1-кс/279/706/23
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В С Т А Н О В И В:
Дізнавач Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області звернувся з клопотанням про арешт майна в якому вказав, що 16.05.2023 року близько 21 години 44 хвилини працівниками патрульної поліції на автодорозі сполученням Київ Ковель, неподалік с. Клочеве Коростенського р-ну, було зупинено ОСОБА_4 , який при собі в спортивній сумці зберігав фольговий згорток з зеленою подрібленою рослинною речовиною схожою на наркотичну.
В ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено: 1 (один) згорток із фольги з вмістом сухої рослинної маси зеленого кольору, який поміщено до паперового конверту,
Вилучені предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
З метою встановлення істини у кримінальному провадженні, експертного дослідження та збереження вище вказаної речі, дізнавач просить накласти арешт на 1 (один) згорток із фольги з вмістом сухої рослинної маси зеленого кольору, яку поміщено до паперового конверту.
Відповідно до 171 ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.
Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-
протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Слідчим суддею встановлено, що є всі підстави вважати, що вилучене майно, на яке дізнавач просить накласти арешт, може бути предметом злочинного посягання та використано як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ст.309 ч.1 КК України.
Згідно ст.170 ч.1 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Керуючись ст. 167, 170-173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на 1 (один) згорток із фольги з вмістом сухої рослинної маси зеленого кольору, яку поміщено до паперового конверту, з забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя : ОСОБА_1