В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Київ "11" вересня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002496 від 10.07.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09.07.2023 близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння у квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наніс кухонним ножом два удари в область тулуба ОСОБА_4 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючих колото-різаних поранень живота, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта при судово-медичній експертизі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що на момент надходження до стаціонару 09.07.2023 р. о 20 год. 25 хв. у нього виявлені тілесні ушкодження: а)проникаюче колото-різане поранення живота - рана (з вистоянням (евентерацією) в рану пасма великого чепця) на лівій боковій поверхні черевної стінки по заднє-пахвовій лінії нижче реберної дуги на 4 см, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні-досередини, по ходу якого ушкоджуються м?які тканини черевної стінки, проникає в черевну порожнину з ушкодженням великого чепця; б) проникаюче колото-різане поранення живота - рана на лівій боковій поверхні черевної стінки по заднє-пахвовій лінії нижче реберної дуги на 3 см, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні-досередини, по ходу якого ушкоджуються м?які тканини черевної стінки, проникає в черевну порожнину з ушкодженням верхнього полюсу селезінки, явищами гемоперитонеуму (наявність в черевній порожнині до 1500 мл крові), з послідуючим оперативним видаленням селезінки (спленектомією).

Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок двох травматичних дій госторого предмету, якомц притаманні колюче-ріжучі властивості (по типу клинка ножа), за давністю можуть відповідати вказаному терміну, тобто 09.07.2023 та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя, згідно з п.п. 2.1.2 та 2.1.3/к «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю та суду, підтвердив обставини зазначені в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_4 , в судовому засіданні, просив не позбавляти волі обвинуваченого, претензії матеріального та морального характеру відсутні. Пояснив що виник конфлікт на побутовому підґрунті, вони з обвинуваченим гарні друзі, неприязних стосунків не мають.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За змістом ст.62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 5 ст.9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п.65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

При цьому, згідно ст. 337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Показання обвинуваченого дані під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у пред`явленому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та потерпілу особу, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України, а саме в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 є щире каяття.

Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Відповідно до частини 2 статті 66 КК України, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

На підставі частини 2 статті 66 КК України, суд визнає такими, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 ту обставину, що потерпілий по кримінальному провадженню не бажає позбавляти волі обвинуваченого ОСОБА_6 та не притягати обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд не встановив.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення та характер, спосіб та час нанесення тяжких тілесного ушкодження, думку потерпілої особи щодо призначення покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що ОСОБА_6 на час досудового слідства та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувалася загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, та бажання потерпілого признати обвинуваченому покарання, в межах санкції статті у мінімальному розмірі, і беручи до уваги з`ясоване у сукупності, суд прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 , потрібно призначити покарання за кримінальне правопорушення в межах санкції статті у мінімальному розмірі, враховуючи можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, на підставі ст..75КК України від відбування призначеного основного покарання обвинуваченого ОСОБА_6 потрібно звільнити з випробуванням, з випробуваним строком з покладанням на обвинуваченого, відповідно до ст..76КК України певних обов`язків.

При призначенні покарання суд враховує думку потерпілого та прокурора, які просили суд призначити мінімальний розмір покарання та звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням та не притягувати обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст..100 КПК України, в разі їх наявності.

Суд скасовує арешт, відповідно до частини 4 статті 174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд.

Долю судових витрат по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку, що передбаченому ст..124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України.

Призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 , звільнити від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76КК України покласти на ОСОБА_6 , такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, до набрання вироком законної сили.

Заборонити ОСОБА_6 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги, а також прибуття до місць укриття чи бомбосховищ.

Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати по справі - за проведення судово - медичної експертизи №042-1243-2023 в сумі 5339,00 грн. в дохід держави.

Арешт на майно накладений ухвалою Дніпровського районного суду м Києва від 12.07.2023 - скасувати.

Речові докази:

чоловічі джинси блакитного кольору з плямами бурого кольору; постільну білизну, а саме простирадло з плямами бурого кольору, взуття чоловіче, мокасини світлого кольору з плямами бурого кольору, які знаходяться у поліетиленовому пакеті білого кольору з написом чорного кольору з магазину «fozzy»; одноразову пеленку з плямами бурого кольору, які було упаковано до картонної коробки, обклеєної печатною стрічкою жовто-синього кольору з написом: опечатано «Національна поліція України», опломбовано стікером №NPU-0368002 та скріплено підписами понятих; предмет, схожий на ніж з плямами бурого кольору, який було поміщено до картонної коробки, запечатано печатною стрічкою жовто-синього кольору з написом: опечатано «Національна поліція України», опломбовано стікером № NPU-0368003 та скріплено підписами понятих; чоловічу кофту темного кольору з білими смугами на руках, яка була поміщена до сейф-пакету № INZ-4040586, опечатано та скріплено підписами понятих; змиви речовини бурого кольору з підлоги кімнати №2, які поміщено до паперового конверту, опечатано пломбою NPU-0368004 та скріплено підписами понятих та визнані постановою слідчого від 10.07.2023 речовими доказами - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: