Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/95/2023 Справа № 641/6655/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001998 від 19.08.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 310, ч. 3 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2017 року, більш точної дати під час проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння і бажаючи його настання, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне вирощування конопель, посіяв на земельній ділянці, яка знаходиться на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 насіння рослини коноплі, за якими доглядав, а саме здійснював рихлення, прополювання, полив та підживлення останніх до стадії їх дозрівання.

Вказані протиправні дії ОСОБА_4 спрямовані на незаконне вирощування конопель було припинено працівниками поліції, якими 09.09.2017 року в період часу з 08-10 год. до 11-35 год. за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова здійснено обшук, під час проведення якого на присадибних ділянках вказаного домоволодіння виявлено, згідно висновку експерта, 11 рослин роду коноплі, загальною масою 12181, 2 г., які складаються зі стебла, листя, верхівок та кореневої системи і є нарковмісними рослинами. Вказані рослини конопель ОСОБА_4 незаконно вирощував до стадії дозрівання та моменту їх фактичного вилучення працівниками поліції 09.09.2017 року.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 310 КК України, як незаконне вирощування конопель у кількості 11 рослин.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 заявили клопотання про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 310 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, мотивуючи тим, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минули строки давності.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника не заперечувала.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 44 КК України та ч.1 ст. 285 КПК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України.

Ст. 49 КК України регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.310 КК України (в діючій на теперішній час редакції та на момент вчинення кримінального правопорушення), згідно ст.12 КК України за класифікацією кримінальних правопорушень належить до кримінальних проступків, тому особи, які їх вчинили, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.49 КК України, звільняються від кримінальної відповідальності по закінченню 3 (трьох) років з моменту їх вчинення.

Згідно обвинувального акту дії обвинуваченого ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч.1 ст. 310 КК України, були вчинені ним 09.09.2017 року.

Таким чином, з часу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 310 КК України, пройшло більше шести років.

Суду не надано відомостей щодо переховування ОСОБА_4 від суду та слідства, тобто даних про зупинення строків давності під час досудового розслідування та суду не встановлено. Також не встановлено відомостей про вчинення ним нових злочинів.

За змістом ст. ст. 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Також за частиною 6 статті 368 КПК, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ухвалі Верховного Суду від 14.09.2020 в справі №493/1843/16-к зроблено такий висновок: «Матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання.

Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила злочин, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим, або просто зайвим. Тому недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього ст. 49 КК України встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років. Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави. Таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 5 ст. 49 КК України».

Аналогічні висновки, зокрема, містяться в ухвалах Верховного Суду від 16.12.2019 в справі №754/10717/17, від 30.03.2020 у справі №635/5683/18, постановах Верховного Суду від 20.03.2018 в справі №463/5277/16-к, від 19.11.2019 в справі №345/2618/16-к, від 20.10.2020 у справі 204/4728/15-к, від 11.11.2020 в справі №455/229/17.

Таким чином, суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

У судовому засіданні суд роз`яснив ОСОБА_4 підстави та наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності до винесення остаточного рішення по справі буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині підлягає закриттю.

Керуючись ст. 284, 288, 369-372, 376, 392, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 310 КК України у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності за ч.1 ст. 310 КК України та закрити кримінальне провадження в цій частині на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя- ОСОБА_1