Провадження №: 1-кп/755/259/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" липня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва колегіально в складі трьох суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна та скасування розпорядження майном, клопотання захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , про скасування арешту майна та скасування розпорядження майном, клопотання захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , про скасування арешту майна та скасування розпорядження майном, клопотання захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ДП «Студентський», про скасування арешту майна та скасування розпорядження майном, клопотання захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ТОВ «ТРИ ПЛЮС ОДИН», про скасування арешту майна та скасування розпорядження майном, клопотання адвоката ОСОБА_10 , який діє в інтересах «Компанії Fors Trade s.r.o.», про скасування арешту майна, клопотання адвоката ОСОБА_11 , яка діє в інтересах ОСОБА_12 , про скасування арешту майна, клопотання захисника ОСОБА_5 про надання тимчасового доступу до інформації, клопотання захисника ОСОБА_13 про надання тимчасового доступу до інформації у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000486 від 20.05.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 299, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 321-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_16 ,

представників потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_19 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

представників власників майна ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 000486 від 20.05.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 299, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 321-1 КК України.

До початку судового розгляду, через канцелярію суду, були подані наступні клопотання:

- клопотання захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ТОВ «ТРИ ПЛЮС ОДИН», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.08.2019 року та скасування розпорядження майном, застосованого ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.05.2020 року;

- клопотання захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ДП «Студентський», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2019 року та скасування розпорядження майном, застосованого ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.05.2020 року;

- клопотання адвоката ОСОБА_10 , який діє в інтересах «Компанії Fors Trade s.r.o.», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Київського апеляційного суду від 19.09.2019 року;

- клопотання адвоката ОСОБА_10 , який діє в інтересах «Компанії Fors Trade s.r.o.», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2019 року;

- клопотання захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2019 року та скасування розпорядження майном, встановленого ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.05.2020 року;

- клопотання захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2019 року та скасування розпорядження майном, встановленого ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.05.2020 року;

- клопотання захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2019 року та скасування розпорядження майном, встановленого ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.05.2020 року;

- клопотання адвоката ОСОБА_11 , яка діє в інтересах ОСОБА_12 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Київського апеляційного суду від 19.09.2019 року;

- клопотання захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.08.2019 року та скасування розпорядження майном, встановленого ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.05.2020 року;

- клопотання захисника ОСОБА_5 про надання тимчасового доступу до інформації, яка міститься в ЄРДР у кримінальному провадженні за № 000486 від 20.05.2020 року та документів у рамках кримінального провадження № 000486 від 20.05.2020 року;

- клопотання захисника ОСОБА_13 про надання тимчасового доступу до інформації, яка міститься в ЄРДР у кримінальному провадженні за № 000486 від 20.05.2020 року та документів у рамках кримінального провадження № 000486 від 20.05.2020 року.

Вказані клопотання були поставлені судом на обговорення учасників судового розгляду.

У судовому засіданні захисники ОСОБА_13 та ОСОБА_5 підтримали подані ними клопотання, просили їх задовольнити, зокрема, просили скасувати арешти, накладені на зазначене майно, враховуючи те, що на даний час необхідність збереження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала, ризики, що стали підставою для його застосування, на даний час відсутні, водночас арешт майна призводить до невиправданого обмеження права власності та є надмірним тягарем для власників указаного майна. Крім того, просили надати тимчасовий доступ до вказаної в клопотаннях інформації та документів, що стосуються внесення відомостей до ЄРДР щодо залучення в якості потерпілого ОСОБА_20 , а саме щодо порядку набуття ним статусу потерпілого, та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, оскільки на стадії досудового розслідування стороні захисту не були надані вказані матеріали кримінального провадження, проте зазначена інформація та документи мають важливе значення для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні.

Обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_9 підтримали клопотання своїх захисників.

Обвинувачений ОСОБА_15 та захисник ОСОБА_19 поклались на розсуд суду.

