Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/3346/23
Провадження № 1-кп/279/525/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2023 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №0000386 від 03.05.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Коростень

Житомирської області, громадянки України, з

повною загальною середньою освітою, не депутат,

не працююча, не інвалід, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судима, зареєстрованої та фактично проживаючої за

адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Коростень

Житомирської області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не депутат,

не працює, не інвалід, має на утриманні

малолітню дитину, раніше не судима,

зареєстрованої та фактично проживаючої за

адресою:

АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що на території України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено воєнний стан, згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, в умовах воєнного стану, 05.03.2023 близько 12 години, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , діючи умисно з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу таємно вкрали мобільний телефон марки «Vivo» модель «Y15s3/32Gb Mystic Blue», вартістю 4086,90 грн., який належить ОСОБА_7 , після чого з викраденим місце події залишили та в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяли останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_6 , достовірно знаючи про те, що на території України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено воєнний стан, згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, в умовах воєнного стану, 05.03.2023 близько 12 години, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , діючи умисно з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу таємно вкрали мобільний телефон марки «Vivo» модель «Y15s3/32Gb Mystic Blue», вартістю 4086,90 грн., який належить ОСОБА_7 , після чого з викраденим з місце події залишили та в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяли останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яким висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обвинувачена ОСОБА_5 , в судовому засіданні не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, свою вину по обвинуваченню за кримінальним правопорушенням передбаченим ч.4 ст.185 КК України визнала повністю та підтвердила зазначені в обвинувальному акті фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, пояснила, що дійсно в указаний в обвинувальному акті день та час таємно викрала чуже майно, зазначила, що щиро розкаюється у вчиненому.

Обвинувачена ОСОБА_6 , в судовому засіданні не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, свою вину по обвинуваченню за кримінальним правопорушенням передбаченим ч.4 ст.185 КК України визнала повністю та підтвердила зазначені в обвинувальному акті фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, пояснила, що дійсно в указаний в обвинувальному акті день та час таємно викрала чуже майно, зазначила, що щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити в його відсутність, щодо призначення міри покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачені повністю визнали себе виннуватими у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинувачених та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують осіб обвинувачених. Інші докази судом не досліджувалися.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України доведена повністю та кваліфікація її дій за ч.4 ст.185 КК України правильна, оскільки своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України доведена повністю та кваліфікація її дій за ч.4 ст.185 КК України правильна, оскільки своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ст.12 КК України вчинений обвинуваченою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 злочин передбачений ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст.65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому. Згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Так у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд сказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням викладеного, суд призначає покарання обвинуваченій ОСОБА_5 відповідно до санкції частини статті, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, суд враховує, що ОСОБА_5 на спеціалізованих обліках не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судима, не працює, беручи до уваги позицію представника потерпілого, те, що останній на суворому покаранні не наполягав, а також щире каяття обвинуваченої у вчиненому, її відношення до скоєного злочину, те, що обвинувачена дає критичну оцінку своїм діям, навіть попри скоєння тяжкого стосовно ст.12 КК України злочину, суд вважає, що виправити ОСОБА_5 і запобігти скоєнню нею нових злочинів можливо без ізоляції її від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від нього на підставі ст.75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку вона, ОСОБА_5 не скоїть нових злочинів та виконає обов`язки передбачені ст.76 КК України.

У відповідності до ст.76 КК України суд покладає на обвинувачену ОСОБА_5 певні обов`язки, як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд призначає відповідно до санкції частини статті, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченоїо, суд враховує, що ОСОБА_6 на спеціалізованих обліках не перебуває, раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину, не працює, беручи до уваги позицію потерпілого, те, що останній на суворому покаранні не наполягав, а також щире каяття обвинуваченої у вчиненому, її відношення до скоєного злочину, те, що обвинувачена дає критичну оцінку своїм діям, навіть попри скоєння тяжкого стосовно ст.12 КК України злочину, суд вважає, що виправити ОСОБА_6 і запобігти скоєнню нею нових злочинів можливо без ізоляції її від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від нього на підставі ст.75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку ОСОБА_6 не скоїть нових злочинів та виконає обов`язки передбачені ст.76 КК України.

У відповідності до ст.76 КК України суд покладає на обвинувачену ОСОБА_6 певні обов`язки, як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням. Призначення такого покарання обвинуваченим буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На переконання суду, іспитовий строк буде дисциплінувати засуджених, привчати до додержання законів, оскільки вони не виправдані, а проходять випробування, від результатів якого залежить подальша їх доля - звільнення від відбування призначеної міри покарання або реальне відбуття покарання, що сприятиме формуванню у них звички законослухняної поведінки і небажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Підстав для застосування до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу судом не вбачається.

Арешт на майно обвинувачених не накладався. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Відповідно до ст.124 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави, арешт на майно відповідно до ч.4 ст.174 КПК України підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати виннуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 2 (два) роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 478 грн. витрат на залучення експерта для проведення експертизи.

До набрання вироком законної сили до ОСОБА_5 запобіжний захід не застосовувати.

ОСОБА_6 визнати виннуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 2 (два) роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 : 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 478 грн. витрат на залучення експерта для проведення експертизи.

До набрання вироком законної сили до ОСОБА_6 запобіжний захід не застосовувати.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05.05.2023 - скасувати.

Речові докази у провадженні, а саме:

- мобільний телефон марки VIVO модель:V2120 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 - залишити у власності ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Згідно ч.2 ст.394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Копія згідно з оригіналом: