Справа №585/1473/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1050/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

Іменем України

25 липня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 585/1473/23 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17.04.2023 про повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру,

установила:

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру повернути до суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого провадження, оскільки клопотання було повернуте не Роменській окружній прокуратурі, яка запрацювала 15.03.2023, а Роменській місцевій прокуратурі, подане клопотання відповідає вимогам кримінального процесуального закону, до нього доданий реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка про отримання його копії, клопотання затверджене прокурором.

11.04.2023 до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру за фактом скоєння ОСОБА_8 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, разом із реєстром матеріалів досудового розслідування.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17.04.2023 клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 повернуте прокурору через його невідповідність вимогам кримінального процесуального закону. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що місце вчинення суспільно-небезпечного діяння є с. Кошари Роменського району, в той же час у Роменському районі відсутнє с. Кошари, даний населений пункт розташований в Конотопському районі Сумської області.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду, сторони кримінального провадження в судове засідання не з`явились, прокурор ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_10 надали письмові заяви про розгляд апеляційної скарги у їх відсутність, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд без участі сторін судового провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 підлягає задоволенню з таких підстав.

Зокрема, відповідно ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законне є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Основне завдання стадії підготовчого судового засідання полягає в тому, щоб процесуально та організаційно забезпечити проведення судового розгляду відповідно до положень кримінального процесуального законодавства.

Суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду, як це передбачено ч. 3 ст. 314 КПК, повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору, в тому випадку, якщо це клопотання не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано повернув прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , а висновки суду про невідповідність вказаного клопотання вимогам ст. 291 КПК з наведених в ухвалі підстав, не є тими обставинами, за наявності яких можливе повернення цього процесуального документу.

Так, відповідно ч. 1, 3 ст. 511 КПК, досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру; прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру і надсилає його суду в порядку, передбаченому цим Кодексом. При цьому обставини, що підлягають встановленню під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру, визначені ст. 505 КПК.

Згідно ч. 2 ст. 292 КПК, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам ст. 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

Вичерпні вимоги КПК до клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру містяться у кримінальному процесуальному законі, тобто ст. 291 цього Кодексу, а саме згідно ч. 1 даної статті клопотання складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором; клопотання може бути складене прокурором, зокрема якщо він не погодиться з клопотанням, що було складене слідчим, дізнавачем. При цьому згідно ч. 2 ст. 291 КПК, клопотання має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження. Крім того, клопотання підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно (ч. 4 ст. 291 КПК) і до нього додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії клопотання, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого ч. 2 ст. 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Будь-яких обґрунтувань чи мотивів недотримання прокурором вказаних вище вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції у своєму рішенні не навів, чим істотно порушив вимоги КПК.

Клопотання про застування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 складене слідчим та затверджене прокурором, вимоги КПК щодо викладу фактичних обставин та інформація про примусовий захід медичного характеру прокурором дотримані у повному обсязі, а обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні викладені чітко і конкретно у тому об`ємі, у якому вважає сторона обвинувачення у межах своєї дискреції.

Розкриваючи зміст поняття «сформульоване обвинувачення», колегія суддів враховує правовий висновок ВСУ з цього питання (постанова від 24.11.2016 у справі № 5-328кс16), згідно якого «в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому». При цьому важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення у суді та для реалізації права на захист.

Колегія суддів бере до уваги і усталену прецедентну практику ЄСПЛ, згідно якої «обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення», оскільки в контексті ст. 6 Конвенції Суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи (п. 44 рішення від 27.02.1980 у справі «Девеер проти Бельгії» (Deweer v. Belgium), заява № 6903/75).

Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення ЄСПЛ від 25.07.2000 у справі «Маттоціа проти Італії» (Mattoccia v. Italy), що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про «пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами».

Також до клопотання додано реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки особи, відносно якої внесене клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_10 про отримання копії клопотання. Клопотання відповідає загальним положенням глави 39 КПК, якою встановлені особливості кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Виходячи з положень ст. 314, 315 КПК, під час підготовчого провадження суд не вправі перевіряти обставини, які підлягають встановленню лише в ході судового розгляду, а повернення клопотання прокурору з підстав того, що в ньому не вірно зазначено село, в якому вчинено суспільно-небезпечне діяння, взагалі не передбачено кримінальним процесуальним законом, оскільки прокурор не позбавлений права під час судового провадження змінювати, уточняти подане ним клопотання у порядку ст. 337-339 КПК.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч. 1 ст. 412 цього Кодексу істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст. 291-292 КПК, оскільки жодних недоліків, які б стосувалися неповноти, неправильності та відсутності необхідних відомостей в ньому або були б пов`язані з невиконанням вимог ст. 291-292 КПК, при розгляді апеляційної скарги встановлено не було, тому доводи прокурора заслуговують на увагу і підлягають задоволенню, а судове рішення підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17.04.2023 про повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання в суді першої інстанції.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4