ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/4712/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/547/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: запобіжний захід
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-за участю секретаря ОСОБА_5 ,

-прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2023 року,-

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого, погодженого прокурором, про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосовано до ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою реєстрації та мешкання: АДРЕСА_1 в період часу з 21-00 до 06-00 години наступного дня, в межах строку досудового розслідування на 53 дні, тобто до 03 червня 2023 року та покладено на підозрюваного обов`язки:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

2) не залишати місце мешкання ( АДРЕСА_1 ) з 21.00 години до 06.00 години, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, іншими обвинуваченими.

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового та визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор послався на те, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. На думку прокурора у цьому провадженні суспільний інтерес у триманні під вартою підозрюваного перевищує його позитивні характеристики підозрюваного. Зазначив, що існування ризику:

- переховування підтверджується тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що у його володінні можуть знаходитися речі та документи, що підтверджують його злочинну діяльність та ще не вилучені органом досудового розслідування;

- незаконно вплинути на свідків та інших підозрюваних підтверджується тим, що йому відомі анкетні відомості свідків та інших підозрюваних, які в подальшому будуть допитуватися судом;

- перешкодити кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тим, що підозрюваний може не з`являтися за викликом до слідчого, прокурора чи суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що злочинна діяльність організованої групи тривала з початку 2020 року по 30.09.2021 року, тобто тривалий час та мало місце системне вчинення злочинів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, зазначивши, що даних про порушення ОСОБА_7 обов`язків відсутні, а справа вже знаходиться на розгляді в суді першої інстанції, колегія суддів вважає що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення слідчого судді першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на інших учасників провадження, знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, за які останньому може бути призначено максимальне покарання 12 років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки існує певна імовірність, що ОСОБА_7 з метою уникнення від відповідальності, а саме покарання понад 7 років, яке передбачене за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та ймовірність незаконного впливу на свідків, оскільки такий ризик існує до моменту допиту свідків судом.

З урахуванням наявності обґрунтованої підозри та наявності вищенаведених ризиків, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, після проведення обшуків в 2021 році відсутні будь-які дані про його незаконну діяльність, є працевлаштованим офіційно, розлучений та має сина, 23 років від даного шлюбу, проживає цивільним шлюбом, від якого має двох неповнолітніх дітей: 2007 та 2016 років народження, проживає з родиною за місцем реєстрації, є військовозобов`язаним.

З урахуванням таких даних про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що ризики, передбачені п.п. 2, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які вказані прокурором у клопотанні є недоведеним та необґрунтованими, враховуючі відсутність даних, що вказують на існування даних ризиків.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім та не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж той який зазначений у клопотання слідчого.

До того ж, прокурор в судовому засіданні повідомив, що данні про порушення ОСОБА_7 запобіжного заходу обраного слідчим суддею та покладених на нього обов`язків, відсутні, а кримінальне провадження вже передано до суду першої інстанції для проведення судового розгляду, проведено підготовче судове засідання.

Зазначене додатково свідчить про обґрунтованість прийнятого слідчим суддею рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 та відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: