Справа № 640/9005/14-к
Провадження № 1-кп/953/24/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю прокурора - ОСОБА_2

обвинуваченого - ОСОБА_3

секретар судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання Київського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000322 від 22.05.2014 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, військовозобов`язаного, працюючого зварювальником КП «ЖИЛСТРОЙ-1», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 16.12.2014 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 294 КК України,

у с т а н о в и в:

1. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

1.1. 07.04.2014 близько 22.00 ОСОБА_3 , перебуваючи на майдані Свободи у м. Харкові, де він приймав активну участь у мітингу за дружні відносини з Російською Федерацією та розширення повноважень регіонів України, піддавшись на заклики особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та інших осіб, діючи усвідомлено, з метою грубого порушення громадського порядку, порядку управління державної установи - Харківської обласної державної адміністрації та Харківської обласної ради, приміщення яких розташовані у будівлі АДРЕСА_2 , а також з метою дестабілізації обстановки у Харківській області, вирішив прийняти активну участь у масових заворушеннях, направлених на вчинення перепон по реалізації владних повноважень вказаних державних установ шляхом грубого порушення громадського порядку із застосуванням насильства, вчинення погромів, підпалів, знищення майна, опору представникам влади із застосуванням зброї та інших предметів, які використовувалися як зброя.

Так, ОСОБА_3 , діючи спільно з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, та іншими невстановленими особами у кількості не менш ніж 100 осіб, розпочали разом із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, масові заворушення, а саме, не зважаючи на законні вимоги представників влади не вдаватись до насильницьких дій, діючи узгоджено, згідно виниклого внаслідок протиправних закликів особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, єдиного умислу, направленого на здійснення масових заворушень, стали наносити удари заздалегідь заготовленими палицями та кидати у двері і вікна будівлі по АДРЕСА_2 каміння, дошки та інші предмети.

Надалі, вищевказані агресивно налаштовані учасники масових заворушень, у тому числі ОСОБА_3 , не припиняючи свої протиправні дії, направлені на вчинення масових заворушень та захоплення будівлі, у якій розташовані Харківська обласна державна адміністрація та Харківська обласна рада, увірвалися на перший поверх будівлі, де стали кидати каміння, дошки, світло-шумові гранати, вибухові пакети та робити постріли з невстановленої травматичної зброї у бік співробітників правоохоронних органів, які виконували службові обов`язки з охорони зазначеної будівлі.

Даними протиправними діями учасники масових заворушень, які діяли свідомо та узгоджено, спричинено: заступнику командира - начальнику штабу батальйону міліції особливого призначення ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 , згідно висновків судово-медичної експертизи № 1214-Ая/14 від 14.04.2014 - забиту рану на фоні крововиливу на обличчі, яка по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень; старшому психологу відділення психологічного забезпечення ВКЗ Харківського національного університету внутрішніх справ ОСОБА_6 , згідно висновків судово-медичної експертизи № 1205-ая/14 від 14.04.2014 - забиту рану області підборіддя, садна на правій кисті, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень; оперуповноваженому СКР Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 , згідно висновків судово-медичної експертизи № 1557-ая/14 від 16.05.2014 - закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, яка по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвела за собою короткочасний розлад здоров`я; курсанту 3 курсу Академії внутрішніх військ МВС України ОСОБА_8 , згідно висновків судово-медичної експертизи № 399-А/14 від 16.05.2014 - множенні садна обличчя, кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; контузію, ерозію рогівки правого очного яблука, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які призвели за собою короткочасний розлад здоров`я; посттравматичний правосторонній перфоративний середній отит, який відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвів за собою короткочасний розлад здоров`я; опіки полум`ям 2-3 АБ ступені правої верхньої кінцівки, тулуба, займаючих 5 (2%) поверхні тіла, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які призвели за собою короткочасний розлад здоров`я; забито-рвану непроникаючу рану лівої половини грудної клітки з дефектом шкіри, займаючу 1% поверхні тіла, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвела за собою короткочасний розлад здоров`я; закритий перелом правої променевої кістки в нижній третині із зсувом, що відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я; закриту травму грудної клітки з ударом-розривом правої легені, правостороннім гемо пневмотораксом, підшкірною емфіземою правої половини грудної клітки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, перерахований комплекс ушкоджень утворився від сукупності дії різних чинників (вибухової хвилі, механічної дії, термічної дії) характерних для вибуху.

Продовжуючи свої протиправні дії, учасники масових заворушень, особи яких не встановлено, з метою подолання опору співробітників правоохоронних органів, запалили перед входом до вказаної будівлі автомобільні покришки та, кинувши декілька пляшок із запальною сумішшю, підпалили розміщені у вказаному будинку чотири кабінети. Від пожежі приміщення будівлі почали задимлюватись, внаслідок чого дим завдав шкоди здоров`ю курсового офіцера Академії внутрішніх військ МВС України ОСОБА_9 , який виконував службові обов`язки з охорони будівлі і громадського порядку, та отримав, згідно висновків судово-медичної експертизи № 1556-ая/14 від 16.05.2014 - отруєння угарним газом легкого ступеню, по ступеню тяжкості, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, яке призвело за собою короткочасний розлад здоров`я.

По причині задимлення, яке загрожувало життю та здоров`ю, частина співробітників правоохоронних органів вийшла з будівлі у внутрішній двір, чим скористались учасники масових заворушень, які увірвались на перший поверх та наблизились у притул до захисників будівлі. При цьому, учасники масових заворушень, продовжуючи діяти узгоджено та згідно єдиної злочинної мети, направленої на захоплення будівлі, почали наносити удари палицями по щитах, шоломах, кінцівках та інших частинах тіла правоохоронців, виривати у них з рук щити, гумові кийки, витягати окремих співробітників зі строю і, розірвавши таким чином захисні шеренги правоохоронців, витіснили їх з будівлі.

Увірвавшись до приміщення будівлі, в якій розташовані Харківська обласна державна адміністрація і Харківська обласна рада, та захопивши його, учасники масових заворушень розмістились групами на всіх поверхах, стали заходити до службових приміщень та нищити майно вказаних установ, порушив таким чином порядок їх роботи.

Під час вищевказаних узгоджених та направлених на досягнення єдиної мети дій учасниками масових заворушень пошкоджено майно та завдано матеріальної шкоди наступним установам та організаціям: Обласному комунальному виробничо-експлуатаційному підприємству «Держпром», на балансі якого перебуває будівля по вул. Сумській, 64 у м. Харкові, на загальну суму 139 993,02 грн.; Харківській обласній державній адміністрації, приміщення якої розташовані у зазначеній будівлі, на загальну суму 186 369,11 грн.; Харківській обласній раді, приміщення якої розташовані в даній будівлі, на загальну суму 11 786, 50 грн.; Академії внутрішніх військ МВС України, особовий склад якої захищав дану будівлю, на загальну суму 21 133,86 грн.

08.04.2014 о 07.30 год. співробітниками міліції під час проведених спеціальних заходів приміщення Харківської обласної державної адміністрації і Харківської обласної ради звільнено, а ОСОБА_3 та інших осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, затримано безпосередньо на місці вчинення злочину, тобто у приміщенні будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, дії ОСОБА_3 носили тривалий характер, а саме у період з 21.30 год. 07.04.2014 по 04.30 год. 08.04.2014, грубо порушили громадський порядок та виразились у активній участі в масових заворушеннях, що супроводжувались насильством над особами, погромами, підпалами, знищенням майна, захопленням будівлі, у приміщеннях якої розташовані Харківська обласна державна адміністрація і Харківська обласна рада, подоланням опору представників влади із застосуванням предметів, які використовувалися як зброя.

1.2. Указаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 294 КК України, тобто активну участь у масових заворушеннях, що супроводжувалися насильством над особами, погромами, підпалами, знищенням майна, захопленням будівлі, опором представникам влади із застосуванням зброї та інших предметів, які використовувалися як зброя.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиції сторони обвинувачення та захисту.

2.1.1. Прокурор у судовому засіданні зазначив, що під час судового розгляду достеменно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинене обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_3 винуватим та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 294 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Покарання, призначене ОСОБА_3 вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 16.12.2014 у виді штрафу виконувати окремо.

Судові витрати у кримінальному провадженні покласти на обвинуваченого.

Цивільні позови у кримінальному провадженні вирішити з урахуванням судових рішень у цивільних справах.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

2.1.2. На підставі ст. 325 КПК України за погодженням із учасниками судового провадження судовий розгляд проведений за відсутності потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , уповноважених представників Харківської обласної державної адміністрації, Харківської обласної ради, Обласного комунального виробничо-експлуатаційного підприємства «Держпром».

2.1.3. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 294 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину. У вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку. Також у повному обсязі визнає заявлені потерпілими у кримінальному провадженні цивільні позови.

2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також вважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

2.2.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції. При цьому, суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

2.2.2. Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченого, висновки судових експертиз, а також матеріали, що стосуються цивільних позовів потерпілих, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 294 КК України, а саме: активної участі у масових заворушеннях, що супроводжувалися насильством над особами, погромами, підпалами, знищенням майна, захопленням будівлі, опором представникам влади із застосуванням зброї та інших предметів, які використовувалися як зброя.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку.

На думку суду, такі дії обвинуваченого не пов`язані із бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів вчинення ним злочину. Аналогічну позицію висловлено прокурором у судовому засіданні.

Згідно послідовної практики Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 15.11.2021 у справі № 199/6365/19 (№ 51- 3198км21) розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Таким чином, щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

3.2. З огляду на наведене, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.

3.3. При цьому, судом не встановлено обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_10 , відповідно до ст. 67 КК України.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.2. Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується, як тяжкий злочин, його вид, суспільну небезпечність та наслідки. Також, суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який має середню спеціальну освіту, військовозобов`язаний, офіційно працевлаштований, одружений, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, має фактичне місце проживання.

Також, суд приймає до уваги, що обвинуваченим ОСОБА_3 не відбуте покарання у виді штрафу, призначене вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 16.12.2014, який забрав законної сили 16.01.2015, яким останній засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (інформація ТУ ДСА у Харківській області від 05.04.2023 № 03-16/775/2023).

4.3. У судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статями 69, 69-1 КК України, не встановлено.

4.4. З урахуванням викладених вище обставин у кримінальному провадженні, характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, однак зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 (три) роки.

Разом з цим, суд, діючи відповідно до положень ст. 76 КК України, покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

4.5. Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

4.6. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За цими правилами призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу (ч. 4 ст. 70 КК України).

Разом із цим, згідно ч. 3 ст. 72 КК України, основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю кримінальних правопорушень складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

За правовим висновком Верховного Суду, що викладений, зокрема, у постановах від 27.10.2020 у справі № 686/3226/20 та від 09.08.2022 у справі № 359/4720/20, положення ч. 3 ст. 72 КК України не тільки не виключають можливості застосування положень ст.ст. 70, 71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та за сукупністю вироків, але й прямо вказують на необхідність такого застосування.

У той же час ч. 3 ст. 72 КК України передбачає не самостійне виконання вироків, якщо одним чи кількома з них призначено покарання у виді штрафу, а лише неможливість складення цих покарань з іншими видами покарань при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень або за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань.

Також, відповідно до положень ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При цьому звільнення від відбування призначеного судом покарання у виді штрафу з випробуванням за цією нормою закону не допускається.

