279/5559/23
1-кс/279/1409/23

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна в якому зазначив, що 26.08.2023 року близько 20:30години невідома особа, перебуваючи поблизу місця тимчасової дислокації підрозділу в/ч НОМЕР_1 , що біля будинку АДРЕСА_1 , зустрів малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Ушомир, та в подальшому на річці «Уж» після купання, в кущах, запропонував малолітньому за грошову винагороду доторкнутися руками його геніталій, на що малолітній погодився та після вчинення дій отримав грошову винагороду.
27.08.2023 року у період часу з 02:50 год. по 03:33 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у своєму домоволодінні, що за адресою: АДРЕСА_2 , добровільно видав грошові кошти у сумі 148 (сто сорок вісім) гривень, купюрами номіналом 50 (п`ятдесят) гривень у кількості 2 (дві) штуки з банківськими номерами АР4071851, АБ7603205, дві купюри номіналом 20 (двадцять) гривень з банківськими номерами Е35467381, ЕБ7183529, одна монета номіналом 5 гривень та три монети номіналом 1 гривня, які його сину ОСОБА_4 дав військовослужбовець.
Вилучені речі містять на собі слідову інформацію і можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні.
З метою встановлення істини у кримінальному провадженні, експертного дослідження та збереження вищевказаного майна, слідчий просить накласти арешт на гроші у сумі 148 (сто сорок вісім) гривень, які добровільно видав ОСОБА_5 , купюрами номіналом 50 (п`ятдесят) гривень у кількості 2 (дві) штуки з банківськими номерами АР4071851, АБ7603205, дві купюри номіналом 20 (двадцять) гривень з банківськими номерами Е35467381, ЕБ7183529, одну монету номіналом 5 гривень, три монети номіналом 1 гривня.
Майно, на яке слідчий просить накласти арешт було вилучено 27.08.2023 року та постановою слідчого визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.171 ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.
Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання
або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч.3ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Згідно ст.170 ч.1 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його
приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність арешту майна, зазначеного у клопотанні, яке може бути використано як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.
Положення КПК України та Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104, покладають на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази під час досудового розслідування, обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність, тому вирішення питання про місце зберігання речових доказів не входить до компетенції слідчого судді, всі питання щодо зберігання речових доказів під час досудового розслідування мають прийматися стороною обвинувачення з урахуванням норм законодавства.
Керуючись ст.167, 170-173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на грошові кошти у сумі 148 (сто сорок вісім) гривень, купюрами номіналом 50 (п`ятдесят) гривень у кількості 2 (дві) штуки з банківськими номерами АР4071851, АБ7603205, дві купюри номіналом 20 (двадцять) гривень з банківськими номерами Е35467381, ЕБ7183529, одну монету номіналом 5 гривень, три монети номіналом 1 гривня.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя: ОСОБА_1