У Х В А Л А Справа № 932/4214/23

Іменем України Провадження № 1-кс/932/1736/23

09 травня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання дізнавача по кримінальному провадженню № 0000188 від 02.05.2023 року про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

03 травня 2023 року дізнавач СД ВП № 7 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, у якому прохає накласти арешт на тимчасово вилучене майно особисту медичну книжку із серійним номером « ІНФОРМАЦІЯ_1 », видану на ім`я « ОСОБА_5 », а також медичну карту огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом позбавлення права на їх відчуження, розпорядження та користування.

Необхідність накладення арешту обґрунтовує наступним чином. Сектором дізнання ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000188 від 02.05.2023 року, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.05.2023 року водій закладу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_5 , надав на вимогу працівників поліції для огляду особисту медичну книжку із серійним номером «1ААВ № 237556», видану на ім`я « ОСОБА_5 », а також медичну карту огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході огляду вищевказаних документів було виявлено, що надані документи не відповідають встановленому зразку, який використовується на території України.

З метою збереження речових доказів, якими по справі є особиста медична книжка із серійним номером «1ААВ № 237556», видана на ім`я « ОСОБА_5 », а також медична карта огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дізнавач звернувся до суду з клопотання про накладення арешту на вищевказане майно.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Володілець майна у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розгляд клопотання про арешт майна у відсутність дізнавача та володільця майна.

Розглянувши клопотання, дослідивши долучені до нього додатки, приходжу до висновку про залишення його без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що сектором дізнання ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000188 від 02.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до клопотання, дізнавач прохає накласти арешт на особисту медичну книжку із серійним номером «1ААВ № 237556», видану на ім`я « ОСОБА_5 », а також медичну карту огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою збереження речових доказів, однак, дізнавачем до клопотання не надано доказів того, що вищезазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000188.

Дослідивши клопотання та додатки до нього, вважаю, що необхідно відмовити у задоволенні клопотання, оскільки дізнавачем не доведено, що зазначені у клопотанні речі були знаряддям вчинення чи зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

За вказаних обставин, клопотання дізнавач задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 98, 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні дізнавача СД ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000188 про арешт майна відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1