ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1015/20 Номер провадження 11-кп/814/1269/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст. 186 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000202 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 жовтня 2022 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клепачі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, неодноразово судимого, останній раз:

20.02.2020 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України на 5 років 1 місяця позбавлення волі,

засуджено за:

- ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- ч. 2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за ч. 2 ст. 185 КК України, більш суворим, призначеного за ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 визначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.02.2020, ОСОБА_8 визначено покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

У відповідності до ч.4 ст.70 КК України в строк покарання ОСОБА_8 у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, призначеного за сукупністю злочинів, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України зараховано покарання у виді 5 років позбавлення волі, відбуте ним за попереднім вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.02.2020.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком за ч.2 ст.186 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

На початку лютого 2020 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , діючи повторно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав ноутбук «ACER Aspire ES 15 ES1-533-C7GW», вартістю 3310 грн., належний ОСОБА_9 та з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, в середині лютого 2020 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_8 діючи повторно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, із застосуванням сили відкрив вхідні двері та проник до квартири за адресою: АДРЕСА_3 , таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_10 системний блок до персонального комп`ютера вартістю 445 грн., телевізійну приставку «Т-2» вартістю 399 грн., веб-камеру вартістю 395 грн. та акустичні колонки «Sven» вартістю 600 грн. З викраденим майном залишив місце злочину чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1839 грн.

Також 09 березня 2020 року, приблизно о 16 години, ОСОБА_8 , діючи повторно, з метою відкритого заволодіння грошовими коштами, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, внутрішніми поверхнями лівої та правої руки, умисно наніс не менше трьох ударів в обличчя потерпілого ОСОБА_11 , після чого обшукавши його квартиру, у шафі знайшов грошові кошти в сумі 450 грн., якими відкрито заволодів та з викраденими грошовими коштами покинув місце вчинення злочину спричинивши потерпілому матеріального збитку на вказану суму.

На вирок суду захисник та обвинувачений подали апеляційну скаргу, у якій просять вирок суду змінити та пом`якшити ОСОБА_8 покарання, призначивши його із застосуванням ст. 69 КК України.

Свою апеляційну скаргу мотивують тим, що суд, призначаючи покарання, не врахував тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, щиро та відверто розповідав про обставини справи, погодився на розгляд справи без дослідження доказів. Тому призначене покарання вважають занадто суворим та суд безпідставно не застосував до ОСОБА_8 положення ст. 69 КК України.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, за обставин, встановлених судом, є правильним та учасниками провадження не оскаржується.

Оскільки обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин висунутого обвинувачення, у зв`язку з чим суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги закону, передбачені ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень відповідно до положень ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, висновок органу пробації, яким встановлено високий рівень ризику вчинення повторного правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують покарання: повне визнання вини, щире каяття, та обставини, яка обтяжує покарання: рецидив злочину.

Колегія суддів погоджується з доводами обвинуваченого та захисника про наявність обставини, яка пом`якшує покарання - активне сприяння розкриттю злочину, оскільки вказана обставина встановлена судом, проте враховуючи, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак це, в подальшому, не призвело до позитивних змін у його особистості та не створило в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, вчиняв кримінальні правопорушення під час іспитового строку, тому слід зробити висновок, що обвинувачений не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисні злочини протягом короткого проміжку часу за наявності обставини, яка обтяжує покарання.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про наявність достатніх підстав для застосування ст.69 КК є безпідставними. Як випливає зі змісту цієї норми матеріального права, застосування закріплених у ній правил допустиме лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину. Однак таких обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості скоєного злочину у цьому кримінальному провадженні, немає.

Виходячи із законодавчих приписів, обираючи покарання обвинуваченому у вчиненні кількох злочинів, суд може призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, окремо за кожний злочин або тільки за один із них і визначити остаточне покарання за правилами ст.70 КК. Застосування положень ст.69 КК до покарання, призначеного за сукупністю злочинів, є неприпустимим.

Отже, обране ОСОБА_8 покарання, вид та розмір, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого й попередження нових злочинів. Підстав вважати призначене ОСОБА_8 покарання явно несправедливим внаслідок його суворості, про що зазначає захисник у апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає. Таким чином, апеляційні вимоги про пом`якшення покарання є необґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК.

З огляду на вказане, підстав, передбачених ст.409 КПК, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, колегія суддів не вбачає. Тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4