Справа № 359/2459/21
Провадження № 1-кп/359/145/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною та відео фіксацією кримінальне провадження №0002029, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2020, що надійшло до суду з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гора, Бориспільського району, Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

10.12.2020 близько 17 години 54 хвилин, в темний період доби, водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем «МАN 19.402», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в крайній лівій смузі проїзної частини автодороги вулиці Київський шлях, м. Бориспіль, Київської області, в напрямку м. Київ.

Під час руху по зазначеній автомобільній дорозі, на перехресті з автодорогою вулиці Святомиколаївська, м. Бориспіль, Київської області, водій ОСОБА_4 , проявляючи злочинну недбалість, порушуючи п.п. 2.3 «б», 2.9 «а», 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР), не був уважним, не врахував дорожню обстановку та не обрав безпечну швидкість, внаслідок чого під час руху не впорався із керуванням та виїхав на зустріну смуху руху де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який зупинився в крайній правій смузі руху автодороги по вулиці Київський шлях, м. Бориспіль, перед перехрестям на червоне світло світлофора.

В результаті даної ДТП пасажир автомобіля «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , Де ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді рани лівого передпліччя, перелому лівого ліктьового відростку із вивихом і зміщенням до переду, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_4 , який грубо порушив Правила дорожнього руху:

п. 2.3 «б» ПДР, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 2.9 «а» ПДР, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

п. 12.1 ПДР, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Порушення ОСОБА_4 п.п. 2.3 «б», 2.9 «а», 12.1 ПДР України знаходиться в прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої ОСОБА_8 спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав частково та дав показання, що 10.12.2020 близько 17 години 54 хвилин, він не перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно-справним транспортним засобом маніпулятор «МАN 19.402», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі сторони м. Баришивка в м. Бориспіль автодорога Київ-Харків. В м. Бориспіль на світлофорі вул. Київський шлях його автомобіль занесло у зв`язку із погодними умовами. Того дня дорога була покрита ожеледицею. Під час руху він не впорався із керуванням та виїхав на зустріну смуху руху де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем «RENAULT MASTER». Завдав своїми діями механічних пошкоджень у задню ліву частину автомобіля «RENAULT MASTER». Після ДТП працівники поліції відвезли його в лікарню для відбору крові для визначення стану сп`яніння. У слідчого підписував власноручно та добровільно документи, які не читав, що було зафіксовано в документах він не знає. На досудовому слідстві самостійно захищав свої права, від адвоката на той час відмовився. Подію вчинення ДТП визнає, щиро кається. Однак зазначений п. 2.9 а) ПДР України в обвинувальному акті він не порушував. Категорично заперечує керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, оскільки 8 років не вживає алкогольні напої за станом здоров`я.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав частково, його вина у вчиненні кримінального проступку повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.12.2020 та схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з фотоілюстрацією (а.с.48-58), відповідно до якого встановлено, що огляд проводився автомобіля «MAN 19.402» д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився на смузі руху в напрямку м. Харків згідно схеми ДТП. На автомобілі виявлено пошкодження у вигляді потертості лакофарбового покриття задньої лівої частини. Автомобіль «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_2 , знаходиться на смузі руху в напрямку м. Харків згідно схеми. На автомобілі виявлено пошкодження у вигляді повної деформації бокової лівої частини автомобіля;

- оглядом диску CD-R «VERBATIM» на якому міститься відеозапис зафіксованого ДТП (а.с.62-65), відповідно до якого встановлено, що при відкритті відеозапису встановлено, що відеозапис ведеться з камери відео нагляду АЗС «Аmic» в м. Бориспіль по вулиці Київський шлях, неподалік перехрестя з вулицею Лугова, на якому зафіксована дорожньо-транспортна пригода, що трапилася 10.12.2020 за участю автомобіля «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля «MAN 19.402» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 . В ході перегляду відеозапису встановлено, що камера відео нагляду з якої ведеться відеозапис спрямована з виглядом на проїзну частину автодороги по вулиці Київський шлях, м. Бориспіль, Київської області біля перехрестя з вулицею Святомиколаївська та вулицею Лугова м. Бориспіль. Відеозапис розпочинається 10.12.2020 о 17:54:49 год. На 17:54:52 годині на відео зафіксовано як автомобіль «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухається по вулиці Київський шлях м. Бориспіль в напрямку м. Харкі,в зупиняється на світлофорі перед перехрестям з вулицею Святомиколаївська. На 17:54:56 годині відбувається зіткнення автомобіля «MAN 19.402» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по зустрічній смузі руху в напрямку м. Київ по вулиці Київський шлях, м. Бориспіль та потім перед перехрестям з вулицею Святомиколаївська, кузовом виїхав на зустрічну смугу де допустив зіткнення з автомобілем «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_2 . Перед зіткненням автомобіль «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_2 розпочав руху вперед із зміщенням праворуч. Контакт автомобіля «MAN 19.402» д.н.з. НОМЕР_1 відбувся задньою лівою частиною із лівою боковою частиною автомобіля «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_2 ;

-висновком експертного дослідження № 766 від 17.12.2020, (а.с.68), відповідно до якого встановлено, що при судово-токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_6 виявлено етиловий спирт 1,42%. Метиловий спирт, а також пропиловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлено;

-висновком експертного дослідження № 765 від 17.12.2020, (а.с.69), відповідно до якого встановлено, що при судово-токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_4 , виявлено етиловий спирт 1,41%. Метиловий спирт, а також пропиловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлено;

-висновком експерта № СЕ-19/111-21/171-ІТ від 18.01.2021 (а.с.77-80), відповідно до якого встановлено, що система робочого гальма автомобіля «MAN 19.402» д.н.з. НОМЕР_1 на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма перед подією не виявлено. Рульове керування автомобіля «MAN 19.402» д.н.з. НОМЕР_1 на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією не виявлено. Елементи підвіски автомобіля «MAN 19.402» д.н.з. НОМЕР_1 на момент огляду знаходяться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією не виявлено;

-висновком експерта № СЕ-19/111-21/162-ІТ від 18.01.2021 (а.с.83-87), відповідно до якого встановлено, що в момент первинного контакту автомобіль «MAN 19.402» д.н.з. НОМЕР_1 задньою лівої частиною контактував із лівою боковою частиною автомобіля «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_2 . Зіткнення автомобіля «MAN 19.402» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_2 відбулося на проїзній частині автодороги в напрямку до м. Харків, приблизно в районі ділянки уламків автомобіля «RENAULT MASTER» (позначка 3 схеми до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди). Встановити більш точно розташування місця зіткнення вищевказаних транспортних засобів не надається можливим по причині відсутності необхідного для цього комплексу слідової інформації в наданих на дослідження матеріалах кримінального провадження;

-висновком експерта № СЕ-19/111-21/7570-ІТ від 22.02.2021 (а.с.90-93), відповідно до якого встановлено, що в заданій дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля «MAN 19.402» д.н.з. НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1. та п. 12.2. Правил дорожнього руху України. За даних дорожніх обставин, технічна можливість уникнення зіткнення з автомобілем «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_2 водієм автомобіля «MAN 19.402» д.н.з. НОМЕР_1 полягала у виконанні ним вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху України. Тобто, при виконанні вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху України, водій автомобіля «MAN 19.402» д.н.з. НОМЕР_1 мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_2 , нащо у нього не було перешкод технічного характеру. В заданій дорожній ситуації в діях водія автомобіля «MAN 19.402» д.н.з. НОМЕР_1 невідповідностей у виконанні вимог п. 12.2. Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору не вбачається. В заданій дорожньо-транспортній ситуації, в діях автомобіля «MAN 19.402» д.н.з. НОМЕР_1 вбачаються невідповідності у виконанні вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В заданій дорожній ситуації, в момент виникнення небезпеки для руху водію, автомобіль «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_2 перебував в нерухомому положенні. В зв`язку з цим, технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем «MAN 19.402» д.н.з. НОМЕР_1 одноосібними діями водія автомобіля «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_2 не визначається і тому оцінка дій водія автомобіля «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_2 немає технічного сенсу. В заданій дорожній ситуації, в момент виникнення небезпеки для руху водію, автомобіль «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_2 перебував в нерухомому положенні. В зв`язку з цим технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем «MAN 19.402» д.н.з. НОМЕР_1 одноосібними діями водія автомобіля «RENAULT MASTER», немає технічного сенсу. В заданій дорожній ситуації, в момент виникнення небезпеки для руху водію, автомобіль «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_2 перебував в нерухомому положенні. В зв`язку з цим технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем «MAN 19.402» д.н.з. НОМЕР_1 одноосібними діями водія автомобіля «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_2 не визначається і тому оцінка дій водія автомобіля «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_2 немає технічного сенсу;

-висновком експерта № 35д від 23.02.2021(а.с.94), відповідно до якого встановлено, що при вивченні медичних документів гр. Де ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено ушкодження: рана лівого передпліччя, перелом лівого ліктьового відростку із вивихом і зміщенням до переду. Описані вище тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів або при падінні на такі можливо в час та за обставин указаних в постанові та запитанні №3 постанови і згідно «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як для зрощення перелому та відновлення функції потрібно більше чим 21 день.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, належні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд їх прийняв. Матеріали досудового розслідування були відкриті сторонам кримінального провадження, відповідно до ст. 290 КПК України, про що свідчать відповідні протоколи, та не заперечувалось ними в судовому засіданні.