З огляду на те, що ОСОБА_3 вчинив даний злочин до постановлення вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 16.12.2014, яким його засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн., вирок набрав законної сили, суд призначає обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів у відповідності до положень ч. 4 ст. 70 КК України, із самостійним (окремим) виконанням покарання у виді штрафу, призначеного вироком Ленінського районного суду від 16.12.2014, на підставі ч. 3 ст. 72 КК України.

5. Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

5.1. Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч. 1 ст. 129 КПК України).

Положеннями п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України визначений обов`язок суду зазначити у мотивувальній частині вироку підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦПК України).

Разом із цим, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини (ч. 1 та ч. 2 ст. 1190 ЦПК України).

З урахуванням тієї обставини, що Харківською обласною державною адміністрацією, Харківською обласною радою, Академією внутрішніх військ МВС України, Обласним комунальним виробничо-експлуатаційним підприємством «ДЕРЖПРОМ» у даному кримінальному провадженні заявлені цивільні позови про солідарне відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди ОСОБА_3 та особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, і відокремлений їх розгляд у рамках кримінального провадження суд вважає неможливим, зазначені цивільні позови підлягають залишенню без розгляду, з одночасним роз`ясненням потерпілим права звернення до суду із відповідними позовами у порядку цивільного судочинства.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

6.1. Речові докази.

Питання про долю речових доказів - предметів одягу потерпілого ОСОБА_8 , вилучених 07.04.2014, а саме: куртки, светру, комбінезона, сорочки, фуфайки, бронежилета; CD-R диска «NANOTEX», на якому знаходиться інформація, яка надана управлінням оперативно-технічних засобів ГУМВС України в Харківській області, після аналізу технічної інформації операторів мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна», ТОВ «Астеліт», ПрАТ «Київстар», - суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про долю інших речових доказів, - компакт-диска «VERBATIM» DVD-R у корпусі сірого кольору з інформацією, наданого телекомпанією «АТН Новини»; компакт-диска DVD-R у корпусі сірого кольору з інформацією, наданого телекомпанією «ФОРА»; компакт-диска «НР» СD-R з інформацією, наданого адміністрацією Інтернет ресурсу «Харків-коментарі»; компакт-диска DVD-R 4,7 Gb «MAXIMUS» у корпусі сірого кольору з інформацією, 8Х, наданого ХОДТРК; компакт-диска DVD-R у корпусі коричневого кольору, марки «VS» із надписами, «Відеозаписи, надані свідком ОСОБА_11 »; компакт-диска з інформацією, DVD-R VS 4,7 Gb 16Х, додатка до протоколу огляду від 28.04.2014; 2 (двох) компакт-дисків DVD-R VIDEX з інформацією - відеозаписами, зробленими камерами відео спостереження біля приміщення Харківської облдержадміністрації 07 та 08.04.2014, знятою з сервера чергової частини ГУМВС України в Харківській області; компакт-диска у корпусі сірого кольору «VERBATIM» СD-R з інформацією, наданою медіа групою «ОБ`ЄКТИВ»; компакт-дисків 4 (чотирьох) штук DVD-R VS у корпусі коричневого кольору з інформацією, наданих головним редактором Інтернет ресурсу «057.ua»; компакт-диска з інформацією VIDEX у корпусі помаранчевого кольору DVD-R 4,7 Gb, наданого ЦОС ГУМВС України в Харківській області; компакт-диска DVD-R «VERBATIM» 4,7 Gb у корпусі сірого кольору з інформацією, наданого медіа групою «ОБ`ЄКТИВ»; компакт-диска DVD-R VIDEX 4,7 Gb із результатами зняття інформації з електронних інформаційних систем, додатка до протоколу від 08.04.2014; компакт-диска «ELLITEX CD-R» із результатами зняття інформації з інформаційних систем, додатка до протоколу зняття інформації від 15.04.2014; компакт-диска DVD-R VIDEX 4,7 Gb з результатами зняття інформації з електронних інформаційних систем, додатка до протоколу від 30.04.2014, зняття інформації з youtube; 11 (одинадцяти) компакт-дисків DVD-R, 10 (десять) з яких TDK - лицьова сторона сірого кольору, а 1 (один) ARTEX - лицьова сторона зеленого кольору, наданих НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області; жорсткого диска - додатка до протоколу огляду предметів та документів від 09.04.2014; тимчасово вилученого під час особистого обшуку осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, майна - мобільного телефона «SAMSUNG і 710» серійний номер НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного зв`язку «UA Kyivstar Beeline UA» з номером телефону НОМЕР_2 та двох візитних карток ХООО «Русь Триединая» ОСОБА_12 , а також консула-радника кандидата політичних наук ОСОБА_13 з Генерального консульства Російської Федерації в м. Харкові; мобільного телефона «NOKIA 6300» серійний номер НОМЕР_3 з сім-карткою мобільного зв`язку « LIFE» з номером телефону НОМЕР_4 та карткою пам`яті об`ємом 1 гігабайт ТМ «Кінгстон»; мобільного телефона ALKATEL CAB 2060000C1 із міським Харківським номером телефону НОМЕР_5 оператору зв`язку CDMA «Інтертелеком»; планшета SAMSUNG MODEL GT-P5100 IMEI: НОМЕР_6 S/N RF1D17TEBYD 16GB з сім-карткою мобільного зв`язку «МТС» з номером телефону НОМЕР_7 , батарея для планшету/мобільного телефону «РВ 3000mAч InterStep IS АКБ РВ 3000 Ємність: 3000 mAh»; мобільного телефона «SAMSUNG GT-E1080і» серійний номер НОМЕР_8 з сім-карткою мобільного зв`язку «LIFE» з номером телефону НОМЕР_9 ; мобільного телефона «SAMSUNG DUOS GT-E1182» серійні номери НОМЕР_10 та НОМЕР_11 з сім-картками мобільного зв`язку «МТС» з номером телефону НОМЕР_12 та «LIFE» з номером телефону НОМЕР_13 , - вирішено судовим рішенням у справі № 640/9005/14-к (н/п 1-кп/640/21/17) від 15.03.2017, яке набрало законної сили 25.01.2018.

