ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2744/23 Номер провадження 11-сс/814/945/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваногоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 серпня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 серпня 2023 року за №0000958, задоволено клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_6 , і застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 01 жовтня 2023 року, підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Рачки Чуднівського р-ну Житомирської обл., проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, спотворити речі й документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на потерпілого, свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, обставини й тяжкість інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачене за їх вчинення покарання, особу підозрюваного, його посткримінальну поведінку та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Урахувавши обставини, передбачені ст.ст.177, 187 та ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про застосування зазначеного вище запобіжного заходу без визначення розміру застави ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 серпня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково, застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, та звільнити ОСОБА_8 з-під варти. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя не врахував, що: підозрюваний вчинив інкриміновані йому дії з необережності й не мав умислу на вбивство ОСОБА_10 ; стороною обвинувачення не доведено наявність заявлених ризиків і неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який не судимий, брав участь в обороні України, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, має: міцні соціальні зв`язки зі своєю сім`єю, незадовільний стан здоров`я, у зв`язку з чим потребує лікування, бажає відшкодувати ОСОБА_10 завдану шкоду; ОСОБА_8 було затримано 03 серпня 2023 року о 19 годині 50 хвилин, у ході чого він втрачав свідомість та госпіталізовувався до медичного закладу, в той час як протокол його затримання складено в період часу з 03 серпня 2023 року 23 години 30 хвилин до 04 серпня 01 години 18 хвилин.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що Миргородським РВП ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 серпня 2023 року за №0000958 (а.п.8-9).

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_8 за невстановлених обставин незаконно без передбаченого законом дозволу придбав корпус ручної осколкової гранати «РГН» з ударно-дистанційним запалом, носив і зберігав його при собі, а також за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 .

Затим 03 серпня 2023 року приблизно о 17 годині 23 хвилини ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за згаданою вище адресою на невеликій відстані від ОСОБА_10 , демонстрував у конструктивному зборі корпус зазначеної вище ручної осколкової гранати з ударно-дистанційним запалом, при цьому, на декілька секунд діставав запал з корпусу гранати та поміщав його назад у вихідне положення, після чого дістав запал з корпуса гранати й кинув гранату на землю, в результаті чого стався вибух і своїми протиправними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: політравми, вибухово-осколкового поранення правої легені, гемопневмоторекса зправа, осколкового поранення поперекової ділянки, нейрогенного сечового міхура, гіпоболемічного шоку. У вказаний вище спосіб ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення свого умислу на спричинення смерті ОСОБА_10 , але смерть останнього не настала від незалежних від волі ОСОБА_8 причин.

04 серпня 2023 року слідчий ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором ОСОБА_6 , повідомила ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України (а.п.56-58).

05 серпня 2023 року слідчий ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливістю інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам (а.п.1-62).

Слідчий суддя, задовольняючи зазначене вище клопотання, застосував ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Як видно з матеріалів провадження, необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 у апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з цим, розглядаючи клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, спотворити речі й документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на потерпілого, свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, обставини й тяжкість інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачене за їх вчинення покарання, особу підозрюваного, його посткримінальну поведінку та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаних вище злочинів підтверджується зібраними в кримінальному провадженні вагомими доказами, зокрема даними: протоколів допитів потерпілого ОСОБА_10 від 04 серпня 2023 року, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 від 03 серпня 2023 року (а.п.17-30, 35-36, 46); протоколів огляду місця події та обшуку від 03 серпня 2023 року з додатками (а.п.11-16, 31-33); довідки закладу охорони здоров`я №3537 від 03 серпня 2023 року про заподіяні ОСОБА_10 тілесні ушкодження (а.п.47); протоколу затримання ОСОБА_8 від 03-04 серпня 2023 року (а.п.38-39); висновку щодо результатів медичного огляду на стан аклогольного сп`яніння підозрюваного від 04 серпня 2023 року (а.п.43), й іншими доказами, долученими до матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів, підозра в яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження в даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. За практикою Європейського суду з прав людини, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в досліджуваній ситуації, а тому доводи захисника, які зводяться до необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_8 підозри, є неспроможними

