Справа № 288/1157/20
Провадження № 1-кп/288/10/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судових засідань - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого - ОСОБА_9 ,

представника потерпілого - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 08 травня 2020 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Корнин, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, освіта середня, не працює, не одружений, на утриманні має неповнолітнього сина, засуджений вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 15.11.2022 року за ч. 1 ст. 111-1 КК України до 10 років позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування України,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2020 року, близько 20 години 20 хвилин, у ОСОБА_6 , який перебував на узбіччі проїзної частини дороги поруч із домогосподарством за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті тривалих неприязних відносин виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 07 травня 2020 року близько 20 години 20 хвилин ОСОБА_6 перебуваючи поруч із домогосподарством по АДРЕСА_1 , дістав не встановлену слідством пневматичну зброю для відстрілу куль (снарядів) калібру 4,5 мм, та умисно здійснив декілька пострілів у напрямку ОСОБА_9 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді сліпого проникаючого кульового поранення шиї з пошкодженням тіла 1-го грудного хребця, емфіземою м`яких тканин шиї та парезом правої половини гортані, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що не є небезпечним для життя, але призвело до тривалого розладу здоров`я; сліпого непроникаючого кульового поранення грудної клітки зліва, яке відносяться до категорії легкого тілесного ушкодження.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України визнав частково та пояснив, що між ним та потерпілим ОСОБА_9 були тривалий час неприязні відносини. 07 травня 2020 року, ввечері, він їхав на своєму власному автомобілі з ОСОБА_11 в смт. Корнин Попільнянського району Житомирської області. Потім зупинились і до нього підійшла особа з претензіями, в той же час, з лівого боку, підійшов потерпілий ОСОБА_12 і вдарив по автомобілю. Він вийшов і запитав в чому причина. Потерпілий ОСОБА_12 ударив його, у відповідь він наніс йому удар. З автомобіля вийшов ОСОБА_13 і почав їх розбороняти. Він дістав газовий балончик і бризнув у обличчя потерпілого. Після цього він з ОСОБА_11 сіли у автомобіль і поїхали, телефоном повідомили про подію працівників поліції. Вогнепальні поранення потерпілому ОСОБА_14 він не наносив, зброї у нього не було. Частково визнає вину у тому, що застосував до потерпілого слізогінний газ, в якості самооборони. Цивільний позов не визнає.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_6 , що він діяв з метою самозахисту і лише застосовував газовий балончик не застосовуючи пневматичну зброю, оскільки не є правдивими та послідовними в динаміці розвитку подій, не узгоджуються з обвинуваченням, вони суперечать показанням потерпілого, свідків, та іншим матеріалам кримінального провадження і суд розцінює це як засіб уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Крім часткового визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість підтверджується слідуючими доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив, що 07 травня 2020 року, у вечірній час, у нього був його товариш ОСОБА_15 , який в його автомобілі забув телефон. ОСОБА_15 з телефону матері зателефонував до нього і запитав чи не має у нього його телефону, він відповів, що його телефон у автомобілі і він зараз привезе. Він приїхав автомобілем до будинку ОСОБА_16 , але там уже стояв автомобіль обвинуваченого ОСОБА_17 . ОСОБА_15 вийшов з будинку і запитав ОСОБА_17 чому він тут стоїть. ОСОБА_18 почав матюкатись до нього, ударив його і пішов до свого автомобіля взяв пістолет і почав ним погрожувати. Вони йому говорили «що він робить?» Проте ОСОБА_18 не реагував і почав стріляти. Він закрився рукою, а ОСОБА_18 здійснив два чи більше постріли, одна куля потрапила йому у ребро, а інша в шию. Будь - яких тілесних ушкоджень він ОСОБА_19 не наносив. Біля пасажирських дверей автомобіля ОСОБА_17 знаходився ОСОБА_13 . Мама ОСОБА_20 з подругою були у веранді будинку почули постріли і вийшли на вулицю. На обличчі у нього була кров. ОСОБА_18 з ОСОБА_13 потім сіли у автомобіль і поїхали. Він пішов до будинку, щоб зупинити кров, так як у нього хвороба - гемофілія. Після цього викликали карету швидкої медичної допомоги. В лікарні йому проводили операцію, з грудної клітки кулю дістали, а з шиї ні. Після даної події він лікується і на даний час. Він переніс сильний психологічний стрес, а тому просить стягнути з обвинуваченого матеріальну та моральну шкоду;

