Справа № 203/1001/23
Провадження № 1-кс/0203/1184/2023
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

19 травня 2023 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

захисника - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підзахисної ОСОБА_4 на повідомлення слідчим 15 грудня 2022 року у кримінальному провадженні, розпочатому під № 4 2022 04 000 0000147, відомості про яке внесені 18 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про підозру ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2023 року захисник ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні № 4 2022 04 000 0000147 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 оскаржив слідчому судді повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 332 КК України, складене 15 грудня 2022 року слідчим в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області, за погодженням прокурора Дніпровської обласної прокуратури, що було вручене цього ж дня члену сім`ї ОСОБА_4 її сину ОСОБА_5 , а також захиснику ОСОБА_3 .

В обґрунтування скарги зазначається, що повідомлення про підозру складене з порушенням вимог п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, зокрема, повідомлення про підозру не містить часу та місця передачі ОСОБА_4 грошових коштів ОСОБА_6 в якості передоплати за виготовлення підробленого паспорту, а також надання останньому особистих даних ОСОБА_7 , так само повідомлення про підозру не містить часу та місця передачі ОСОБА_6 підроблених офіційних документів ОСОБА_4 . Також, на думку захисника, прокурор звертався до слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про надання дозволу на здійснення обшуку автомобіля «Lexus LX 570» та дачного будинку з порушенням територіальної підсудності, зокрема не за місцем знаходження органу досудового розслідування СУ ГУНП в Дніпропетровській області, оскільки ГУНП в Дніпропетровській області, у складі якого слідче управління, територіально знаходиться в Шевченківському районі м. Дніпра, а за місцем знаходження одного з його відділів, а отже всі здобуті під час обшуків докази не можуть бути використані під час прийняття процесуальних рішень як допустимі. Окрім цього, захисник вважає, що повідомлення про підозру вручене ОСОБА_4 з порушенням вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, оскільки 23 грудня 2022 року органом досудового розслідування отримано інформацію про перетин 19 вересня 2022 року ОСОБА_4 державного кордону зі словацькою ділянкою кордону, проте всупереч ч. 7 ст. 135 КПК України стороною обвинувачення не вжито заходів щодо вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру згідно міжнародного договору про правову допомогу.

Таким чином, незаконність отримання документів, що є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України, та засобом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, на думку захисника, дає підстави вважати, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад інкримінованих їй злочинів та є підставою для закриття стосовно неї кримінального провадження, а тому на підставі викладеного, захисник просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 332 КК України та зобов`язати слідчого закрити кримінальне провадження на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу з наведених у ній підстав та просив задовольнити її в повному обсязі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, проте 26 квітня 2023 року через канцелярію суду подав заперечення на скаргу, в яких зазначив, що у повідомленні про підозру вказані фактичні обставини, встановлені стороною обвинувачення в ході здійснення досудового розслідування та зміст повідомлення про підозру в повному обсязі відповідає вимогам ст. 277 КПК України та обґрунтоване зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколами НС(Р)Д від 06.06.2022, 01.08.2022, 26.08.2022, особовими картками ДМС на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , протоколами обшуків за місцем проживання ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , паспортами громадян Республіки Хорватія для виїзду за кордон, висновками експертів та іншими доказами, що дібрані під час здійснення досудового розслідування. Також прокурор зазначив, що ОСОБА_4 неодноразово викликалася судовими повістками до слідчого для вручення повідомлення про підозру та допиту в якості підозрюваної, проте жодного разу вона на виклики не з`явилася, а тому повідомлення про підозру у порядку, передбаченому ст.ст. 135, 278 КПК України, вручене близькому члену родини її сину ОСОБА_9 та захиснику ОСОБА_3 . Також, у зв`язку із переховуванням ОСОБА_4 від органів досудового розслідування 03 січня 2023 року підозрювану оголошено у розшук. Щодо підсудності прокурор зазначив, що досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється відділом особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області, що територіально знаходиться в Центральному районі м. Дніпра, а отже підсудне Кіровському районному суду м. Дніпропетровська. На підставі вищевикладеного, прокурор просив відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши думку захисника підозрюваної, дослідивши заперечення прокурора, матеріали скарги та надані прокурором матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Слідчим суддею встановлено, що 15 грудня 2022 року ОСОБА_4 відповідно до ст. ст. 277-278 КПК України обґрунтовано повідомлено про підозру в тому, що за версією з`ясованих стороною обвинувачення і викладених письмово у цьому повідомленні обставин, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, за попередньою змовою, перебуваючи у невстановленому місці у період з 01 березня 2022 року до 13 вересня 2022 року (точний час органом досудового розслідування не встановлено) сприяла підробленню офіційних документів шляхом надання ОСОБА_10 та іншим невстановленим органом досудового розслідування особам особистих даних свого чоловіка ОСОБА_8 , свого сина ОСОБА_5 та свого знайомого ОСОБА_11 (прізвище та ім`я латинськими літерами, дата народження, фото, зразок підпису), надання грошових коштів в якості винагороди за підроблення офіційних документів паспортів громадян Республіки Хорватія на вищевказаних осіб з підробленими даними, після чого, у невстановленому органом досудового розслідування місці у період з 18 травня 2022 року по 13 вересня 2022 року сприяла незаконному переправленню вищевказаних осіб через державний кордон України шляхом надання засобів для незаконного перетину у вигляді підроблених паспортів. Таким чином, органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 332 КК України.