Твердження апелянта про те, що протокол затримання підозрюваного було складено в період часу з 03 серпня 2023 року 23 години 30 хвилин до 04 серпня 01 години 18 хвилин а ОСОБА_8 безпосередньо затримувався 03 серпня 2023 року о 19 годині 50 хвилин, позбавлені підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, зокрема, у випадку, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Саме таку підставу для затримання було встановлено в протоколі затримання ОСОБА_8 , а також зазначено час його затримання 03 серпня 2023 року о 19 годині 50 хвилин, який не оспорюється стороною захисту (а.п.38-39). Затримання й складання протоколу відбувалось із залученням двох понятих і захисника, зауваження якого було враховано в цьому протоколі - про те, що затриманому надавалась медична допомога, на що посилається апелянт. При цьому, зауважень, які би прямо вказували на порушення порядку й процедури затримання ОСОБА_8 , не надходило від учасників даної слідчої дії.

Таким чином, протокол затримання ОСОБА_8 містить відображення в його тексті точного часу затримання підозрюваного, а норми кримінального процесуального законодавства не вимагають складення протоколу затримання в ту ж годину, в яку особу було затримано. Зокрема, ч.5 ст.208 КПК України вказує на саму обов`язковість складення протоколу затримання із зазначенням у ньому години і хвилини затримання, що означає, що КПК України допускає випадки, коли фактичне затримання особи і складення протоколу про це можуть не співпадати у часі з урахуванням певних умов, зокрема, віддаленість місця затримання особи від адміністративної будівлі уповноваженого органу, введення правового режиму воєнного стану, які мали місце за обставин даної справи. При цьому, апеляційний суд зауважує, що запізніле складення протоколу про затримання особи є виправданим у тій ситуації, коли об`єктивні причини спонукали уповноважену особу діяти саме таким чином.

З наведеного вище колегія суддів не вбачає підстав для висновку про порушення органом досудового розслідування норм КПК України, які регулюють порядок затримання особи та його оформлення.

У свою чергу, із урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності в даному кримінальному провадженні встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Наявні у справі факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, спотворити речі й документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на потерпілого, свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованих йому тяжкого та особливо тяжкого злочинів, пов`язаних зі здійсненням у стані алкогольного сп`яніння замаху на вбивство іншої людини в спосіб, який становив небезпеку для життя та здоров`я також інших осіб, що має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки й загрози суспільству, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

З викладеного вище вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й домашнього арешту як просить апелянт.

Даних (медичних висновків) з приводу неможливості перебування ОСОБА_8 під вартою перевіркою матеріалів справи не встановлено та стороною захисту в суді апеляційної інстанції не надано. Також слід зазначити, що відповідно до ст.49 Конституції України підозрюваний не обмежений у реалізації права на охорону здоров`я шляхом звернення за медичною допомогою до адміністрації установи, в якій вона утримується.

При цьому, в даних довідки КНП «Лікарня інтенсивного лікування» Миргородської міської ради №613 від 04 серпня 2023 року встановлено відсутність протипоказань щодо перебування ОСОБА_8 в установі попереднього ув`язнення (а.п.44).

Колегія суддів ураховує те, що підозрюваний не судимий, брав участь в обороні України, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, має певні соціальні зв`язки із сім`єю, однак ці дані з урахуванням наведених вище обставин у їх сукупності не спростовують висновків слідчого судді про неможливість запобігти ряду ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, в разі незастосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Водночас підлягає врахуванню те, що підозрюваний, будучи військовослужбовцем, має доступ до зброї, боєприпасів і вибухових пристроїв, з незаконним обігом і протиправним застосуванням яких пов`язані обставини, пред`явленої йому підозри. У контексті підвищеного ступеню існування ризиків слідчий суддя мотивовано зважив і на те, що підозрюваний залишив місце вибуху й лише в подальшому був затриманий поліцією.

Пунктом 1 ч.4 ст.183 КПК України визначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства.

Ураховуючи встановлений слідчим суддею ряд ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, обставини інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, наведені вище обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали правильно не визначив розмір застави підозрюваному.

Тому, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 серпня 2023 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4