Справа № 369/8449/23
Провадження №1-кп/369/1957/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих ОСОБА_4 ,

законного представника

малолітньої потерпілої ОСОБА_5 ,

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000243 від 08 квітня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який, працює на посаді начальника виробництва, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 Кримінального кодексу України ( далі КК України),

встановив:

07 червня 2023 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000243 від 08 квітня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, в якому було призначено підготовче судове засідання та ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року до обвинуваченого ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, без альтернативи внесення застави, який неодноразово було продовжено останній раз ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року до 09 липня 2023 року включно.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту, який необхідно проводити у відкритому судовому засіданні одноособово за участю прокурора, потерпілих, представника потерпілих, законного представника малолітньої потерпілої, обвинуваченого та його захисника.

Представник потерпілих ОСОБА_4 законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_5 , потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали думку прокурора і просили призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Малолітня потерпіла ОСОБА_6 відмовилась висловлюватись в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_10 , також не заперечували проти думки прокурора.

Поряд з цим, потерпілий ОСОБА_8 звернувся із цивільним позовом до обвинуваченого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а саме матеріальної шкоди на суму 91470 грн і 150 000 грн та витрати на правову допомогу, який просив суд приєднати до матеріалів кримінального провадження для його спільного розгляду з кримінальним провадженням.

Крім того, потерпіла ОСОБА_7 та законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_5 в інтересах потерпілої ОСОБА_6 звернулися із цивільними позовами до обвинуваченого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а саме: потерпіла ОСОБА_7 на суму 18708 грн матеріальна шкода, 4 000 000 грн моральна шкода; законний малолітньої потерпілої ОСОБА_5 на суму 11 000 000 грн, які просили суд приєднати до матеріалів кримінального провадження для їх спільного розгляду з кримінальним провадженням.

Прокурор не заперечував проти приєднання до матеріалів кримінального провадження цивільних позовів потерпілих та законного представника малолітньої потерпілої для їх спільного розгляду з кримінальним провадженням.

Захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 вважав заявлені цивільні позови потерпілих та законного представника малолітньої потерпілої такими, що не відповідають вимогам ЦПК України та просив їх повернути позивачам.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав позицію свого захисника.

Крім того, прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без альтернативи внесення застави. У обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначив, що обвинувачений ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, може ухилятись від суду з метою уникнути покарання, оскільки останній не має міцних соціальних зв`язків. Також, обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, протиправно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні з метою зміни останніми своїх показань. Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам, а тому для забезпечення виконання процесуальних обов`язків, а також належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду у даному кримінальному провадженні необхідно застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Представник потерпілих ОСОБА_4 , потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити, при цьому, наголошуючи, що вказаний злочин обвинувачений вчинив умисно та останній потребує ізоляції від суспільства.

При обговоренні клопотання прокурора, захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 заперечив проти клопотання прокурора, вважав заявлені прокурором ризики необґрунтованими, такими, що не існують та нічим не підтверджені, у зв`язку з чим в клопотанні прокурора просив відмовити повністю. Крім того, наявність ризиків прокурор, на його думку, обґрунтовує лише тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення, жоден інший заявлений прокурором ризик в судовому засіданні останнім не доведено.

При цьому, звернув увагу суду, що клопотання прокурора було вручено стороні захисту із порушенням тригодинного строку, визначеного Законом та з цих підстав вважав, що воно підлягає залишенню без розгляду.

Поряд з цим, звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби. В обґрунтування наведеного зазначив, що його підзахисний свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнає повністю, яке має необережну форму вини, характеризується виключно позитивно за місцем проживання та роботи, має незадовільний стан здоров`я, має намір відшкодувати потерпілим заподіяну шкоду про що свідчать грошові перекази потерпілій ОСОБА_7 та законному представнику малолітньої потерпілої ОСОБА_5 на суму 200 000 грн та в подальшому планує вживати дії спрямовані на відшкодування вказаної шкоди, про що надав суду відповідні докази. Крім того, вказував, що саме цей запобіжний захід спроможний запобігти ризикам вказаним прокурором та надасть можливість обвинуваченому підлікуватись і відповідно підготуватись до відбуття покарання, а також забезпечить можливість вчинити дії стосовно відчуження майна обвинуваченого в рахунок забезпечення заявлених цивільних позовів у цьому кримінальному провадженні.

Також, вказував, що його підзахисний не має наміру переховуватися від суду та протиправно впливати на свідків, експертів, спеціаліста, а ризик знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення взагалі з`явився лише під час підготовчого провадження, тому просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний з триманням особи під вартою, а саме нічний домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку свого захисника, просив застосувати відносно нього домашній арешт у нічний час доби, оскільки він одружений, має стійкі соціальні зв`язки, мети ухилятись від слідства та суду у нього немає, вину у вчиненому він визнає повністю та щиро розкаюється, має намір відшкодувати потерпілим заподіяну шкоду, в клопотанні прокурора просив відмовити повністю. При цьому, обвинувачений зазначив, що мав достатньо часу для ознайомлення з клопотанням прокурора про застосування запобіжного заходу.

Прокурор заперечив проти клопотання сторони захисту про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, вважав, що він може не забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та є необхідним у цій справі.

Представник потерпілих ОСОБА_4 , потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_5 заперечили проти клопотання сторони захисту стосовно зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, потерпіла ОСОБА_7 та законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_5 підтвердили, що дійсно отримали на своє ім`я в ОЩАДБАНКУ кошти на суму 200 000 грн ймовірно в рахунок відшкодування заподіяної шкоди, але вони їх не забирали.

За таких обставин, вислухавши доводи учасників підготовчого судового засідання, ознайомившись з клопотанням прокурора, клопотанням сторони захисту, матеріалами судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним прокурором відповідно до вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту, не встановлено.

Відповідно до ст. 27 КПК України кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання і може розглядатися одноособово, у відкритому судовому засіданні із забезпеченням під час судового розгляду технічної фіксації судового процесу.

Також суд вважає, що подані потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_5 цивільні позови відповідають вимогам, які ставляться до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства, а тому вони можуть бути розглянуті разом з матеріалами кримінального провадження.

У зв`язку чим, суд дійшов висновку про необхідність приєднання цивільних позовів потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та законного представника потерпілої ОСОБА_5 до матеріалів кримінального провадження для їх спільного розгляду та визнання їх цивільними позивачами у цьому кримінальному провадженні, відповідно обвинуваченого цивільним відповідачем.

Вирішуючи клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує наступне.

Згідно з пунктами 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, офіційно працював на посаді начальника виробництва, одружений, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, має задовільний стан здоров`я, про свідчить довідка з Київської медичної частини (СІЗО) від 24 травня 2023 року № 797 у відповідь на адвокатський запит наданий стороною захисту, є інвалідом війни 2 групи, характеризується виключно з позитивної сторони за місцем проживання та реєстрації, до кримінальної відповідальності притягується вперше, вчинив дії спрямовані на відшкодування заподіяної шкоди потерпілій ОСОБА_7 та законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_5 на суму 200 000 грн кожному.

Вирішуючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , суд не бере до уваги доводи сторони захисту щодо відсутності у даному кримінальному провадженні, заявлених прокурором ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, оскільки вчинення кримінального правопорушення вперше, наявність постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків, погане самопочуття, хоч і мають місце, однак на даний час вказані обставини навіть у своїй сукупності не є переконливими та достатніми для незастосування йому такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою. Крім того, самі по собі такі обставини без їх сукупності з іншими обставинами, не можуть слугувати безумовною підставою для застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке має підвищений ступінь суспільної небезпеки, а також те, що заявлені прокурором ризики існують та є реальними.

Суд погоджується з доводами прокурора, що обвинувачений може вчиняти, в подальшому, дії з метою переховування, а співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Разом з тим, ризики незаконного впливу на свідків, спеціаліста та експерта, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, суд вважає мінімальними.

Відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини, з огляду на те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованості ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які існують, а також, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , вид та розмір покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про доцільність застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Даних про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту в нічний час доби, як того просила сторона захисту, виходячи з характеру пред`явленого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого, а також, з метою запобігання перешкоджати встановлення істини по справі, судом за результатом розгляду клопотання не встановлено.

При цьому, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може не забезпечити його належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі. Суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів потерпілих, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_9 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд вважає за можливе визначити обвинуваченому ОСОБА_9 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь яким чином перешкоджати становленню істини у кримінальному провадженні.

Одночасно для гарантування належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_9 , з урахуванням його особи, матеріального стану та інших обставин кримінального провадження, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, у співставленні з існуючими ризиками, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 402 600 грн, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Зазначений розмір застави суд вважає справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права обвинуваченого та буде належною гарантією того, що у разі сплати цієї застави, обвинувачений ОСОБА_9 , вирішить не зникати через побоювання її втратити.

Керуючись ст. 27, 31-33, 128, 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 314 ч. 3 п. 5, 315-316, 376, 392, 395 КПК України,

ухвалив:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000243 від 08 квітня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, на підставі обвинувального акту о 14:00 год. 07 липня 2023 року, який проводити у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області, за адресою: м. Київ, вул. Мельниченка, 1, за участю прокурора, потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника.

Прийняти до спільного розгляду разом з кримінальним провадженням цивільні позови потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_5 .

Визнати цивільними позивачами потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000243 від 08 квітня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, обвинуваченого ОСОБА_9 цивільним відповідачем.

Клопотання захисника ОСОБА_10 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, задовольнити частково.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без альтернативи внесення застави задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 03 липня 2023 року до 31 серпня 2023 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 402 600 (чотириста дві тисячі шістсот) грн, яка повинна бути внесена у національній грошовій одиниці, як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області: код отримувача (ЄДРПОУ): 26268119, р/р UA0018661, банк отримувача (ГУДКСУ): Держказначейська служба України, м. Київ, код банку (МФО ГУДКСУ): 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_9 , по справі № 369/8449/23 в Києво-Святошинському районному суді Київської області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками, спеціалістами та експертами у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 , обов`язків до 31 серпня 2023 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи, де обвинувачений перебуває під вартою.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа Державної установи «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи, де обвинувачений перебуває під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_9 , з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений ОСОБА_9 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині обрання запобіжного заходу та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, в решті ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1