЛІЛ» з захворюванням психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіноїдів, діагноз F-11.2 та на даний час продовжує лікування.
В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке, за змістом ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, наслідки вчинених кримінальних правопорушень, обставину, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 120 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК.
Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні процесуальні витрати на залучення експертів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
За ч. 1 ст. 310 КК України ОСОБА_4 визнати винним та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 120 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 2040 /дві тисячі сорок/ гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за надання висновків експертів № СЕ-19/124-22/6834-Н3ПРАП від 14.07.2022 року у сумі 1132, 68 грн.; № СЕ-19/124-22/6836-Н3ПРАП від 14.07.2022 року у сумі 1510,24 грн.; № СЕ-19/124-22/6844-Н3ПРАП від 18.07.2022 року у сумі 1510, 24 грн., № СЕ-19/124-22/7326-Н3ПРАП від 02.08.2022 року у сумі 755,12 грн., № СЕ-19/124-22/7327-Н3ПРАП від 19.08.2022 року у сумі 943,90 грн. У загальному розмірі 5852,18 грн. (п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят дві гривні вісімнадцять копійок).
Речові докази: 6 рослин коноплі, які знаходяться в пластиковій ємкості з грунтом та які поміщено в поліетиленовий пакет синього кольору, який опечатано та скріплено биркою з відповідними написами, 26 рослин коноплі, 10 рослин, речовину рослинного походження канабіс вагою 68.74г, с/п PSP 3109866, саморобний пристрій с/р PSP 3109851, частини рослин канабіс вагою 121.10г, с/п 7015221, речовину рослинного походження канабіс вагою 74.15г, с/п PSP 3109865, насіння канабіс вагою 180.29г, с/п PSP3109867, подрібнену речовина рослинного походження вагою 14.14г, с/п 2678560, речовину канабіс вагою 20.50г, подрібнену речовину канабіс вагою 6.02г, с/п 3755251, подрібнену речовину канабіс вагою 1.263г, с/п PSP 1118748, які знаходяться на відповідальному зберіганнів кімнаті зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, що знаходиться за адресою: вул. Благовісна, 50, м. Звенигородка Черкаської області, після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з дня вручення копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок який набрав законної сили є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до приписів ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: Світлана ФЕДОРЕЦЬ