"05" липня 2023 р. Справа № 363/2017/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому закритому засіданні у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

встановив:

У провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадженніза обвинувальним актом стосовно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись, що він обвинувачується в тяжкому злочині і наявні ризики щодо можливого переховування від суду та впливу на свідків.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні вказав, що клопотання викладено із зазначенням ризиків переховування та впливу на свідків, факти чого не підтверджені, ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання в с. Ровжі Вишгородського району, переховуватись не має наміру, докази щодо впливу на свідків відсутні, тому вважає доцільним змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав захисника , просив замінити запобіжний захід на більш м`який.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, дійшов до наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Заявлене прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу відповідає вимогам КПК України, вручене обвинуваченому та його захиснику.

Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, на теперішній час не по суті судовий розгляд не розпочато, потерпілі та свідки не допитані.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості обвинувачення, відсутність підстав для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу, наявність ризиків, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих,свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Посилання 8 захисника, щодо наявності у обвинуваченого постійного місця проживання, суд не приймає, оскільки не підтверджено доказами та в цьому випадку не містять даних, що свідчать про суттєве зниження ризику того, що він не буде переховуватись суду з огляду на характер злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

З огляду на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, при цьому враховуючи, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними, зважаючи на характер інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, що ОСОБА_4 може вчинити дії щодо переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні, з огляду на що, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та заявленим у судовому засіданні, суд вважає доведеним необхідність продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки, на його переконання, саме такий вид запобіжного заходу, забезпечить його поведінку.

Даних про наявність підстав для скасування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 або його зміни на більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, судом при розгляді заперечень захисника не встановлено та стороною захисту не доведено, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд не може погодитись із захисником, оскільки у період військового стану навпаки збільшує підстави вважати настання обставин, які є ризиками в розумінні ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку суду, саме обраний запобіжний захід тримання під вартою, відповідає завданням кримінального провадження, визначеного ст. 2 КПК України, меті застосування запобіжного заходу та особистості обвинуваченого, встановленим обставинам усунути ризики, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством, що свідчить про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження застосування відповідно до вимог ст. 331 КПК України запобіжного заходу протягом судового провадження.

Перевіряючи наявність законних підстав щодо можливості застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінюючи в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставинами його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством, враховуючи, що обвинувачений є військовослужбовцем, має постійне джерело доходу, за місцем проживання не зареєстрований, фактично не проживав, зареєстрований за адресою військової частини, за станом здоров`я захворювань не має, вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутність міцних соціальних зв`язків, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, обвинувачується у скоєнні тяжкого умисного злочину, що у своїй сукупності свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, приходить до висновку, що відповідно до ст. 331КПК України, є підстави для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, що забезпечить належну його процесуальну поведінку.

Керуючись ст. ст. 331, 369, 372,392 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою та утримувати його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ).

Ухвала діє протягом шістдесяти днів, строк якої закінчується 02.09.2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1