Також у судовому засіданні судом були досліджені докази, що посвідчують та характеризують особу обвинуваченого, процесуальні витрати у справі, речові докази та письмові докази надані стороною захисту.

Оцінюючи вищевказані досліджені судом докази у кримінальному провадженню, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів - достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.

Відповідно до стандарту доказування «поза розумним сумнівом», який був запозичений із правової системи загального права та активно використовується Європейським судом з прав людини, зокрема у справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12), ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Отже, застосовуючи указаний стандарт доказування в цій справі, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку у своїй сукупності, приходить до висновку, що усі докази утворюють цілісну картину того, що відбулося насправді. За таких обставин, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину, за яким йому пред`явлено обвинувачення, є доведеною «поза розумним сумнівом».

У зв`язку з викладеним, твердження захисника адвоката ОСОБА_5 про порушення під час досудового розслідування права обвинуваченого на захист, є необґрунтованими.

Так, обвинуваченому під час досудового розслідування було роз`яснено право на захист, безпосередньо вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_4 (а.с.198-199).

Однак, ОСОБА_4 користуючись своїм правом на захист не скористався ним та відмовився від захисника, що підтверджується матеріалами кримінального провадження (протокол роз`яснення права на захист від 11.03.2021 (а.с.200) та не заперечувалося обвинуваченим в судовому засіданні під час надання ним показів.

Аналізуючи наведені вище та безпосередньо досліджені судом докази, суд не вбачає підстав піддавати їх сумніву, оскільки вони повністю узгоджуються між собою, а тому приходить до висновку, що безсумнівним є факт, що водій ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем, марки «МАN 19.402», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в крайній лівій смузі проїзної частини автодороги вулиці Київський шлях, м. Бориспіль, Київської області, в напрямку м. Київ, на перехресті з автодорогою вулиці Святомиколаївська, м. Бориспіль, Київської області, проявив злочинну недбалість, не був уважним, не врахував дорожню обстановку та не обрав безпечну швидкість, внаслідок чого під час руху не впорався із керуванням та виїхав на зустріну смуху руху де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який зупинився в крайній правій смузі руху автодороги по вулиці Київський шлях м. Бориспіль перед перехрестям на червоне світло світлофора, чим порушив вимоги п. 2.3 «б», п. 2.9 «а» п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Не виконання водієм ОСОБА_4 вказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Положенням п. 1.3, п. 1.4 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники руху виконають ці правила.

Таким чином, у діях ОСОБА_4 наявні ознаки порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Пункту 2.9 а) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин та пункту 12.1 ПДР, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Отже, ОСОБА_4 керуючись власними знаннями та вміннями, оцінюючи обстановку в погодних умовах, габарити транспортного засобу, керуючись правилами дорожнього руху, повинен був обрати таку швидкість руху, яка б дозволила йому постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним. Ці правила, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Стороною захисту заявлено клопотання про недопустимість висновку експертного дослідження № 765 від 17.12.2020 (а.с.69), згідно вимог ч. 1 ст. 89 КПК України. Адвокат наголошує, що даний доказ необхідно виключити із числа документів які необхідно враховувати при ухвалені вироку, оскільки обвинувачений із висновком експертного дослідження № 765 від 17.12.2020 при відкритті матеріалів справи, не ознайомлений. Висновок експертного дослідження № 765 від 17.12.2020 проведений із порушенням вимог закону та експерт який його надав не попереджений про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Конституційний Суд України у рішенні № 12-рп/2011 від 20.10.2011, у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України зазначив, що визнаватися допустимими і використовуватися як доказ в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Аналіз положення частини 3 статті 62 Конституції України про те, що «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом», дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Суд з таким твердженням сторони захисту не погоджується, оскільки обставини на які посилаються обвинувачений та захисник, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження. Суд не дійшов висновку про недопустимість доказу (висновку експертного дослідження № 765 від 17.12.2020), виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. В статті 85 КПК України закріплено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно із вимогами ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Згідно із ч. 2, 3 даної статті, у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Крім того, ч. 1 ст. 87 КПК України зазначає, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

11.03.2021 старшим слідчим СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_9 , у приміщенні Бориспільського РУП, з дотриманням вимог ст. 104, 106, 290 КПК України, пред`явлено для ознайомлення підозрюваному ОСОБА_4 матеріали кримінального провадження № 0002029 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у підшитому та пронумерованому вигляді в одному томі (а.с.99-101), серед найменування документів № 17 зазначено висновки експертного дослідження на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судову експертизу», судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ. До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2022, у справі № 756/10060/17 вказано, що невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного й обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що стороною захисту не наведено обґрунтованих доводів на обґрунтування порушення норм кримінального процесуального законодавства при проведенні зазначеного висновку експертного дослідження № 765 від 17.12.2020. До того, вказаний висновок експертного дослідження містять прямі категоричні висновки, які повністю узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами.

Тому доводи сторони захисту у цій частині є необґрунтованими та не можуть бути підставою для визнання висновку експертного дослідження № 765 від 17.12.2020, отриманого у ході досудового розслідування кримінального провадження, недопустимим доказом.

Таким чином, оцінюючи, згідно з вимогами ст. 94 КПК України, усі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши обвинуваченого, дослідивши запропоновані докази, висновки експертиз, перевіривши доводи учасників процесу, з`ясувавши у них, чи всі докази на підтвердження своїх доводів були ними надані, суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Таку кваліфікацію дій ОСОБА_4 суд вважає правильною.

Так, об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, включає такі обов`язкові ознаки: діяння, обстановку, наслідки та причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Діяння полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, яке може вчинятися шляхом дії або бездіяльності і полягати у: вчиненні дій, які заборонені правилами; невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити, відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту. Діяння при вчиненні цього злочину завжди пов`язане з недотриманням вимог відповідних нормативних актів - правил безпеки руху та експлуатації транспортних засобів.

Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винним, закономірно, з необхідністю тягне за собою наслідки, передбачені ст. 286 КК України.

Суб`єктивна сторона злочину визначається ставленням винного до наслідків і в цілому характеризується необережною виною.

Таким чином, з урахуванням досліджених доказів, суд дійшов до переконання, що у кримінальному провадженні зібрана достатня кількість належним та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

З цього приводу суд враховує, що обвинувачений перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, так як крім вказаного висновку, жодним належним доказом, крім показань обвинуваченого, що він тривалий час не вживає спиртного взагалі, не спростовано, під час керування автомобілем, що є забороненим, не діяв таким чином, щоб не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, не обрав таку швидкість руху, яка б дозволила йому постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним. Такі дії заборонені ПДР України. Порушення обвинуваченим вказаних правил обумовило втрату ним змоги постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, унаслідок чого ОСОБА_4 не впорався із керуванням та виїхав на зустріну смуху руху, де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який зупинився в крайній правій смузі руху автодороги по вулиці Київський шлях м. Бориспіль, перед перехрестям на червоне світло світлофора. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_2 Де ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження які відносяться до середньої тяжкості. Тому, між діями обвинуваченого та середньої тяжкості тілесними ушкодженнями Де ОСОБА_7 , існує безпосередній причино-наслідковий зв`язок. Це свідчить про наявність в його діяннях злочинної самовпевненості. Вчинений злочин є закінченим.

Враховуючи викладене, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_4 повинен бути засуджений за ч. 1 ст. 286 КК України, за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 286 КК України.

Обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Аналіз даних про особу обвинувачуваного ОСОБА_4 вказує на те, що він є особою молодого віку, раніше не судимий, злочин з необережності вчинив вперше, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває. Не одружений, на його утриманні малолітніх дітей та інвалідів немає. Має місце реєстрації. Працевлаштований в ТОВ «Сенд Хауз» на посаді водія. За місцем працевлаштування характеризується виключно з позитивної сторони. Спиртними напоями не зловживає. ОСОБА_4 відповідальний за прийняті рішення і виконані дії. Ці обставини позитивно характеризують його особу. У матеріалах справи відомості про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності відсутні.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.

Призначаючи вид і міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує те, що він вчинив злочин з необережності, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді арешту на 6 місяців з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

Підсумовуючи все вище зазначене, суд вважає, що саме дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для його обрання відсутні.

Цивільний позов у справі відсутній.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути процесуальні витрати, які пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 5884 гривень 20 копійок.

Скасувати заходи забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту, накладеного ухвалами Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2020 на автомобіль марки «MAN 19.402» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Арешт на автомобіль марки «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2021, скасований, а автомобіль переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 84, 86-87, 89, 94, 100, 102, 122, 124, 126, 127-129, 240-245, 318, 322, 342-351, 358, 363-371, 373-374 КПК України, ст.ст. 50, 65-66, 75-76, ч. 1 ст. 286 КК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 місяців арешту, з позбавленням права керувати транспортирними засобами на строк 1 (один) рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його затримання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для його обрання відсутні.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави України, 5884 гривень 20 копійок процесуальних витрат пов`язаних із залученням експерта.

Цивільний позов у справі відсутній.

Скасувати заходи забезпечення у кримінальному провадженні: у вигляді арешту, накладеного, згідно з ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2020, на автомобіль, марки «MAN 19.402» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Речові докази в кримінальному провадженні після набрання вироком суду законної сили, а саме: транспортний засіб автомобіль, марки «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , залишити у володінні власника ОСОБА_12 ; транспортний засіб автомобіль, марки «MAN 19.402» д.н.з. НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_10 .

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1