Справа № 474/363/23
Провадження № 1-кс/474/149/23
УХВАЛА

Іменем України

(вступна та резолютивна частини)

31.08.23р. смт Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

скаржниці ОСОБА_3

розглянув скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчої СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 04.07.2023р. про закриття кримінального провадження, внесеного 10.12.2021р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -

встановив:

28.07.2023р. до слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області, в порядку ст. 303 КПК України, надійшла скарга ОСОБА_3 (далі - скаржниця), в якій остання просить: "скасувати постанову слідчої СВ ВП № 2 Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 04.07.2023 року по кримінальному провадженню № 0000270 від 10.12.2021 року". При цьому, як вбачається зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів, остання стосується оскарження постанови про закриття кримінального провадження (далі - оскаржувана постанова).

В обґрунтування вимог скарги скаржниця вказує, що закриваючи кримінальне провадження, слідча:

- не здійснила всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування (наявність повноважень у ОСОБА_5 на виконання ним дій щодо скасування довідки сімейного лікаря та наслідків щодо здоров`я і праці скаржниці, після кримінального порушення законодавства директором центру ПМСД);

- в оскаржуваній постанові, не обґрунтувала висновків про відсутність в діянні складу злочину або відсутність складу кримінального правопорушення, оскільки її посилання лише на існування певного наказу МОН № 1236, змін до нього, не стосується повноважень ОСОБА_5 вчиняти певні дії;

- не провела необхідного та повного переліку слідчих дій спрямованих на встановлення істини у справі;

- не призначила та не провела необхідних перевірок та експертиз щодо стану здоров`я скаржниці після примусового здійснення нею щеплення після перенесеної хвороби, яке могло суттєво погіршитися після вакцинації без її відтермінування;

- не взяла до уваги, те що сімейний лікар ОСОБА_6 добросовісно виконала свою роботу щодо видачі скаржниці довідки про перенесення нею хвороби, дослідивши всі обставини її хвороби та стан здоров`я її дітей, які на той момент перебували в неї на лікуванні;

- не провела дослідження документів та посадових обов`язків директора Центру ПМСД щодо наявності у нього повноважень втручатися у роботу сімейних лікарів та прав, обов`язків направляти до директора Доброжанівської ЗОШ електронного листа з інформацією про скасування її довідки про перенесену хворобу;

- не здійснила перевірки наслідків надсилання ОСОБА_5 електронного листа директору Доброжанівської ЗОШ, через який скаржницю було відсторонено від виконання посадових обов`язків.

У скарзі, скаржниця вказувала, що у листопаді 2021 року вона пройшла тест методом імунноферментного аналізу (ІФА), який допомагає визначити чи є в людини антитіла до COVID-19 та дає підстави встановити діагноз. Тест на наявність антитіл може показати їх наявність або відсутність, він дає розуміння рівня захисної імунної відповіді (імунітету), після перенесеного захворювання коронавірусом, після вакцинації від коронавірусу. Їй було видано довідку про перенесену хворобу, а не про її стан здоров`я у майбутньому.

Згідно з роз`ясненнями МОЗ від 29.10.2021р., розміщеними на сайті міністерства, протипоказання до вакцинації може встановлювати сімейний або лікуючий лікар та надати відповідний висновок про абсолютне, тимчасове чи постійне протипоказання. За потреби, для отримання додаткової інформації щодо верифікації діагнозу, перебігу захворювання, необхідності додаткових обстежень, лікар може скерувати пацієнта до профільного спеціаліста, за висновком якого остаточно приймає рішення, чи здійснювати вакцинацію чи відтермінувати її до певного часу. До підстав протипоказання віднесено, зокрема, COVID-19 в анамнезі, в зв`язку з чим вакцинацію може бути відтерміновано на 3 місяці від часу перебігу хвороби або здійснена раніше, але не раніше ніж через 28 днів від першого дня появи симптомів або лабораторного підтвердження діагнозу методом ПЛР. Тож, вона перехворіла на ковід безсимптовно, про що свідчить довідка про наявність антитіл, а тому у неї була законна підстава відтермінувати вакцинацію, однак через дії ОСОБА_5 , який своїм, на думку скаржниці, незаконним наказом скасував довідку сімейного лікаря, хоча цього робити не мав права, скаржниця такої можливості була позбавлена та змушена була зробити щеплення відразу після перенесеної хвороби, щоб мати можливість відвідувати роботу. Директором школи було винесено наказ про відсторонення скаржниці від роботи. Отже, вважає, що дії ОСОБА_5 та директора школи були спрямовані на її цькування, протизаконне поширення про неї медичної інформації, відсторонення від роботи, примушування до щеплення та загрозу її здоров`ю. Зазначала, що всі пояснення вона, скаржниця, надала при допиті, однак слідча не взяла до уваги жодного з них та не надала пояснення жодному наданому скаржницею доказу.

