КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 171/2491/21
Провадження № 1-кп/177/119/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000129 від 04.09.2021 за ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України, щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, військовозобов`язаного, неодруженого, утриманців не має, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 , усередині березня 2021 року (більш з точну дату під час досудового розслідування встановити не надалось по можливим), приблизно о 08 год. 10 хв., перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_3 з дозволу його власника, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, упевнившись, що за його діями ніхто не і спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із приміщенні сараю, розташованого на території вказаного домоволодіння, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, із корисливих мотивів, викрав 50 м трьохжильного мідного кабелю марки ШВВП з вініловою оболонкою перерізом 3х2,5, вартістю за 1 м 31,29 грн, загальною вартістю 1564, 50 грн, що належить ОСОБА_5 , чим заподіяв останній матеріальної шкоди на вказану суму. Після цього, ОСОБА_2 разом з викраденим з місця події зник, обернувши викрадене на свою користь.

Дії ОСОБА_2 за вказаним епізодом суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Окрім того, ОСОБА_2 , 14.04.2021 приблизно о 13 год. 10 хв., перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_3 з дозволу його власника, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із шкатулки, яка знаходилась у тумбочці поряд із ліжком в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_3 за вищевказаною адресою, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, повторно, із корисливих мотивів викрав золоту ладанку, 585 проби, вагою 0,74 гр з візерунком «Божья матерь семистрельная», вартістю 710,89 грн, що належить ОСОБА_5 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вказану суму. Після цього, ОСОБА_2 разом з викраденим з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.

Дії ОСОБА_2 за вказаним епізодом суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні надала показання про те, що ОСОБА_2 є нареченим її доньки та проживав у її домоволодінні АДРЕСА_3 . У будинку здійснювалися ремонтні роботи та під час заміни проводки, виявили відсутність кабелю. Окрім того, пізніше вона виявила, що з її спальної кімнати зникла золота ладанка. Як з`ясувалося, до вчинення крадіжки причетний ОСОБА_2 . Останній майно не повернув, однак відшкодував матеріальну шкоду. Їй роз`яснювалося право на подання цивільного позову, однак реалізувати його не бажає. Щодо виду та міри покарання обвинуваченому, покладається на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_2 вину визнав, не заперечував обставин, викладених в обвинувальному акті. Надав показання про те, що проживаючи з дозволу ОСОБА_5 у домоволодінні останньої, за адресою: АДРЕСА_3 , на початку березня 2021 року, у сараї, помітив кабель, який виніс за територію домоволодіння, випалив, а метал здав на металобрухт. Також, із спальної кімнати ОСОБА_5 , зі шкатулки, викрав золоту ладанку, яку здав у ломбард. Гроші від реалізації викраденого майна використав на власні потреби. Крадіжку вчинив через брак роботи та грошей. У вчиненому щиро розкаювався, просив суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів в кримінальному провадженні щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового проводження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_2 за ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , є щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд керується ст. 50, ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, є проступком (за ч. 1 ст. 185 КК України) та нетяжким злочином (ч. 2 ст. 185 КК України), особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, характеризується задовільно за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, утриманців та групи інвалідності не має, раніше не судимий (а.п.72-76).

При цьому суд враховує, що за змістом статті 50 КК України, покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Беручи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілій, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання в межах санкці ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, у виді обмеження волі, при цьому, застосувати ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, та у розумінні ст. 50 КК України, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжний захід не застосовувався та в судовому засіданні клопотання про це не заявлялося, тому суд також не вбачає підстав для застосування щодо останнього запобіжного заходу.

Інші заходи забезпечення в даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_2 у вказаному кримінальному провадженні не подавався.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_2 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Матеріали кримінального провадження № 0000129 від 04.09.2021 за ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_2 (у 1 томі на 98 аркуша) залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 171/2491/21 (провадження № 1-кп/177/119/23).

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: