Справа № 346/3073/23
Провадження № 1-кп/346/524/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника обвинуваченої: ОСОБА_6

розглянувши в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з неповною середньою освітою, не одруженої, не працевлаштованої, студентки Відокремленого структурного підрозділу «Коломийський політехнічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка», не судимої, на утриманні нікого не має, депутатом не обиралася,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч. 1, 190 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 заволоділачужим майном шляхом обману, заволоділа чужим майном шляхом обману повторно.

Злочин вчинено при наступних обставинах. У вересні 2022 року, ОСОБА_4 , з метою вчинення шахрайських дій в соціальній мережі «Іnstagram» створила інтернет - профіль з продажу одягу.

В подальшому діючи умисно, з корисливих мотивів, для власного безпідставного збагачення, шляхом зловживання довіри, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , зловживаючи довірою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , яка ґрунтувалася на довірливих відносинах, що склалися між ними внаслідок листування в соціальній мережі «Іnstagram», викликаних бажанням ОСОБА_7 придбати в ОСОБА_4 одяг, а саме сукню, оголошення про продаж якої було оприлюднено ОСОБА_4 в соціальній мережі «Іnstagram» за інтернет - профілем « ІНФОРМАЦІЯ_3 », усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідків, заволоділа майном ОСОБА_7 , а саме: грошовими коштами у загальній сумі 630 (шістсот тридцять) гривень при наступних обставинах.

Під час листування в соціальній мережі «Іnstagram», що мало місце у зв`язку із обговоренням умов та обставин покупки одягу за ціною 630 гривень, ОСОБА_4 , взяла на себе зобов`язання по оформленню та відправці покупки одягу, вказавши при цьому ОСОБА_7 , що їй за оформлення та відправку вказаного замовлення потрібно оплатити повну вартість вказаного товару. При цьому, згідно домовленості, сума оплати за замовлений товар повинна була становити 630 (шістсот тридцять) гривень.

Імітуючи виконання договірних зобов`язань, однак не маючи наміру їх виконувати, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 переконала ОСОБА_7 перерахувати на свій банківський рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 630 (шістсот тридцять) гривень тобто повну вартість замовлення.

12 вересня 2022 року ОСОБА_7 здійснила повну передоплату за замовлений одяг, в сумі 630 (шістсот тридцять) гривень з власної банківської карти двома транзакціями на банківський рахунок № НОМЕР_1 який належить ОСОБА_8 . З того часу, після здійснення повної передоплати, ОСОБА_4 неодноразово обіцяла надіслати замовлений товар ОСОБА_7 , однак цього не зробила.

Таким чином ОСОБА_4 незаконно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 в сумі 630 (шістсот тридцять) гривень, чим спричинила останній майнову шкоду на вказану суму.

ОСОБА_4 продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, для власного безпідставного збагачення, шляхом зловживання довіри, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , зловживаючи довірою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_3 , яка ґрунтувалася на довірливих відносинах, що склалися між ними внаслідок листування в соціальній мережі «Іnstagram», викликаних бажанням ОСОБА_9 придбати в ОСОБА_4 одяг, а саме костюм та сукню, оголошення про продаж якого було оприлюднено ОСОБА_10 в соціальній мережі «Іnstagram» за інтернет - профілем « ІНФОРМАЦІЯ_5 », усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідків, заволоділа майном ОСОБА_9 , а саме: грошовими коштами у загальній сумі 1688 (одна тисяча шістсот вісімдесят вісім) гривень при наступних обставинах.

Під час листування в соціальній мережі «Іnstagram», що мало місце у зв`язку із обговоренням умов та обставин покупки одягу за ціною 1688 гривень, ОСОБА_4 , взяла на себе зобов`язання по оформленню та відправці покупки одягу, вказавши при цьому ОСОБА_9 , що їй за оформлення та відправку вказаного замовлення потрібно оплатити повну вартість вказаного товару. При цьому, згідно домовленості, сума оплати за замовлений товар повинна була становити 1688 (одна тисяча шістсот вісімдесят вісім) гривень.

Імітуючи виконання договірних зобов`язань, однак не маючи наміру їх виконувати, зловживаючи довірою ОСОБА_9 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 переконала ОСОБА_9 перерахувати на свій банківський рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 1688 (одна тисяча шістсот вісімдесят вісім) гривень тобто повну вартість замовлення.

13 листопада 2022 року ОСОБА_9 здійснила повну передоплату за замовлений одяг, в сумі 1688 (одна тисяча шістсот вісімдесят вісім) гривень із власної банківської карти однією транзакцією на банківський рахунок № НОМЕР_1 який належить ОСОБА_4 . З того часу, після здійснення повної передоплати, ОСОБА_4 неодноразово обіцяла надіслати замовлений товар ОСОБА_9 , однак цього не зробила.

Таким чином ОСОБА_4 незаконно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_9 в сумі 1688 (одна тисяча шістсот вісімдесят вісім) гривень, чим спричинила останній майнову шкоду на вказану суму.

ОСОБА_4 продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, для власного безпідставного збагачення, шляхом зловживання довіри, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , зловживаючи довірою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки АДРЕСА_4 , яка ґрунтувалася на довірливих відносинах, що склалися між ними внаслідок листування в соціальній мережі «Іnstagram», викликаних бажанням ОСОБА_11 придбати в ОСОБА_4 одяг, а саме дві сукні, оголошення про продаж яких було оприлюднено ОСОБА_4 в соціальній мережі «Іnstagram» за інтернет-профілем « ІНФОРМАЦІЯ_3 », усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідків, заволоділа майном ОСОБА_11 , а саме: грошовими коштами у загальній сумі 1328 (одна тисяча триста двадцять вісім) гривень при наступних обставинах.

Під час листування в соціальній мережі «Іnstagram», що мало місце у зв`язку із обговоренням умов та обставин покупки одягу за ціною 1328 гривень, ОСОБА_4 , взяла на себе зобов`язання по оформленню та відправці покупки одягу, вказавши при цьому ОСОБА_11 , що їй за оформлення та відправку вказаного замовлення потрібно оплатити повну вартість вказаного товару. При цьому, згідно домовленості, сума оплати за замовлений товар повинна була становити 1328 (одна тисяча триста двадцять вісім) гривень.

Імітуючи виконання договірних зобов`язань, однак не маючи наміру їх виконувати, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 переконала ОСОБА_11 перерахувати на свій банківський рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 1328 (одна тисяча триста двадцять вісім) гривень тобто повну вартість замовлення.

10 грудня 2022 року ОСОБА_11 здійснила повну передоплату за замовлений одяг, в сумі 1328 (одна тисяча триста двадцять вісім) гривень із власної банківської карти однією транзакцією на банківський рахунок № НОМЕР_1 який належить ОСОБА_4 . З того часу, після здійснення повної передоплати, ОСОБА_4 неодноразово обіцяла надіслати замовлений товар ОСОБА_11 , однак цього не зробила.

Таким чином ОСОБА_4 незаконно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_11 в сумі 1328 (одна тисяча триста двадцять вісім) гривень, чим спричинила останній майнову шкоду на вказану суму.

ОСОБА_4 продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, для власного безпідставного збагачення, шляхом зловживання довіри, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , зловживаючи довірою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жительки АДРЕСА_5 , яка ґрунтувалася на довірливих відносинах, що склалися між ними внаслідок листування в соціальній мережі «Іnstagram», викликаних бажанням ОСОБА_12 придбати в ОСОБА_4 одяг, а саме білизну, джинси та костюм, оголошення про продаж яких було оприлюднено ОСОБА_4 в соціальній мережі «Іnstagram» за інтернет - профілем « ІНФОРМАЦІЯ_5 », усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідків, заволоділа майном ОСОБА_12 , а саме: грошовими коштами у загальній сумі 2800 (дві тисячі вісімсот) гривень при наступних обставинах.

Під час листування в соціальній мережі «Instagram», що мало місце у зв`язку із обговоренням умов та обставин покупки одягу за ціною 2800 гривень, ОСОБА_4 , взяла на себе зобов`язання по оформленню та відправці покупки одягу, вказавши при цьому ОСОБА_12 , що їй за оформлення та відправку вказаного замовлення потрібно оплатити повну вартість вказаного товару. При цьому, згідно домовленості, сума оплати за замовлений товар повинна була становити 2800 (дві вісімсот) гривень.

Імітуючи виконання договірних зобов`язань, однак не маючи наміру їх виконувати, зловживаючи довірою ОСОБА_12 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 переконала ОСОБА_12 перерахувати на свій банківський рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 2800 (дві тисячі вісімсот) гривень тобто повну вартість замовлення.

06 січня 2023 року ОСОБА_12 здійснила повну передоплату за замовлений одяг, в сумі 2800 (дві тисячі вісімсот) гривень із терміналу двома транзакціями на банківський рахунок № НОМЕР_1 який належить ОСОБА_4 . З того часу, після здійснення повної передоплати, ОСОБА_4 неодноразово обіцяла надіслати замовлений товар ОСОБА_13 , однак цього не зробила.

Таким чином ОСОБА_4 незаконно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_12 в сумі 2800 (дві тисячі вісімсот) гривень, чим спричинила останній майнову шкоду на вказану суму.

ОСОБА_4 продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, для власного безпідставного збагачення, шляхом зловживання довіри, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , зловживаючи довірою ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жительки АДРЕСА_6 , яка ґрунтувалася на довірливих відносинах, що склалися між ними внаслідок листування в соціальній мережі «Іnstagram», викликаних бажанням ОСОБА_14 придбати в ОСОБА_4 одяг, а саме костюм, оголошення про продаж яких було оприлюднено ОСОБА_4 в соціальній мережі «Іnstagram» за інтернет - профілем « ІНФОРМАЦІЯ_3 », усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідків, заволоділа майном ОСОБА_14 , а саме: грошовими коштами у загальній сумі 500 (п`ятсот) гривень при наступних обставинах.

