Справа №587/1040/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/96/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Шахрайство
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 29 грудня 2020 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

визнаного винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшли апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника- адвоката ОСОБА_8 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 29 грудня 2020 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, в яких:

обвинувачений просив вирок Сумського районного суду Сумської області від 29 грудня 2020 року скасувати та закрити кримінальне провадження або пом`якшити покарання та призначити його з застосуванням ст..75 КК України з іспитовим строком.

захисник просив вирок Сумського районного суду Сумської області від 29 грудня 2020 року відносно ОСОБА_9 скасувати та закрити кримінальне провадження за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. У разі незгоди з позицією захисту просила зменшити покарання ОСОБА_9 та призначити його в межах санкції ч.2 ст.190 КК України у вигляді штрафу від 50 до 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян або призначити покарання із застосуванням ст..95 КК України з іспитовим строком.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначено йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Визнано винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, з врахуванням положень ст. 72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту фактичного затримання, з урахуванням положень ст. 72 КК України, або постановки на облік у виправному центрі.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

Крім цього, до початку апеляційного слухання справи обвинувачений ОСОБА_7 подав клопотання, в якому просив вирок Сумського районного суду Сумської області від 29 грудня 2020 року, відносно нього скасувати у відповідності до ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. На підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження за ч.1, 2 ст.190 КК України відносно нього просив закрити.

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 також надійшло клопотання, в якому вона просила вирок Сумського районного суду Сумської області від 29 грудня 2020 року, відносно ОСОБА_7 скасувати у відповідності до ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. На підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження за ч.1, 2 ст.190 КК України відносно ОСОБА_7 просила закрити.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції 11 лютого 2018 року близько11-00 години, ОСОБА_7 , виконуючи заздалегідь погоджену роль, направлену на незаконне отримання грошових коштів від громадян, шляхом обману та зловживання довірою, діючи за вказівкою невстановленої досудовим слідством особи, на автомобілі таксі, приїхав до с. Рибці Сумського району, пройшов до території домоволодіння ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої в буд. АДРЕСА_2 , де остання, будучи введеною в оману з приводу дорожньо-транспортної події, винуватцем якої став її син ОСОБА_11 та під час якої він ніби то збив людину, спілкуючись по телефону з невідомою особою та вважаючи, що до неї прийшов працівник поліції, про якого їй, у телефонній розмові, говорив невідомий чоловік, передала ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 12 000 грн. будучи впевненою, що таким чином допомагає своєму синові. Отримавши грошові кошти ОСОБА_7 поїхав у напрямку м. Суми. Після цього, того ж дня, через годину ОСОБА_7 повернувся до зазначеного вище домоволодіння, де ОСОБА_10 , спілкуючись по телефону з невідомою особою та вважаючи, що до неї прийшов працівник поліції, про якого їй, у телефонній розмові, говорив невідомий чоловік, передала ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 2200 грн. та картку ПАТ "МЕГАБАНК" № НОМЕР_1 , з якої у подальшому останній зняв 380 грн., після того як приїхав до м. Суми з с. Рибці Сумського району, та розпорядився отриманими коштами на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_10 спричинено матеріальні збитки на суму 14580,00 грн.

Крім ТОГО, 12 лютого 2018 року, близько 18-00 години, ОСОБА_7 , повторно, виконуючи заздалегідь погоджену роль, направлену на незаконне отримання грошових коштів від громадян шляхом обману та зловживання довірою, діючи за вказівкою невстановленої досудовим слідством особи, на автомобілі, приїхав до с. Стецьківка Сумського району, пройшов до літньої кухні на території домоволодіння ОСОБА_12 , проживаючої по АДРЕСА_3 , де остання, будучи введеною в оману з приводу дорожньо-транспортної події, у яку потрапив її син ОСОБА_13 та під час якої він ніби то збив людину, спілкуючись по телефону з невідомою особою та вважаючи, що до неї прийшов працівник поліції, про якого їй, у телефонній розмові, говорив невідомий чоловік, передала ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 3000 грн. та 100 доларів США, будучи впевненою, що таким чином допомагає своєму синові.

Після отримання грошей від ОСОБА_12 ОСОБА_7 з місця події зник, розпорядившись отриманими коштами на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_12 спричинено матеріальні збитки на суму 5705,85 грн.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 , його захисник - адвокат ОСОБА_8 та прокурор були повідомлені належним чином.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник подали клопотання, в яких просили звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження, проводити розгляд справи без їх участі.

Враховуючи, що участь обвинуваченого не є обов`язковою в даному апеляційному розгляду, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України, за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 .

Тому заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який проти задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст..49 КК України та закриття кримінального провадження не заперечила, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно п. 2 ч 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно п. 3 ч 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до вимог п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. (ст.49 КК України).

Санкцією ч. 1 ст. 190 КК України за вчинення вказаного кримінального правопорушення передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років

Санкцією ч.2 ст.190 КК України за вчинення вказаного кримінального правопорушення передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Тобто, діяння, вчинені обвинуваченим ОСОБА_7 , відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, є нетяжкими злочинами.

Так, з оскаржуваного вироку, яким ОСОБА_7 було визнано винним за ч. 1, 2 ст. 190 КК України та призначено йому відповідне покарання вбачається, що вказані злочини останнім були вчинені11 лютого 2018 року та 12 лютого 2018 року.

На час апеляційного розгляду даного провадження, тобто, до дня набрання вироком законної сили, минуло п`ять років 6 місяців 9 днів, тобто, строк притягнення обвинуваченого ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 190 КК України закінчився, і даних про те, що протягом вказаного періоду обвинуваченим було вчинено інше кримінальне правопорушення, матеріали вказаного провадження не містять.

Зазначені обставини свідчать про те, що в даному конкретному випадку наявні підстави для застосування положень п.2, 3 ч 1 ст. 49 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності.

При цьому, щодо звільнення від кримінальної відповідальності саме у зв`язку з закінченням строків давності обвинувачений ОСОБА_7 подав письмове клопотання.

Таким чином, з врахуванням вищезазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання обвинуваченого про застосування до нього положень ст. 49 КК України слід задовольнити, вирок суду першої інстанції - скасувати, а кримінальне провадження закрити, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

Що стосується поданих апеляційних скарг, то колегія суддів зауважує, що за встановлених і зазначених вище обставин законність прийнятого рішення в межах поданих апеляційних скарг не переглядалася, однак, у зв`язку з тим, що в них ставилося питання про скасування оскаржуваного вироку, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 284, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 29.12.2020 року, відносно ОСОБА_7 , скасувати.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 , від кримінальної відповідальності на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення 11.02.2018 року та 12.02.2018 року кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.190 КК України та відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4