Цього ж дня, тобто 15 грудня 2022 року повідомлення про підозру ОСОБА_4 вручене члену її сім`ї сину ОСОБА_9 , а також захиснику підозрюваної адвокату ОСОБА_3 .

03 січня 2023 року постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 підозрювану ОСОБА_4 оголошено у розшук.

28 січня 2023 року постановою прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_13 з матеріалів кримінального провадження № 4 2022 04 000 0000147 в окреме провадження виділено матеріали досудового розслідування відносно підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та присвоєно номер 00119, досудове розслідування в якому 31 січня 2023 року зупинене у зв`язку із розшуком цих підозрюваних.

На досудовому провадженні підозрюваний чи його захисник відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України можуть оскаржити повідомлення слідчого, прокурора особі про підозру її у вчиненні злочину після спливу двох місяців з дня такого повідомлення, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Розв`язуючи таку скаргу до висунення обвинувачення в формі обвинувального акта, тобто ще на стадії досудового розслідування, в силу приписів ст. ст. 1, 3 КПК України слідчий суддя у постановленій ним ухвалі не має визнавати доведеною винуватість у злочині, за якої шляхом судової авторитетної декларації твердження про існування вини особи у такому злочині набуває якість безспірності, а має обмежитися лише констатацією обґрунтованої підозри, що за тлумаченням права на справедливий судовий розгляд Європейським Судом з прав людини в рішенні від 28.11.2002 у справі «Марціано проти Італії» (скарга № 45313/99) презумпцію невинуватості не порушує.

Серед процесуальних рішень слідчого та прокурора відповідно до ст. 110 КПК України відсутнє повідомлення про підозру, яке в силу визначення у п. 14 ч. 1 ст. 3 і ст. 111 цього Кодексу має характер процесуальної дії, з моменту вчинення якої у кримінальному провадженні починається стадія притягнення до кримінальної відповідальності з наслідками для всіх його учасників, з огляду на що об`єкт судового контролю за скаргою складає дотримана форма вручення певній особі у передбачений законом строк та спосіб повідомлення, яке надає можливість знати, у вчиненні якого саме кримінального правопорушення підозрюють особу, якій воно адресоване.

Відповідно, оцінка достатності наданих слідчому судді доказів полягає не у встановленні вини у вчиненні злочину чи її відсутності в особи, не в доведенні чи не доведенні винуватості особи з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а у з`ясуванні причетності тієї чи іншої особи до події суспільно небезпечного посягання з тією метою, щоб по закінченні відведеного за п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України строку досудового слідства виправдати подальше розслідування за висунутою версією обвинувачення.

Прокурором наведені достатні докази для підтвердження фактів, які є причиною виникнення підозри, що за практикою тлумачення обґрунтованості підозри Європейським Судом з прав людини, mutatismutandis, в рішенні від 28.10.94 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (скарга № 14310/88) не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що безсумнівно доводять винуватість у злочині до ступеня, необхідного для засудження обвинувальним вироком чи, принаймні, висунення обвинувачення в формі обвинувального акта, що складає процесуальну мету вже наступних стадій кримінального провадження.

Таким чином, констатуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , повідомлення про яку за своїм змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК України, суд не вправі до висунення обвинувачення наперед розв`язувати питання за п.п. 1-3 ч. 1 ст. 368 КПК України, і лише прокурор згідно зі ст. 283 цього Кодексу після ретельної перевірки доводів сторони захисту про неправильність правової кваліфікації злочину вправі буде закінчити досудове розслідування закриттям кримінального провадження з підстав, передбачених в п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, якщо у підсумку проведеного у повному обсязі досудового розслідування дійде до висновку, що ця підозра свого підтвердження не знайшла і не може бути зміненою в меншому або іншому обсязі. З огляду на це доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри зібраними стороною обвинувачення доказів не стосуються предмета оскарження.