Скаржниця стверджує, що втручатися в роботу сімейного лікаря ОСОБА_5 не мав права, оскільки до його повноважень входить самостійне прийняття рішень та видача наказів пов`язаних з кадровим забезпеченням роботи ЦПМСД, він же не має відповідної медичної освіти. Що не дослідила слідча ОСОБА_4 . ОСОБА_5 вчинив незаконні дії із службовою документацією, перевищив свої повноваження, він ще здійснив дії щодо розголошення лікарської таємниці без згоди скаржниці, чому слідчої також не надано спростувань чи пояснень в оскаржуваній постанові.

Слідча ОСОБА_4 замість того, щоб встановити вину ОСОБА_5 у зловживанні посадовими повноваженнями, та використання ним своїх посадових можливостей, вчинення службового підроблення, виносить постанову про закриття кримінального провадження.

Крім цього скаржниця вказує, що рішення про закриття кримінального провадження зроблено на замовлення третіх осіб, або через повну непрофесійність, умисне закриття кримінальної справи слідчою ОСОБА_4 та її неспроможність у справах служіння людям та відстоювання законності.

Водночас вказані твердження скаржниці при розгляді скарги до уваги не беруться, оскільки вони є виключно її суб`єктивними судженнями, які жодним чином необґрунтовані та немотивовані.

В судовому засіданні скаржниця підтримала вимоги скарги та просила їх задовольнити.

Слідча СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області лейтенант поліції ОСОБА_4 (далі слідча - ОСОБА_4 ) в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду. Водночас 30.08.2023р. звернулася до суду із заявою, в якій просить відмовити у задоволенні скарги та проводити розгляд скарги у її відсутність, оскільки через переведення відділу поліції на особливий режим роботи, у зв`язку з веденням в Україні воєнного стану, не має можливості брати участь у судовому засіданні.

Згідно приписів ч. 3 ст. 306 КПК України неявка слідчої ОСОБА_4 не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухав пояснення скаржниці, дослідив матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю встановленим таке.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 06.12.2021р. ухвалою слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області у справі № 474/1016/21 винесеної за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавачки Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою скаржниці про вчинення кримінального правопорушення директором центру ПМСД при Врадіївській лікарні ОСОБА_5 , який скасував, видану сімейним лікарем довідку про відтермінування щеплення проти короновірусної хвороби, вирішено скаргу задовольнити та зобов`язати дізнавачку Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. 214 КПК України, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань дані за заявою ОСОБА_3 від 23.11.2021р.

10.12.2021р. Відділенням поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області розпочате кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000270 за заявою ОСОБА_3 про вчинення директором Центру первинної медико-санітарної допомоги при Врадіївській лікарні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження здійснено такі дії.

21.12.2021р. слідчим СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 (далі - слідчий ОСОБА_9 ), в порядку ст.ст. 40, 93 КПК України, надано запит Міністру міністерства охорони здоров`я України за № 15109/69-21 від 21.12.2021р. в якому він просить: провести службову перевірку діяльності директора КНП "Врадіївський РЦ ПМСД" ОСОБА_5 та встановити законність дій під час виконання службових обов`язків, а також провести службову перевірку діяльності сімейного лікаря цього ж закладу ОСОБА_6 , в ході якої встановити законність її дій під час виконання службових обов`язків. Проведення перевірки доручити фахівцям Міністерства охорони здоров`я України.

Вказаний запит залишений Міністерством охорони здоров`я України без виконання та будь-якого реагування.

21.12.2021р. слідчим ОСОБА_8 , в порядку ст. 40 КПК України, надано доручення оперативним працівникам Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області щодо допиту в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

24.12.2021р. допитано свідка ОСОБА_5 , який в протоколі свого допиту зазначив, що він являється директором КНП "Врадіївський РЦ ПМСД" з серпня місяця 2021р., та уповноважений засвідчувати та анулювати видані довідки. 15.11.2021р. ОСОБА_10 звернулася до сімейного лікаря ОСОБА_6 маючи при собі результати лабораторного дослідження про наявність антитіл, на підставі чого сімейним лікарем їй було видано довідку про відтермінування щеплення від COVID-19, яка в цей же день була завірена (підписом, печаткою) ним, свідком. Цього ж дня він детально ознайомився з Переліком медичних протипоказань та застережень до вакцинації проти COVID-19 та прийшов до висновку, що наявність антитіл в організмі не є підставою для відтермінування щеплення, тому 16.11.2021р. довідка видана лікарем ОСОБА_6 скаржниці була анульована. При анулюванні довідки він керувався постановою КМ України № 1096 від 20.10.2021р., якою внесено зміни до постанови КМ України № 1236 від 09.12.2020р.

В матеріалах кримінального провадження (а.с. 15) наявний висновок щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2 форми № 028-1/0 виданий 15.11.2021р. на ім`я ОСОБА_10 лікарем ОСОБА_6 , та засвідченої керівником закладу охорони здоров`я ОСОБА_5 , в якому міститься запис (підкреслено) щодо протипоказань до вакцинації проти COVID-19 з посиланням на аналіз крові №1203/1247, та цим же висновком ОСОБА_3 не рекомендована прививка від COVID-19. Вказано термін дії - 90 днів, до 01.03.2022р.

На а.с. 16 містяться "Анамнестичні дані/встановлений діагноз" датовані 15.11.2021р. за підписом лікаря ОСОБА_6 , в якому зазначено діагноз "стан після перенесеного COVID-19" (15 Х - 15/ХІ 21).

16.11.2021р. директором КНП "Врадіївський РЦ ПМСД" ОСОБА_11 видано наказ № 119-ц "Про анулювання довідки виданої ОСОБА_3 ", в якому він керуючись п. 19 Постанови КМ України від 20.10.2021р. № 1096 "Про внесення змін до постанови КМ України від 09.12.2020р. № 1236", яким визначено перелік медичних протипоказань та застережень проти COVID-19, та зазначаючи, що тест на антитіла не є підставою для відтермінування щеплення, постановив довідку видану ОСОБА_3 від 15.11.2021р. про відтермінування щеплення вважати недійсною.

16.11.2021р. за вих. № 303 директором КНП "Врадіївський РЦ ПМСД" ОСОБА_11 направлено лист директору Доброжанівської ЗОШ, в якому він доводить до відому останнього, що довідка про відтермінування щеплення COVID-19 від 15.11.2021р. ОСОБА_3 є помилково виданою, а тому просить вважати її недійсною.

29.12.2021р. допитано свідка ОСОБА_6 , яка показала, що 15.11.2021р. до неї звернулася ОСОБА_3 та повідомила, що здала тест на антитіла до ковіду, та що по результатам вона перехворіла хворобою COVID-19, а також з`ясовувала можливо їй прививатися якщо у неї є антитіла. Порадившись з директором закладу, колегами, на підставі постанови № 1236 від 09.12.2020р., виписала ОСОБА_3 довідку про відтермінування вакцинації, яка була підписана ОСОБА_11 . На наступний день дізналася про її скасування на підставі постанови № 1096 від 20.10.2021р.

29.12.2021р. в якості потерпілої допитано скаржницю, яка зазначила, що 10.11.2021р. в смт Любашівка здала тести на наявність хвороби ковід та на наявність антитіл, за результатами яких в організмі було виявлено багато антитіл, що значило, що хворобою COVID-19 вона перехворіла недавно. 15.11.2021р. звернулася до сімейного лікаря ОСОБА_6 , яка враховуючи те, що 30.10.2021р. вона до неї зверталася з симптомами сердечної хвороби, та що її, скаржниці, діти, близькі родичі перехворіди на COVID-19, а також результати тестів, та порадившись з іншими лікарями, директором ОСОБА_11 , видала їй довідку щодо наявності протипоказань до вакцинації від вказаної хвороби, терміном на 90 днів. Наступного дня, від директора школи ОСОБА_12 , дізналася що на електронну адресу школи надійшло повідомлення від директора закладу ОСОБА_5 , про скасування виданої довідки, та що вона, скаржниця, тепер не може працювати, що відсторонять від роботи. 20.11.2021р. вона привилася.