6.2. Процесуальні витрати.

Рішення щодо процесуальних витрат, а саме: витрат на залучення експертів за проведення судової вибухо-технічної експертизи № 104 від 24.04.2014 у сумі 922,35 грн. (НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області), - вирішено судовим рішенням у справі № 640/9005/14-к (н/п 1-кп/640/21/17) від 15.03.2017, яке набрало законної сили 25.01.2018.

6.3. Заходи забезпечення кримінального провадження.

6.3.1. Запобіжний захід.

Станом на час розгляду судового провадження до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовано запобіжний захід. Ураховуючи те, що клопотань сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 на розгляд суду не надходило, підстав, передбачених ст.ст. 177, 178 КПК України, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 294 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, який обчислюється з моменту проголошення вироку.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, призначене ОСОБА_3 вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 16.12.2014 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн., - на підставі ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно (окремо).

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не застосовувати.

Цивільні позови Харківської обласної державної адміністрації, Харківської обласної ради, Академії внутрішніх військ МВС України, Обласного комунального виробничо-експлуатаційного підприємства «ДЕРЖПРОМ», - залишити без розгляду.

Речові докази: предмети одягу потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучені 07.04.2014, а саме: куртку, светр, комбінезон, сорочку, фуфайку, бронежилет, - залишити на зберіганні у камері речових доказів СУ ГУНП України в Харківській області протягом усього часу їх зберігання.

Речовий доказ: CD-R диск «NANOTEX», на якому знаходиться інформація, яка надана управлінням оперативно-технічних засобів ГУМВС України в Харківській області, після аналізу технічної інформації операторів мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна», ТОВ «Астеліт», ПрАТ «Київстар», - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд міста Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя - ОСОБА_1