Справа № 128/215/20
ВИРОК

Іменем України

22 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000708 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

19.12.2014 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4- х років позбавлення волі;

10.08.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.1 ст. 309, ст. 75 КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.01.2022 приведено вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2018 у відповідність до вимог Закону України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», призначено ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 309 КК України (у редакції Закону № 2617-VIII) у виді 5-ти років обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки; на підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; іспитовий строк рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 10.08.2018

за ч.2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, всупереч вимог ст. 178 ЦК України, п.п. 1-3, 15 «Положення по дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, додатку № 2, затвердженого п. 2 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471 - XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 2.3.2, 2.6, 8.1, 8.11, 12.1, 12.2 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу внутрішніх справ), відповідно до якого холодна зброя не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України без передбаченого законом дозволу, вчинив злочин проти громадської безпеки в частині убезпечення від порушення правил обороту (користування населенням) холодною зброєю, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , точний час, дату та місце слідством не встановлено, на території обійстя, знайшов армійський ніж, який є холодною зброєю та виготовлений промисловим способом. ОСОБА_5 , за власним бажанням, взяв армійський ніж та зберігав за місцем свого проживання серед особистих речей для використання у власних цілях без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переніс армійський ніж із невстановленого досудовим слідством місця, поклав до рюкзака та перевозив вказаний ніж на власному велосипеді, тим самим незаконно носив холодну зброю при собі.

Так, 07.08.2019, близько 02 год. 50 хв., ОСОБА_5 , рухався навпроти ТОВ «Епіцентр К», розташованого по вул. Хмельницьке шосе, № 1а в с. Зарванці, Вінницького району Вінницької області, де на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений працівниками Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, якими в ході здійснення поверхневої перевірки та огляду рюкзака виявлено та вилучено ніж, який, відповідно до висновку експерта № 333 від 28.10.2019, являється холодною зброєю колюче-ріжучої дії - ножем армійським (СРСР), виготовленим заводським способом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю та пояснив, що 07.08.2019 повертався з роботи, з собою у нього був ніж разом з іншими інструментами. Навпроти гіпермаркету «Епіцентр», що по вул. Хмельницьке шосе в с. Зарванці, Вінницького району Вінницької області, він був зупинений працівниками поліції, які виявили та вилучили в нього ніж. Він не знав, що такий ніж це холодна зброя, він дістався йому від діда. Інколи він використовував його для внутрішніх ремонтних робіт. Про скоєне він жалкує, просить його суворо не карати, оскільки належні висновки він для себе зробив.

Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, характеризуючих його особу, доказів на підтвердження процесуальних витрат та речових доказів і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході досудового та судового слідства.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності злочину, що відповідно до ст. 12 КК України він віднесений до категорії нетяжких, особу винного, те що він раніше судимий, вчинив злочин під час іспитового строку, на обліку у лікаря психіатра не перебуває; згідно довідки КНП «ВОНД «Соціотерапія»» № 3409 від 18.11.2019 перебував на профілактичному наркологічному обліку в установі з 01.11.2017 по 01.11.2018 з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, канабіноїдів зі шкідливими наслідками, на утриманні має двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , задовільну характеристику за місцем проживання, відсутність тяжких наслідків від злочину.

Згідно досудової доповіді, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). Ризик вчинення потворного кримінального правопорушення - високий.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд встановив: рецидив злочинів.

Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе при ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 71, 72 КК України.

При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд керується положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003, згідно якого суди при призначенні

покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який

визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати

вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення

покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи

законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації

покарання.Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення

засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Вирішуючи питання щодо речових доказів, суд керується вимогами ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого підлягають до стягнення на користь держави процесуальні витрати за проведення дослідження холодної зброї.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.11.2019 накладено арешт на предмет, ззовні схожий на ніж, який упакований у спецпакет НПУ ГСУ №INZ 24006744.

Оскільки вироком суду закінчується судовий розгляд кримінального провадження, одночасно з ухваленням судового рішення, суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 370, 373, 374, 376, 615 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати частину невідбутого покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2018 та остаточне покарання ОСОБА_5 призначити у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання на приведення даного вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення дослідження холодної зброї в розмірі 942 грн. 06 коп.

Речові докази: предмет, ззовні схожий на ніж, який упакований у спецпакет НПУ ГСУ №INZ 24006744 та переданий до кімнати зберігання речових доказів Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області - знищити.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.11.2019 на предмет, ззовні схожий на ніж, який упакований у спецпакет НПУ ГСУ №INZ 24006744.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1