24.12.2021р. слідчим ОСОБА_8 , в порядку ст.ст. 40, 93 КПК України, надано запит директору "Врадіївського "РЦ ПМСД", в якому просить надати на адресу СВ ВП № 2 посадову інструкцію (службові обов`язки) директора КНП "Врадіївський РЦ ПМСД" ОСОБА_5 , та посадову інструкцію (службові обов`язки) сімейного лікаря ОСОБА_6 , чи повідомити про місце їх зберігання.

Вказаний запит залишений ОСОБА_5 без виконання та будь-якого реагування.

Постановою від 30.12.2021р. слідчий ОСОБА_8 закрив кримінальне провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

10.04.2023р. скаржниця звернулася до слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області зі скаргою на постанову слідчого ОСОБА_13 від 30.12.2023р. про закриття кримінального провадження.

27.04.2023р. перший заступник керівника Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_14 скасував постанову слідчого ОСОБА_13 від 30.12.2021р. про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді від 03.05.2023р. провадження за скаргою на постанову слідчого ОСОБА_13 від 30.12.2023р. закрито.

11.05.2023р. слідчою ОСОБА_4 , в порядку ст.ст. 40, 93 КПК України, надано вимогу начальнику управління охорони здоров`я в Миколаївській області щодо проведення службової перевірки діяльності директора КНП "Врадіївський РЦ ПМСД" ОСОБА_5 та встановлення законності його дій під час скасування довідки про відтермінування щеплення від хвороби COVID-19, а також щодо проведення службової перевірки діяльності сімейного лікаря цього ж закладу ОСОБА_6 стосовно законності її дій під час надання довідки про відтермінування щеплення від хвороби COVID-19 ОСОБА_3

17.05.2021р. створено комісію з перевірки діяльності працівників КПН "Врадіївський РЦ ПМСД" (наказ № 321-Л від 17.05.2023р. виданий за підписом начальника Управлінням охорони здоров`я Миколаївської облдержадміністрації ОСОБА_15 ).

25.05.2023р. за вих. № 2049-08-18 Управлінням охорони здоров`я облдержадміністрації надано відповідь на вимогу слідчої ОСОБА_4 від 11.05.2023р., в якій повідомляється, що за результатами роботи комісії з перевірки дільності працівників КНП "Врадіївський РЦ ПМСД" встановлено, що: довідку про відтермінування щеплення від хвороби COVID-19 ОСОБА_3 видано з порушенням вимог наказу МОЗ України від 16.09.2011р. № 595 "Про порядок проведення профілактичних щеплень в Україніта контроль якості і обігу медичних імунобіологічних препаратів". Підтвердженням про наявність COVID-19 в анамнезі є лабораторні дослідження діагнозу COVID-19 методом ПЛР/визначення антигену вірусу SARS-CoV-2. В такому разі термін вакцинації буде відтерміновано на 3 місяці від час перебігу COVID-19. В електронній системі охорони здоров`я за період з 15.07.2021р. по 13.10.2021р. дані про проходження лікування в амбулаторних/стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я відсутні. У ОСОБА_3 відсутнє підтвердження діагнозу COVID-19 методом ПЛР/визначення антигену вірусу SARS-CoV-2. Аналіз крові №1203/1247 від 10.11.2021р. (імуноферментний) форми № 223-0, не є підставою для підтвердження про наявність COVID-19 в анамнезі та відтермінування щеплення на 90 днів. Довідку надану ОСОБА_3 про відтермінування щеплення від COVID-19 скасовано правильно.

Разом з висновком слідчому надано додатки до нього: витяг з електронної системи охорони здоров`я про медичні записи пацієнтки ОСОБА_3 з 19.07.2021р. до грудня 2021 року, в якому відсутні записи щодо звернення з приводу захворювання COVID-19, а також надано аналіз крові (імуноферментний) №1203/1247 від 10.11.2021р., форми № 223-0, який став підставою для видачі довідки про віддтермінування вакцинації, в якому зазначено про дослідження на наявність антитіл до SARS-CoV-2 (COVID-19), та наявна відмітка щодо показників IgG "позитивний +".

15.06.2023р. слідчою ОСОБА_4 повторно допитано скаржницю, яка, окрім повідомлених при первинному допиті обставин, послалася на обставини побічних наслідків вакцинації, їх лікування, спричинення їй матеріальної, моральної шкоди, та зазначила, що вважає, що неправомірність скасування директором ОСОБА_5 виданої їй довідки полягає у тому, що в посадових обов`язках останнього не передбачено втручання в роботу сімейного лікаря та скасовувати будь-які довідки видані ним.

