Справа № 192/1157/23
Провадження № 1-кп/192/115/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2023 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Солоне Дніпропетровської області кримінальне провадження № №000297 від 06.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянин України, одруженого, який має двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в даний час відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», раніше судимий:

- 11.02.2011 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч.1 ст.190, ч.2 ст. 190, ст.70 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі;

- 13.10.2015 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, за ч.1 ст. 198, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 30.01.2017 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі. 14.09.2018 року звільнений по відбуттю покарання;

- 22.11.2019 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підстав ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

- 26.05.2020 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 186, ч.1 ст.71 КК України до 6 років позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , засуджений 26.05.2020 Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст. 186 КК України на підставі ч.1 ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі, знаходячись в місцях позбавлення волі на шлях виправлення та перевиховання не став, та в період відбування покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції вчинив нове кримінальне правопорушення.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20.01.2023 за допущене 12.01.2023 порушення режиму відбування покарання ОСОБА_4 був підданий стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), строком на два місяці. Після звільнення з ПКТ ОСОБА_4 своєї поведінки не змінив та знову продовжував порушувати режим утримання.

05.05.2023 близько 09.40 годині в приміщенні відділення СПС № 4 Солонянської ВК-21, розташованій за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с.Аполлонівка, військове містечко, 37 в.о. начальника колонії підполковником внутрішньої служби ОСОБА_5 , який є представником адміністрації Солонянської ВК-21, засудженому ОСОБА_4 в присутності інших працівників колонії, було оголошено, що згідно графіка двогодинного відпрацювання на благоустрій відділення СПС № 4, з яким ОСОБА_4 ознайомлений 02.05.2023, у відповідності до ч. 5 ст. 118 КВК України, яка передбачає можливість залучення в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день без оплати праці до робіт з благоустрою колонії та прилеглих територій чи поліпшення житлово-побутових умов засуджених, він зобов`язаний в порядку черги приступити до прибирання кімнати виховної роботи відділення СПС № 4. Для цього ОСОБА_4 був наданий необхідний господарський інвентар: гумові рукавиці нові, віник, совок, відро з водою кімнатної температури, швабра, ганчірка та зазначений обсяг роботи - вологе прибирання кімнати виховної роботи відділення СПС № 4. ОСОБА_4 маючи умисел на злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, як особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, відповів категоричною відмовою.

Засудженому ОСОБА_4 в.о. начальника колонії ОСОБА_5 були роз`яснені положення кримінального законодавства за ст.391 КК України та він був попереджений про кримінальну відповідальність за злісну непокору вимогам адміністрації установи виконання покарань, після чого в.о. начальника колонії ОСОБА_5 вдруге звернувся з вимогою до засудженого ОСОБА_4 приступити до прибирання кімнати виховної роботи відділення СПС № 4, на що засуджений ОСОБА_4 знову відповів категоричною відмовою.

Потім засуджений ОСОБА_4 був доставлений в медичну частину Солонянської ВК-21 де був обстежений лікарем ОСОБА_6 , який надав медичний висновок про працездатність та задовільний стан здоров`я засудженого ОСОБА_4 .

По прибутті до відділення СПС № 4, в.о. начальника колонії ОСОБА_5 ще раз звернувся з вимогою до засудженого ОСОБА_4 приступити до прибирання кімнати виховної роботи відділення СПС № 4, на що засуджений ОСОБА_4 відповів категоричною відмовою, хоча міг та зобов`язаний був виконати законні вимоги представника адміністрації установи виконання покарань, оскільки відповідно до ч.3 ст.107 КВК України засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії а також роботи по благоустрою колонії.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, фактичних обставин справи не оспорював та пояснив, що відбуває покарання у Солонянській виправній колонії №21 за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська, за ухвалою суду його було поміщено до ПКТ на 2 місяці, був поміщений до ПКТ 01 лютого 2023 року, а звільнився 01 квітня 2023 року та через місяць до нього прийшли працівники колонії та повідомили про час його чергування, через декілька днів знову прийшли працівники колонії та сказали прибирати приміщення кімнати СПС№4, дали необхідний інвентар, але він відмовився, оскільки прибирання ображає його гідність. Працівники колонії декілька разів пропонували йому прибирання, водили до лікаря, але він відмовлявся кожен раз, все це було зафіксовано на відео. Зазначив, що більше такого не буде.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; а також їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України, тобто злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань як особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі та яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у нарколога та психіатра не перебуває. Раніше неодноразово судимий. Одружений, має двох малолітніх дітей 2015 та 2018 року народження, за місцем відбування покарання характеризується негативно та перебуває на профілактичному обліку, як схильний до нападу на представників адміністрації.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України відсутні, щирості в його поведінці суд не побачив, каяття ОСОБА_4 не виявив.

Згідно зі ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує його покарання є рецидив злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставини, вищенаведені дані про особу обвинуваченого, який має двох малолітніх дітей, раніше судимий, та приходить до висновку, що його виправлення без ізоляції від суспільства неможливе, тому йому слід обрати покарання згідно з санкцією ст.391 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ст.71 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків суд до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднує не відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2020, яким ОСОБА_4 засуджений ч.2 ст. 186, ч.1 ст.71 КК України до 6 років позбавлення волі та яка станом на час ухвалення даного вироку становить 2 роки 4 місяці та 9 днів позбавлення волі.

Процесуальні витрати, речові докази відсутні.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у даному провадженні не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26.05.2020 та остаточно призначити ОСОБА_4 у покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 16.08.2023.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1