- показаннями свідка ОСОБА_20 , який пояснив, що 07 травня 2020 року він разом з потерпілим на його автомобілі поїхали до нього додому. Через деякий час він повернувся до додому і виявив, що немає телефону. З телефону матері він подзвонив до ОСОБА_21 і запитав чи не залишив свій телефон у нього. У відповідь ОСОБА_12 сказав, що зараз привезе йому телефон. ОСОБА_12 під`їхав до його будинку, вийшов з автомобіля і побачив, що біля будинку також стоїть автомобіль ОСОБА_17 . Між ОСОБА_22 та ОСОБА_23 виник конфлікт. ОСОБА_18 побіг до свого автомобіля взяв пістолет і почав стріляти в сторону ОСОБА_21 . Було два постріли, один в шию, а інший в ребро. ОСОБА_12 закрив рукою лице. Його мати з подругою були у веранді будинку, почувши постріли вибігли на вулицю. Можарівський ОСОБА_24 взяв дубинку і йшов до них, а мати з її подругою зупинили його. У ОСОБА_17 був пістолет «Флабер». Даний конфлікт тривав не довго, хвилин 3-4. Потім ОСОБА_18 з ОСОБА_11 сіли у автомобіль і поїхали. Після цього вони надавали ОСОБА_14 першу медичну допомогу і викликали карету швидкої медичної допомоги;

- показаннями свідка ОСОБА_25 , яка пояснила, що точної дати не пам`ятає, але було вже тепло, її син ОСОБА_26 прийшов додому і виявив, що у нього немає телефону. А перед цим він їздив у автомобілі ОСОБА_21 . Син ОСОБА_27 зателефонував з її телефону до ОСОБА_21 і попросив, щоб той привіз його телефон. Коли ОСОБА_12 під`їхав до їхніх воріт, то син вийшов до нього. Вона з подругою ОСОБА_28 перебували у веранді будинку. Вона з подругою почули постріли і вибігли на вулицю та побачили, що ОСОБА_18 стріляє у ОСОБА_21 . ОСОБА_13 вийшов з автомобіля з дубинкою. Вона з подругою зупинили ОСОБА_29 . ОСОБА_18 стріляв хаотично, вона чула 5 чи 6 пострілів, але по ОСОБА_14 попали 2 кулі, одна в груди, а друга в шию. Вона бачила пістолет у руках ОСОБА_17 , оскільки на вулиці було світло. Після даної події ОСОБА_18 та ОСОБА_13 поїхали, а вони надавали медичну допомогу ОСОБА_14 та викликали карету швидкої допомоги;

- показаннями свідка ОСОБА_30 , яка пояснила, що вона прийшла до подруги ОСОБА_25 і вони сиділи у веранді її будинку та розмовляли. Почули, що до подвір`я під`їхав автомобіль. Син ОСОБА_25 ОСОБА_26 вийшов на вулицю, оскільки йому мав привезти його телефон ОСОБА_12 , який був залишений ним у автомобілі ОСОБА_21 . Через деякий час вони почули якийсь крик на вулиці. Вона з подругою ОСОБА_31 вийшли на вулицю і побачили, що ОСОБА_18 стріляє в сторону ОСОБА_21 . Вони намагались заспокоїти ОСОБА_17 , щоб він не стріляв. У ОСОБА_21 була кров на шиї. З автомобіля ОСОБА_17 вийшов якийсь чоловік з дубинкою, але вона з ОСОБА_31 його зупинили. ОСОБА_18 зробив 5-6 пострілів у сторону ОСОБА_21 , сів у автомобіль і поїхав. Здійснюючи постріли ОСОБА_18 стояв на відстані від ОСОБА_21 за 1,5 2 метри. Вони зупиняли кров у ОСОБА_21 закриваючи рану рушником і викликали карету швидкої медичної допомоги;

- показаннями свідка ОСОБА_32 , яка пояснила, що потерпілий ОСОБА_9 є її сином. В травні 2020 року, точної дати не пам`ятає, її син ОСОБА_12 приїхав додому і йому зателефонував ОСОБА_26 та сказав, що він залишив у нього в автомобілі свій телефон і попросив його привезти. Через деякий час їй зателефонував син ОСОБА_33 і повідомив, що він у кареті швидкої допомоги, у нього стріляв ОСОБА_18 і його везуть до лікарні в смт. Попільню. Вона поїхала до лікарні і побачила рани на синові, а саме: у нього була простріляна шия та ребро, він був весь у крові, стан був його шоковий. Йому витягли кулю з ребра і повезли до Житомирської обласної лікарні. Її син хворіє на гемофілію і у нього погане згортання крові. Багато коштів витратили на лікування сина і на даний час син продовжує лікуватись. Куля в шиї сина залишилась і її неможливо витягнути;

- показаннями свідка ОСОБА_29 , який пояснив, що він перебуває у дружніх відносинах з ОСОБА_18 і 07 травня 2020 року біля 20.00 години він їхав разом з ОСОБА_22 у його автомобілі. За їх автомобілем їхав інший автомобіль і моргнув світлом. Вони зупинились та з іншого автомобіля вийшов ОСОБА_12 і почав битись з ОСОБА_18 . ОСОБА_18 бризнув газовим балончиком у обличчя ОСОБА_21 . Він взяв дубинку і вийшов з автомобіля, щоб їх розборонити, але вийшли з будинку дві жінки і зупинили його. Після цього він з ОСОБА_22 сіли в автомобіль і поїхали. ОСОБА_18 повідомив про дану подію поліцію. Він пострілів не чув, у ОСОБА_17 був лише газовий балончик.

Суд критично оцінює покази ОСОБА_34 , оскільки вони не є правдивими та послідовними в динаміці розвитку подій, не узгоджуються з обвинуваченням, вони суперечать показанням потерпілого, свідків, та іншим матеріалам кримінального провадження і суд розцінює це як засіб уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ОСОБА_6 . Суд також зауважує, що при проведенні слідчого експерименту за участю даного свідка 26.05.2020 року, який пояснив, що ОСОБА_18 дістав з-під сидіння автомобіля предмет, який був замотаний у поліетилен і він не бачив, що це за предмет. Крім того, в судовому засіданні свідок пояснив, що дістав з автомобіля биту, а при проведенні слідчого експерименту він вказав, що дістав з автомобіля резиновий шланг.

- показаннями свідка ОСОБА_35 проте, що в нього було дане кримінальне провадження. В ході розслідування даної кримінальної справи встановлено обставини та подія кримінального порушення, яке вчинено ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України.

Також винуватість ОСОБА_6 підтверджується зібраними та дослідженими під час судового провадження належними та допустимими письмовими доказами, а саме:

- рапортом старшого інспектора чергового Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області від 08 травня 2020 року, з якого вбачається, що по телефону надійшло повідомлення до РУ від чергового лікаря Попільнянської ЦРЛ про те, що 07.05.2020 року о 20.30 годині до приймального відділення ЕМД доставлено ОСОБА_9 із тілесними ушкодженнями у вигляді двох поранень (можливо із пневматичної зброї). Життєво важливі органи не пошкодженні /т. 1 а.с. 136/;

- рапортом старшого інспектора чергового Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області від 08 травня 2020 року, з якого вбачається, що надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 07.05.2020 року о 20.26 годині заявник рухався по дорозі на автомобілі марки «Опель» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіль марки «Рено ценік» сірого кольору наздогнав його, вийшло 2 чоловіки зі слів заявника під дією алко/нарко речовин та нанесли тілесні ушкодження, мали при собі ніж, заявник застосував пневматичну зброю для самооборони (стріляв в повітря). На прохання представитись кинув слухавку. За попередніми картками ОСОБА_6 /т. 1 а.с. 137/;