04.07.2023р. слідчою ОСОБА_4 винесено оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 366 КК України.

Обґрунтовуючи оскаржувану постанову слідча послалася на зміст відомостей внесених до ЄРДР, показання скаржниці, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та результати перевірки дільності працівників КНП "Врадіївський РЦ ПМСД" проведеної комісією Управління охорони здоров`я облдержадміністрації, після чого приходить до висновку до висновку, що довідку про відтермінування щеплення від COVID-19 надану ОСОБА_3 скасовано директором КНП "Врадіївський РЦ ПМСД" ОСОБА_5 правильно, а тому в діях останнього відсутній факт службового підроблення та відповідно склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України.

Встановивши вказані обставини приходжу до такого висновку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути: про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Частинами 1 та 2 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться, зокрема, відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Відповідно до п.п. 1-3 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування.

Частиною 4 ст. 38 КПК України визначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ч. 1, п.п. 1, 4, 6 ч. 2 та ч. 3 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування.

Керівник органу досудового розслідування уповноважений: визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих; вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим; здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого.

Керівник органу досудового розслідування зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які даються у письмовій формі. Невиконання керівником органу досудового розслідування законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 4 та 5 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;

3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;

7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Статтями 84-86 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Частиною 1 ст. 99 КПК України визначено, що документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Частинами 1 та 2 ст. 110 КПК України визначено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

В свою чергу, ч. 5 ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

З огляду на приписи чинного законодавства обґрунтованим слід визнавати рішення слідчого, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин підтверджених доказами, які були досліджені і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а також якщо рішення містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, закриваючи останнє, слідча ОСОБА_4 не дотрималася вищевказаних приписів кримінального процесуального законодавства як і належної правової процедури під час здійснення досудового розслідування.

Частиною 1 статті 366 КК України передбачено відповідальність за складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Предметом злочину є офіційний документ, визначення якого наведено у примітці до ст. 358 КК України, згідно з якою під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Об`єктивна сторона злочину характеризується активною поведінкою - діями, які полягають у перекручуванні винним істини в офіційних документах чи у видачі неправдивих офіційних документів шляхом використання для цього свого службового становища. За частиною 1 ст. 366 КК України карається злочин із формальним складом, який визнається закінченим з моменту вчинення хоча б однієї з таких альтернативно передбачених у диспозиції дій, як: а) складання неправдивого офіційного документа; б) видача неправдивого офіційного документа; в) внесення до офіційного документа неправдивих відомостей; г) інше підроблення офіційного документа.

Складання неправдивих документів - це повне виготовлення документа, що містить інформацію, яка повністю або частково не відповідає дійсності. При цьому форма та реквізити документа відповідають необхідним вимогам. Видача неправдивих документів означає надання (передачу) його фізичним або юридичним особам або випуск для використання такого документа, зміст якого повністю або частково не відповідає дійсності і який був складений або службовою особою, яка його видала, або іншою службовою особою. Видача неправдивого документа є і в тому випадку, якщо документ був складений приватною особою, але потім був посвідчений службовою особою і виданий нею фізичним чи юридичним особам від імені тієї організації, яку представляє службова особа, що видала цей документ. Внесення до документів неправдивих відомостей означає внесення (включення) до дійсного (справжнього) офіційного документа, який зберігає належну форму та необхідні реквізити, інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності. Інше підроблення документів передбачає повну або часткову зміну змісту документа чи його форми або реквізитів, проте не за рахунок внесення до нього неправдивих відомостей, а шляхом їх виправлень, підчищень, дописок, витравлювань, зміни букв чи цифр тощо. Інше підроблення документів є своєрідним антиподом внесення до документа неправдивих відомостей, бо неправдиві відомості у цьому випадку до документа не вносяться, а виправляються або знищуються такі, вже наявні у документі відомості, що відповідають дійсності.

Суб`єктивна сторона службового підроблення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, характеризується тільки прямим умислом, бо винний діє завідомо, тобто усвідомлює неправдивий характер тих відомостей, що вносяться ним до офіційних документів, або усвідомлює, що документ, який він видає, повністю чи частково не відповідає дійсності (є неправдивим).

Мотиви та мета службового підроблення можуть бути різними і на кваліфікацію не впливають. У цілому злочин є умисним. Внесення до документів відомостей, неправдивий характер яких службова особа не усвідомлює, чи видача документа, невідповідність дійсності якого нею не усвідомлюється, виключає склад службового підроблення і за наявності необхідних умов може бути кваліфіковане за іншими статтями КК України.

Суб`єктом службового підроблення може бути будь-яка службова особа (частини 3 і 4 ст. 18 КК) незалежно від того, у публічній чи в приватній сфері службової діяльності вчинюється цей злочин.

В той же час, як вбачається з матеріалів кримінального провадження та оскаржуваної постанови, досудове розслідування проводилося виключно з метою встановлення наявності чи відсутності у ОСОБА_5 повноважень щодо скасування довідки про відтермінування скаржниці щеплення від COVID-19, а не з метою встановлення наявності чи відсутності в діях ОСОБА_5 ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за ознаками якого було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того слідчою ОСОБА_4 в оскаржуваній постанові жодним чином не обумовлено ні назву офіційного документу, щодо підробки якого мало бути проведено досудове розслідування, ні його реквізити, ні змісту.

При цьому слід наголосити на тому, що у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000270 вказано, що ухвалою слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 06.12.2021р. зобов`язано орган досудового розслідування внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення ОСОБА_5 саме злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, хоча у вказаній ухвалі слідчого судді жодним чином не вказано про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст. 366 КК України. В ухвалі слідчого судді також не встановлено жодних обставин, які б спонукали орган досудового розслідування прийти до висновку про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_5 саме за ч. 1 ст. 366 КК України.

Згідно приписів КПК України та Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020р., обов`язок щодо визначення первинної кваліфікації кримінального правопорушення та подальшої його перекваліфікації, у разі такої необхідності, під час здійснення досудового розслідування, покладається виключно на орган досудового розслідування та прокуратуру.

Також слід зазначити, що обставини встановлені в оскаржуваній постанові не узгоджуються між собою та суперечать матеріалам кримінального провадження, оскільки постанові в одному випадку ОСОБА_5 зазначений як головний лікар, а в іншому директор. Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 анулював довідку, хоча досудове розслідування проводилося щодо скасування довідки, про що зазначено в оскаржуваній постанові.

Воскаржуваній постанові слідча ОСОБА_4 посилається на ряд документів, однак жодним чином не оцінює інші документи наявні в матеріалах кримінального провадження. При цьому належним чином не вирішувалапитання щодо визнання чи невизнання зазначених документів документами по кримінальному провадженні, а тому не зрозуміло за яким критерієм вонаоцінювала вказані документи як докази щодо їх належності, допустимості, та чому надалаперевагу одним документам перед іншими.

При цьому, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 не виконано запит слідчогоОСОБА_8 від 24.12.2021р. про надання посадовоїінструкції(службовихобов`язків) директора КНП "ВрадіївськийРЦ ПМСД" ОСОБА_5 , та посадовоїінструкції(службовихобов`язків) сімейного лікаря ОСОБА_6 .

В той же часматеріали кримінального провадження не містять жодних доказів (документів) на підтвердження факту працевлаштування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в КНП "Врадіївський РЦ ПМСД".

Крім цього слід зазначити, що в матеріалах кримінального провадження міститься доручення слідчого ОСОБА_13 про проведення слідчих (розшукових) дій № 328/69-2021 від 15.122021р. по кримінальному провадженню, внесеному 07.12.2021р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000269, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, при цьому відсутнє будь-яке процесуальне рішення щодо об`єднання матеріалів кримінальнихпровадженьв одне провадження.

Також в матеріалах справи міститься документ під назвою "ДОВІДКА" без зазначення дати йогоскладання, реєстраційного номеру, даних щодо його автора та підпису автора.

Підсумовуючи вищевикладене слід зазначити, що встановленні обставини ставлять під сумнів будь-які результати проведеного досудового дізнання, а тому не має необхідності окремо давати оцінку по кожному твердженню скарги.

З огляду на вищевикладене в сукупності слідує, що в цілому скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369-372 КПК України, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчої СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 04.07.2023р. про закриття кримінального провадження, внесеного 10.12.2021р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, - задовольнити.

Скасувати постанову слідчої СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 04.07.2023р. про закриття кримінального провадження, внесеного 10.12.2021р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та підписаний "04" вересня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1