Під час листування в соціальній мережі «Instagram», що мало місце у зв`язку із обговоренням умов та обставин покупки одягу за ціною 500 гривень, ОСОБА_4 , взяла на себе зобов`язання по оформленню та відправці покупки одягу, вказавши при цьому ОСОБА_14 , що їй за оформлення та відправку вказаного замовлення потрібно оплатити повну вартість вказаного товару. При цьому, згідно домовленості, сума оплати за замовлений товар повинна була становити 500 (п`ятсот) гривень.

Імітуючи виконання договірних зобов`язань, однак не маючи наміру їх виконувати, зловживаючи довірою ОСОБА_14 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 переконала ОСОБА_14 перерахувати на свій банківський рахунок № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 2800 (дві тисячі вісімсот) гривень тобто повну вартість замовлення.

22 січня 2023 року ОСОБА_14 здійснила повну передоплату за замовлений одяг, в сумі 500 (п`ятсот) гривень із власної банківської карти однією транзакцією на банківський рахунок № НОМЕР_2 який належить ОСОБА_4 . З того часу, після здійснення повної передоплати, ОСОБА_4 неодноразово обіцяла надіслати замовлений товар ОСОБА_13 , однак цього не зробила.

Таким чином ОСОБА_4 незаконно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_14 в сумі 500 (п`ятсот) гривень, чим спричинила останній майнову шкоду на вказану суму.

ОСОБА_4 подовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, для власного безпідставного збагачення, шляхом зловживання довіри, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , зловживаючи довірою ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , жительки АДРЕСА_7 , яка грунтувалася на довірливих відносинах, що склалися між ними внаслідок листування в соціальній мережі «Іnstagram», викликаних бажанням ОСОБА_15 придбати в ОСОБА_4 одяг, а саме сукню, оголошення про продаж якої було оприлюднено ОСОБА_4 в соціальній мережі «Іnstagram» за інтернег - профілем « ІНФОРМАЦІЯ_3 », усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідків, заволоділа майном ОСОБА_15 , а саме: грошовими коштами у загальній сумі 700 (сімсот) гривень при наступних обставинах.

Під час листування в соціальній мережі «Іnstagram», шо мало місце у зв`язку із обговоренням умов та обставин покупки одягу за ціною 500 гривень, ОСОБА_4 , взяла на себе зобов`язання по оформленню та відправці покупки одягу, вказавши при цьому ОСОБА_15 , що їй за оформлення та відправку вказаного замовлення потрібно оплатити повну вартість вказаного товару. При цьому, згідно домовленості, сума оплати за замовлений товар повинна була становити 700 (сімсот) гривень.

Імітуючи виконання договірних зобов`язань, однак не маючи наміру їх виконувати, зловживаючи довірою ОСОБА_15 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 переконала ОСОБА_15 перерахувати на свій банківський рахунок № НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 700 (сімсот) гривень тобто повну вартість замовлення.

03 лютого 2023 року ОСОБА_15 здійснила повну передоплату за замовлений одяг, в сумі 700 (сімсот) гривень із власної банківської карти однією транзакцією на банківський рахунок № НОМЕР_4 який належить ОСОБА_4 . З того часу, після здійснення повної передоплати, ОСОБА_4 неодноразово обіцяла надіслати замовлений товар ОСОБА_15 , однак цього не зробила.

Таким чином ОСОБА_4 незаконно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_15 в сумі 700 (сімсот) гривень, чим спричинила останній майнову шкоду на вказану суму.

У кримінальному провадженні №0000073 від 13.06.2023 між прокурором Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_16 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст. ст. 468, 469, 472 КПК України. Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і кваліфікації дій за ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2 КК України. Згідно з угодою про визнання винуватості ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2 КК України, сприяла встановленню обставин, що мають значення для даного кримінального провадження. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень. Крім того, прокурор та обвинувачена ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_4 , узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявила, що здатна реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди про визнання винуватості, зобов`язання. Угоду уклала добровільно і примусового тиску під час укладання угоди на неї не було. Просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник зазначив, що угода відповідає вимогам кримінально-процесуального кодексу та є всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

Законний представник в судовому засіданні просив угоду затвердити.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно зі ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2 КК України є правильною.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

При укладанні угоди сторонами враховано дані про особу обвинуваченої, з неповною середньою освітою, не одружена, не працевлаштована, являється студенткою Відокремленого структурного підрозділу «Коломийський політехнічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка», раніше не судима, а також обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Укладена між прокурором та обвинуваченою угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, дії ОСОБА_4 , кваліфіковано правильно за ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65 КК України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_4 , узгодженого сторонами покарання.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає. Цивільний позов по справі відсутній.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 469, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 08 червня 2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурор прокурором Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання за ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

Речові докази в кримінальному провадженні, а саме:

- мобільний телефон марки «IPhone 14 Pro» в чохлі білого кольору Іmеі: НОМЕР_5 конфіскувати в дохід держави

- сім-карту № НОМЕР_6 та банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_4 .

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського Апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст. 394 КПК України:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1