- рапортом старшого інспектора чергового Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області від 08 травня 2020 року, з якого вбачається, що надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 07.05.2020 року о 22.21 годині за адресою: Попільнянський район, смт. Корнин, вулиця Раківка, заявник повідомив, що помилково повідомив, що використав травматичну зброю, використав газовий балончик Кобра 4М. Заявник ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /т. 1 а.с. 138/;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07 травня 2020 року /т. 1 а.с. 139/;

- протоколом огляду місця події з фототаблицею від 07 травня 2020 року, згідно якого об`єктом огляду являється приймальне відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Попільня по вулиці Київська, 40, Житомирської області, де оглядалась металева куля (кругла) із нашаруванням речовини темного кольору /т. 1 а.с. 140 141/;

- довідкою КНП «Попільнянської лікарні» від 07 травня 2020 року відносно ОСОБА_9 , діагноз: сліпі непроникаючі поранення шиї з права, лівої половини грудної клітки /т. 1 а.с. 142/;

- висновком експерта № 1/4-177 від 18 червня 2020 року з довідкою про витрати, згідно якого наданий металевий предмет круглої форми, який був вилучений з тіла ОСОБА_9 , є відстріляною кулею (снарядом) калібру 4,5 мм, яка не являється складовою частиною патрону. Куля в індивідуальному стані призначена для стрільби із конструктивно схожих з пневматичною зброєю виробів калібру 4,5 мм. На поверхні наданої для дослідження відстріляної кулі відсутні сліди за якими можливо ідентифікувати конструктивно схожий з пневматичною зброєю виріб /т. 1 а.с. 143-146/;

- постановою про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні від 08 травня 2020 року, згідно якої металевий предмет круглої форми, який вилучено 07.05.2020 року в ході огляду місця події у ОСОБА_36 визнано речовим доказом, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області, за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, смт. Попільня, вулиця Фомічова, 6 /т. 1 а.с. 154/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26 травня 2020 року з відеодиском до протоколу, за участю свідка ОСОБА_29 , який розповів та показав, як відбувався конфлікт між ОСОБА_6 та іншим чоловіком /т. 1 а.с. 155-160/;

- висновком експерта № 95 від 19 червня 2020 року, з якого вбачається, що згідно записів представлених на експертизу медичних документів та даних МСКТ- дослідження у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: сліпого проникаючого кульового поранення шиї з пошкодженням тіла 1-го грудного хребця, емфіземою м`яких тканин шиї та парезом правої половини гортані; що утворилось від дії тупого твердого предмету з обмеженою сферичною контактуючою поверхнею, можливо в термін та за обставин, що вказані в описовій частині постанови, тобто внаслідок пострілу кульовим снарядом, відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як таке, що не є небезпечним для життя, але призвело до тривалого розладу здоров`я; сліпого непроникаючого кульового поранення грудної клітки зліва, що утворилось від дії тупого твердого предмету з обмеженою сферичною контактуючою поверхнею, можливо в термін та за обставин, що вказані в описовій частині постанови, тобто внаслідок пострілу кульовим снарядом, відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я /т. 1 а.с. 161-162/;

- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 12 червня 2020 року, за участю потерпілого ОСОБА_9 , який розповів та показав, як відбувався конфлікт з ОСОБА_6 /т. 1 а.с. 163-168/;

- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 12 червня 2020 року, за участю свідка ОСОБА_25 , яка розповіла та показала як обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на проїзній частині дороги в смт. Корнин Попільнянського району Житомирської області, здійснював постріли /т. 1 а.с. 169-177/;

- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 12 червня 2020 року, за участю свідка ОСОБА_30 , яка розповіла та показала, як відбувався конфлікт між двома чоловіками, один з них тримав в руці предмет схожий на пістолет та здійснював постріли у ОСОБА_9 , потім побачила кров на шиї після відбутих пострілів /т. 1 а.с. 178-184/;