Щодо порушення процедури повідомлення про підозру слідчий суддя відзначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ч.3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

За правилами ч.2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Зважаючи на викладене, з огляду на те, що підозрювана за місцем проживання не перебувала і її місцезнаходження було невідоме, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 належно у відповідності до вимог ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, тобто, дорослому члену сім`ї підозрюваної - сину ОСОБА_9 .

Що стосується доводів сторони захисту про непідслідність ВРОТЗ СУ ГУНП в Дніпропетровській області Кіровському районному суду м. Дніпропетровська слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно ст. 38 КПК України органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання. Досудове слідство здійснюють, зокрема слідчі підрозділи органів Національної поліції.

Так, Головне управління Національної України у Дніпропетровській області є територіальним органом поліції та відповідно до ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» визначена загальна система поліції, яку складають центральний орган управління поліції та територіальні органи поліції.

За ч. 3 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» у складі поліції функціонують: 1) кримінальна поліція; 2) патрульна поліція; 3) органи досудового розслідування; 4) поліція охорони; 5) спеціальна поліція; 6) поліція особливого призначення; 7) інші підрозділи, діяльність яких спрямована на виконання завдань поліції або на забезпечення її функціонування, рішення про створення яких приймається керівником поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ.

Таким чином, Закон України «Про Національну поліцію» встановлює, що органи досудового розслідування є організаційно поєднаним, структурним підрозділом поліції (слідчим підрозділом), що забезпечує виконання покладених на поліцію завдань.

Окрім цього, поняття слідчого підрозділу міститься у п. 2 Положення про слідчі підрозділи Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 липня 2017 року № 570, де визначено, що слідчими підрозділами є: Головне слідче управління Національної поліції (ГСУ); слідчі управління головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях та місті Києві (слідчі управління); слідчі відділи (відділення) територіальних (відокремлених) підрозділів поліції.

Отже, відповідно Закону України «Про Національну поліцію» та Положення про слідчі підрозділи Національної поліції України» відділ розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області, слідчий якого звертався до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із клопотаннями про надання дозволу на здійснення обшуків, саме і є слідчим підрозділом Національної поліції, який ст. 38 КПК України визначає як орган досудового розслідування.

Відділ розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області відповідно до наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 24 квітня 2018 року № 1977 знаходиться, тобто має фактичне місце розташування у службових приміщеннях на 4-му поверсі адміністративної будівлі ГУНП в Дніпропетровській області, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Князя Володимира Великого, 31, що за територіальною дислокацією вулиць міста розташоване в Центральному районі м. Дніпра, тобто перебуває в межах територіальної юрисдикції Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Аналізуючи наведені вищі фактичні данні встановлені під час розгляду клопотання слідчого, з урахуванням норм КПК України, слідчий суддя вважає встановленим, що досудового розслідування у кримінальному провадженні № 4 2022 04 000 0000147 здійснювалося ВРОТЗ СУ ГУНП в Дніпропетровській області, яке перебуває у межах територіальної юрисдикції суду, до якого відноситься орган досудового розслідування, та яким є Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Також слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до ч.2 ст. 132 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII дійсно було передбачено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа. Разом з тим, згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо уточнення окремих положень» від 22 березня 2018 року №2367-VIII вказану норму було змінено, посилання на місце реєстрації органу досудового розслідування як юридичної особи було вилучене.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що усі клопотання слідчого про вжиття заходів кримінального провадження подавалися слідчим до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування відділ розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області, а тому доводи сторони захисту про недопустимість доказів здобутих в ході обшуків через порушення підсудності слідчий суддя відхиляє.

За таких обставин, слідчий суддя з наведених мотивів дійшов висновку, що за формою та змістом повідомлення про підозру ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 277 КПК, вручене у спосіб та в строк, передбачені у ст. 278 КПК України, та здійснено за наявності достатніх доказів, які давали прокурору підстави дійти переконання у причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 332 КК України, а тому в задоволенні скарги належить відмовити.

Слідчий суддя не приймає до уваги й доводи сторони захисту щодо незаконного виділення матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 в окреме провадження, оскільки постанова про зупинення досудового розслідування від 31 січня 2023 року не скасована, а виділення матеріалів відносно окремих підозрюваних згідно ст. 217 КПК України є правом органу досудового розслідування та не впливає на законність та обґрунтованість повідомлення про підозру.

Керуючись ст. ст. 206, 303, 304, 307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підзахисної ОСОБА_4 на повідомлення слідчим 15 грудня 2022 року у кримінальному провадженні, розпочатому під № 4 2022 04 000 0000147, відомості про яке внесені 18 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про підозру ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 332 КК України відмовити

Ухвала підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів, починаючи з наступного дня після її оголошення до Дніпровського апеляційного суду, після спливу яких набирає законної сили.

Повний текст ухвали складений о 17:00 год. 25 травня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1