Справа № 761/9929/23
Провадження № 1-кс/761/6677/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 120 221 001 000 011 75 від 21.05.2022,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна звернувся представник власника майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 .

На підтвердження своїх доводів заявник зазначив, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.07.2022 у кримінальному провадженні № 120 221 001 000 011 75 від 21.05.2022 за ч. 3 ст. 191 КК України накладений арешт на автомобіль «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про перереєстрацію транспортного засобу «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником яких є ОСОБА_4 .

У клопотанні заявник зазначає, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем майна та не має відношення до кримінального провадження, тому просить скасувати арешт у частині заборони користування таким майном.

У судовому засіданні представник власника майна наполягав на скасуванні арешту з підстав, які наведені у поданому ним клопотанні.

Уповноважений слідчий та прокурор у кримінальному провадженні до суду не прибули. Від прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 надійшов лист від 26.04.2023 № 41-4457Вих-23, відповідно до якого останній заперечує проти задоволення клопотання та просить здійснити розгляд справи у його відсутність.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, заслухавши доводи представника ОСОБА_4 , дійшов висновку про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно з-поміж іншого є доказом злочину.

Завданнями арешту майна є запобігання можливості його використання, перетворення, передачі, відчуження тощо.

Водночас, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, у такому випадку арешт накладається на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Відповідно до положень ст. 84 КПК доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, до процесуальних джерел закон відносить речові докази.

У силу ст. 98 КПК речовими доказами є предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Обставини, зазначені в ухвалі слідчого судді від 25.07.2022 про накладення арешту на майно свідчать, що піддані арешту речі мають ознаки майна, яке набуте у злочинний спосіб.

Враховуючи, що одним із завдань арешту майна у кримінальному провадженні є запобігання його відчуженню, виправданим є накладення арешту на автомобіль «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про перереєстрацію транспортного засобу «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником яких є ОСОБА_4 .

Таким чином, слідчий суддя не виключає ризику того, що у разі скасування арешту можуть бути укладені зовні легальні правочини з метою відчуження зазначеного майна.

Доводи представника власника майна у частині того, що процесуальним законом заборонене накладення арешту на майно добросовісного набувача, є такими, що заслуговували би на увагу у випадку, коли б не йшлося про арешт речового доказу, на який зазначена заборона не поширюється.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови доведення, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

Отже, власник майна повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте без урахування певних суттєвих обставин.

Попри зазначене, доводи ініціатора клопотання не є переконливими.

Слідчий суддя погоджується з аргументацією заявника у частині того, що накладенням арешту порушується право власності ОСОБА_4 .

У той же час, право власності не є абсолютним, статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

У цьому випадку обмеження права власності ОСОБА_4 відбулося на підставі судового рішення, тобто у спосіб, який передбачений законом.

Сукупність вищезазначеного свідчить про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 174, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 120 221 001 000 011 75 від 21.05.2022 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.07.2022 (справа № 761/13434/22), а саме на автомобіль «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про перереєстрацію транспортного засобу «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1