- висновком судово психіатричного експерта № 202-2020 від 06 серпня 2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 , 1993 року народження, в минулому будь якими психічними захворюваннями не страждав та не страждає ними в даний час. В даний час виявляє клінічні ознаки органічного розладу особистості за застрягаючим типом, стан компенсації. Даний діагноз відповідає критеріям шифру F 07.0 МКХ -10. Однак, вищевказані зміни зі сторони психіки у ОСОБА_6 не досягають ступеню психічного захворювання, лежать в межах патології особистості та не позбавляють його здатності на даний час, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_6 в період часу, до якого відноситься інкримінований йому протиправний вчинок, психічним захворюванням не страждав та в тимчасовому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не перебував. ОСОБА_6 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, по своєму психічному стані не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру /т. 1 а.с. 185-187/;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з Довідкою до протоколу, згідно якого свідок ОСОБА_37 на фото № 2 впізнала ОСОБА_6 , чоловіка, який стріляв 07 травня 2020 року по ОСОБА_9 /т. 1 а.с. 188-190/;

- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею до протоколу від 08 липня 2020 року, за участю свідка ОСОБА_38 , який розповів та показав, як відбувався конфлікт між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , на проїзній частині дороги, в АДРЕСА_1 , навпроти будинку де він проживає/т. 1 а.с. 191-196/;

- ухвалою слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 14 травня 2020 року про надання дозволу на обшук в житлі та в іншому володінні, що знаходиться за місцем проживання ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 /т. 1 а.с. 197-199/;

- протоколом обшуку від 20 травня 2020 року, згідно якого оглянуто житловий будинок АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_39 /т. 1 а.с. 200-205/;

- ухвалою слідчого судді Попільнянського району Житомирської області від 14 травня 2020 року, згідно якої надано дозвіл на проведення обшуку в іншому володінні, автомобілі марки «OPEL ASTRA» д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, де ОСОБА_6 є користувачем даного автомобіля, з метою відшукання, вилучення знаряддя вчинення злочину предмети ззовні схожі на пневматичну зброю пістолетного типу та пристрої револьверного та пістолетного типів, які призначені для відстрілу патронів «Флобера» калібру 4 мм /т. 1 а.с. 206-208/;

- протоколом обшуку від 20 травня 2020 року з відеодиском до протоколу, згідно якого оглянуто автомобіль марки «OPEL ASTRA» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 /т. 1 а.с. 209-215/;

- Висновком судово психіатричного експерта № 417-2022 від 16 лютого 2023 року, згідно якого ОСОБА_6 , 1993 року народження, на даний час виявляє клінічні ознаки органічного розладу особистості за змішаним типом, стан компенсації (шифр F 07.8 МКХ-10). Вищевказані зміни зі сторони психіки у ОСОБА_6 не позбавляє його здатності на даний час, усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 на даний час в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не перебуває. Може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 по своєму психічному стану не потребує застосування примусових заходів медичного характеру /т. 2 а.с. 203-205/.

В дебатах захисник обвинуваченого зазначив, що обвинувачений ОСОБА_6 діяв в межах самооборони, ніякої зброї не застосовував та тілесних ушкоджень, які вказані в обвинувальному акті, потерпілому не наносив.

Крім того, подія кримінального правопорушення не підтверджена жодним доказом і не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Суд зазначає, що в ході розгляду даного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 вчинив дане кримінальне провадження, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, яке підтверджується показаннями потерпілого, свідків, матеріалами справи, зокрема висновками експертів, протоколами слідчих експериментів, де учасники слідчих експериментів зазначали, що ОСОБА_6 застосовував зброю до потерпілого ОСОБА_9 .

Крім того, згідно рапорту від 07.05.2020 року ОСОБА_6 повідомив працівників поліції, що він застосував пневматичну зброю для самооборони /т. 1 а.с. 137/.

Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину при встановлених судом фактичних обставинах поза розумним сумнівом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами (ст. 26 КПК України).

З урахуванням того, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК України).

Відповідно до цього докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (постанова ККС ВС від 28.03.2019 у справі № 154/3213/16).

Відповідно до статті 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами частини 1 статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, належні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд їх прийняв. Матеріали досудового розслідування були відкриті сторонам кримінального провадження, відповідно до ст. 290 КПК України.

