У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 184/1307/23
Номер провадження 1-в/184/84/23
Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженої ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки м. Макіївки Донецької області, громадянки України, з вищою освітою, не заміжньої, утриманців не має, офіційно не працевлаштована, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
засудженої: 17.07.2020 року Херсонським міським судом Херсонської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 04 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 02 роки.
за участю: прокурора ОСОБА_4 , представника ДУ"ПВЦ (№79)" ? ОСОБА_5 , засудженої ОСОБА_3 ,-
В провадженні Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області перебуває клопотання засудженої ОСОБА_3 про заміну невідбутої частину строку основного покарання у вигляді обмеження волі на біль м`яке покарання.
В судовому засіданні засуджена просить суд клопотання задовольнити.
Представник ДУ"ПВЦ (№79)" проти задоволення заяви заперечувала, посилаючись на те, що засуджена лише стає на шлях виправлення, а тому застосування ст. 82 КК України є передчасним.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви посилаючись на те, що засуджена не відповідає критерію, встановленому у ст. 82 КК України.
Розглянувши клопотання засудженої, заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено в судовому засіданні, 17.07.2020 року ОСОБА_3 засуджена Херсонським міським судом Херсонської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 04 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 02 роки.
Не відбутий строк покарання становить 1 рік 10 місяці 24 дні.
Оцінюючи можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, суд виходить із того, що ст. 82 КК України встановлено сукупність умов, за яких особам, що відбувають покарання у вигляді обмеження або позбавлення волі, судом може бути здійснено зазначену заміну:
засуджена повинна стати на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України);
засуджена повинна відбути певну частину строку покарання, яка диференційована в залежності від тяжкості скоєного злочину та особи засудженого (ч. 4 ст. 82 КК України).
При цьому, згідно ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
У процесі оцінки ступеня виправлення засудженого створюється можливість з`ясувати ретельне відношення засудженого до вчиненого злочину, факту позбавлення волі, вироку, суду, режиму відбування покарання, праці, до персоналу, колективу засуджених та до свого майбутнього.
Результати оцінки ступеня виправлення кожного засудженого відображаються в щоденнику індивідуальної роботи із засудженим. На основі критеріїв дотримання вимог режиму відбування покарання, поведінки по відношенню до інших засуджених, ставлення до праці, дотримання правил санітарії та гігієни, визначаються такі ступені виправлення засудженого»:
-Засуджений стає на шлях виправлення (засуджений позитивно відноситься до роботи, виконує вимоги режиму і правила внутрішнього розпорядку, позитивно ставиться до виховних заходів, проте, ще не готовий до самосвідомої право слухняної поведінки, а тому потребує контролю з боку представників адміністрації);
-Засуджений став на шлях виправлення (засуджений характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці та навчання, проте, із засудженими адміністрацією установи доцільно проводити відповідну роботу);
-Засуджений довів своє виправлення (засуджений характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці та навчання, не потребує контролю за поведінкою з боку представників адміністрації).
Аналізуючи висновок ступеня виправлення засудженої ОСОБА_3 суд звертає увагу на оцінку ступеня виправлення засудженої, який визначений на рівні «Засуджена не стала на шлях виправлення».
Зазначене підтвердила і представник ДУ «Покровський виправний центр (№79).
Норма виробітку, що оцінюється судом як критерій ступеня виправлення засудженої ОСОБА_3 в середньому за час відбування покарання становить 0%.
Відповідно до Витягу з протоколу № 09 від 27.04.2023 року засідання Методично-виховної ради ДУ"ПВЦ (№79)", якою розглядалось питання оцінки ступеню виправлення засудженої ОСОБА_3 було відмовлено в направленні відповідних матеріалів щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки засуджена не стала на шлях виправлення.
Враховуючи те, що висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, суд звертає увагу на той факт, що засуджена за весь час відбування покарання має три стягнення та одне заохочення.
Крім того, відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджена фактично відбула одну третину покарання із призначеного, а тому, на переконання суду, мета виправлення засудженої за вчинення необережного, проте тяжкого злочину, за такий строк не досягнута.
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
При цьому, суд враховує, що Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого ст. 82 КК України, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.
Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимога ст. 82 КК України щодо необхідності досягнення засудженою такого ступеню виправлення у формі «стала на шлях виправлення» не виконана, що виключає можливість здійснити заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженої ОСОБА_3 .
Слід зазначити, що невідбута частина покарання засудженої залишається значно великою, має заборгованість по виконавчому провадженню на суму 735 603,2 грн., з яких погашено лише 89,87 грн., а також те, що засуджена в судовому засіданні не довела суду про наявність у неї таланту та інших здібностей, які б були підставою для застосування до неї ст.. 82 КК України, а тому в задоволенні її клопотання слід відмовити.
На підставі ст. 82 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд ?
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1