Представники власників майна ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтримали подані ними клопотання та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_16 заперечив проти задоволення всіх поданих клопотань, зокрема, щодо клопотань про скасування арешту майна зазначив, що такі клопотання є передчасними та непоґрунтованими, оскільки таке майно є незаконно набутим, окрім того визнане речовим доказом, у той же час арешт на вказане майно накладався саме з метою збереження речового доказу та забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, що загрожує обвинуваченим, в разі визнання їх винними. Щодо клопотань захисників про тимчасовий доступ, прокурор наголосив, що дані з ЄРДР є статистичною інформацією та не є доказом у розумінні ст. 84 КПК України, а єдиним офіційним документом з ЄРДР є витяг, який підписується уповноваженою особою, крім того інформація щодо потерпілого, про яку зазначають захисники в своїх клопотаннях, дійсно не вносилась в ЄРДР, оскільки потерпілий ОСОБА_20 був залучений в якості потерпілого вже після завершення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та відкриття матеріалів у порядку ст. 290 КПК України, а тому вказані клопотання є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Представники потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 підтримали думку прокурора.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Також, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, суд враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією із засад демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Як вбачається з матеріалів клопотань, ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.08.2019 року, від 10.06.2019 року, від 19.09.2019 року, було накладено арешт на майно у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 000486 від 20.05.2020 року.

У той же час, враховуючи обставини вказаного кримінально правопорушення та зважаючи на стадію судового розгляду, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про те, що скасування арешту вказаного майна на даній стадії судового розгляду є передчасним та не зможе слугувати досягненням мети, для досягнення якої було накладено вказаний арешт.

При вирішення даного питання колегія суддів враховує те, що вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, отже обґрунтовано існує необхідність збереження такого речового доказу.

Крім того, як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 229, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 321-1 КК України, за які, зокрема, передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна, а тому збереження арешту майна необхідне також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, що загрожує обвинуваченим, в разі визнання їх винними, та забезпечення цивільних позовів, що заявлені у вказаному кримінальному провадженні.

Разом з тим, будь-яких обставин, які б свідчили про те, що арешт на майно накладено незаконно чи необґрунтовано, а збереження арешту такого майна є свавільним, невиправданим чи надмірно обтяжливим для власників указаного майна, судом не встановлено.

Отже, дослідивши матеріали клопотань, додані до них документи, заперечення по клопотанням з додатками, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявниками не було доведено необхідність скасування, на даній стадії судового розгляду, такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, та як наслідок необхідність скасування встановленого розпорядження таким майном, а тому клопотання про скасування арешту майна та скасування розпорядження майном не підлягають задоволенню.

Між тим, на даній стадії судового розгляду, колегія суддів не надає оцінку доводам прокурора щодо дій обвинувачених та неправомірності набуття вказаного майна, оскільки докази, на копії яких посилається в своїх запереченнях прокурор, не були досліджені судом, зважаючи на стадію судового розгляду.

Що стосується клопотань захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_13 про надання тимчасового доступу до інформації, яка міститься в ЄРДР у кримінальному провадженні за № 000486 від 20.05.2020 року та документів у рамках кримінального провадження № 000486 від 20.05.2020 року, то колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність підстав вважати, що ці речі або документи перебувають чи можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.

У той же час, у порушення зазначених вимог, ані в клопотаннях, ані в судовому засіданні, захисниками не доведено необхідність здійснення такого тимчасового доступу до документів, зокрема, захисниками не доведено те, що зазначені ними документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної особи, оскільки як зауважив у судовому засіданні прокурор, інформація щодо потерпілого, про яку зазначають захисники в своїх клопотаннях, дійсно не вносилась в ЄРДР, оскільки потерпілий ОСОБА_20 був залучений в якості потерпілого вже після завершення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та відкриття матеріалів у порядку ст. 290 КПК України.

За таких обставин, колегія судів, дослідивши матеріали клопотань та долучені до них документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотань захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , у зв`язку з їх необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 110, 131, 163-165, 170-175, 309 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна та скасування розпорядження майном, клопотання захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , про скасування арешту майна та скасування розпорядження майном, клопотання захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , про скасування арешту майна та скасування розпорядження майном, клопотання захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ДП «Студентський», про скасування арешту майна та скасування розпорядження майном, клопотання захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ТОВ «ТРИ ПЛЮС ОДИН», про скасування арешту майна та скасування розпорядження майном, клопотання адвоката ОСОБА_10 , який діє в інтересах «Компанії Fors Trade s.r.o.», про скасування арешту майна, клопотання адвоката ОСОБА_11 , яка діє в інтересах ОСОБА_12 , про скасування арешту майна, клопотання захисника ОСОБА_5 про надання тимчасового доступу до інформації, клопотання захисника ОСОБА_13 про надання тимчасового доступу до інформації - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: 1.

2.