Даючи кримінально-правову оцінку діям обвинуваченого, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_6 в умисних діях, що виразились в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, що вірно кваліфіковано за частиною 1 статі 122 КК України.

Згідно положень статті 3 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. У відповідності до положень статті 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та статті 2 Конвенції по захист прав людини і основоположних свобод, право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у статті 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за частиною 1 статті 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах цього обвинувачення.

Обираючи обвинуваченому міру та вид покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, згідно статті 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , не встановлено.

Обставин, згідно статті 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_6 , раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно результатів досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 складеної Попільнянським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області № 33/19/1814- 2020 від 16 жовтня 2020 року, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, умисну форму вини за даним обвинуваченням, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в тому числі окремих осіб). У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробування, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

При визначенні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.

Враховуючи вищевикладені обставини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, особу винного, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, заподіяна шкода потерпілому не відшкодована, позицію прокурора, думку потерпілого та його представника, інші обставини справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання в межах санкції частини 1 статті 122 КК України у виді позбавлення волі, та вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, а також достатнім для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства в частині виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Суд за жодних обставин не вбачає за можливе застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 статтей 69, 75 КК України.

Судом встановлено, що вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 15.11.2022 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 111-1 КК України до 10 років позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування України.

При цьому враховуючи вимоги ч. 3 ст. 72 КК України, покарання за вказаним вироком суду слід виконувати самостійно.

Потерпілим ОСОБА_9 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином.

Вирішуючи позовні вимоги суд встановив наступне.

У відповідності до вимог статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до довідки до акта огляду медико соціальною експертною комісією виданої 15 березня 2018 року, ОСОБА_9 інвалід третьої групи з 20.02.2018 року /т. 1 а.с. 41/.

Як вбачається з квитанцій від 10.05.2020 року, 11.05.2020 року, 13.05.2020 року - 15.05.2020 року, виданих Аптечним пунктом № 1 КП «Аптека міжлікарняна» Житомирської обласної ради, були придбані ліки.

Звертаючись з позовом до суду про відшкодування матеріальної шкоди, потерпілим надано суду належні та допустимі докази на підтвердження спричиненої потерпілому матеріальної шкоди, а тому суд повністю задовольняє цивільний позов в цій частині.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди суд враховує наступне.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з частиною другою статті 23 ЦК України моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами, внесеними, постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відшкодування моральної шкоди може здійснюватися не тільки в силу договору, але й закону.

З урахуванням роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року з наступними змінами «Про судову практику в справах відшкодування моральної (немайнової) шкоди», виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, а також конкретних обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог потерпілого в частині стягнення моральної шкоди та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 моральної шкоди в розмірі 60000 гривень 00 копійок.

Речові докази: металевий предмет круглої форми, який вилучено 07.05.2020 року в ході огляду місця події у ОСОБА_36 , який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, смт. Попільня, вулиця Фомічова, 6 підлягає знищенню.

Судові витрати за проведення судової експертизи зброї, які документально підтверджені, відповідно до частини 2 статті 124 КПК України, в розмірі 1307 гривень 60 копійок, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України і призначити ОСОБА_6 покарання за частиною 1 статті 122 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирати.

Покарання за вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 15.11.2022 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 111-1 КК України до 10 років позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування України виконувати самостійно.

Речові докази: металевий предмет круглої форми, який вилучено 07.05.2020 року в ході огляду місця події у ОСОБА_36 , який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, смт. Попільня, вулиця Фомічова, 6 знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , уродженця смт. Корнин, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , на користь держави (на рахунок: Одержувач: УК у м. Житомир/Житомирська міська отг 24060300; Банк одержувача: Казначейство України (ЕАП); Код ; Розрахунковий рахунок: UA0006797; Код класифікації доходів бюджету - 24060300 «Інші надходження») витрати за проведення судової експертизи зброї № 1/4 -177 від 18 червня 2020 року в розмірі 1307 гривень 60 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , уродженця смт. Корнин, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , матеріальну шкоду в розмірі 1679 гривень 56 копійок та 60000 гривень 00 копійок моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1