У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000851 від 03.09.2023р., -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , в якому останній просить накласти арешт на тимчасово вилучені речі, під час огляду місця події у період часу із 03:30 години по 04:00 годин, 03 вересня 2023 року, а саме: автомобіль марки «NISSAN» модель «MAXIMA», 2006 року випуску, чорного кольору, н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на штраф майданчик Ужгородського РУП та реєстраційний документ, а саме: «KARTA POJAZDU» серія НОМЕР_2 , яку упаковано до спец пакета НПУ СУ №PSP 2028962. Заборонити власнику чи іншим користувачам, ким би вони не були, розпоряджатись та користуватись вказаними в п. 1 прохальної частини цього клопотання речами.

Клопотання обґрунтовано наступним.

03.09.2023 року о 02:49 годині в чергову частину Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від працівника УПП в Закарпатській області, про те, що ним зупинено автомобіль марки «NISSAN» модель «MAXIMA», 2006 року випуску, чорного кольору, н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця м. Ужгород, який для перевірки надав реєстраційні документи з ознаками підробки.

У період часу із 03:30 години по 04:00 годин, 03 вересня 2023 року в ході проведення огляду місця події, що розташоване за адресою Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця М.Заньковецької, навпроти буд. 15, було виявлено та вилучено: автомобіль марки «NISSAN» модель «MAXIMA», 2006 року випуску, чорного кольору, н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на штраф майданчик Ужгородського РУП, реєстраційний документ, а саме: «KARTA POJAZDU» серія НОМЕР_2 , яку упаковано до спец пакета НПУ СУ №PSP 2028962.

Враховуючи, що вищевказані речі могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку з чим, 04 вересня 2023 року постановою старшого дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП, автомобіль марки «NISSAN» модель «MAXIMA», 2006 року випуску, чорного кольору, н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на штраф майданчик Ужгородського РУП, реєстраційний документ, а саме: «KARTA POJAZDU» серія НОМЕР_2 , яку упаковано до спец пакета НПУ СУ №PSP 2028962, визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення збереження речового доказу та можливості проведення органом досудового розслідування слідчих дій у кримінальному провадженні, прокурор просить задовольнити подане клопотання.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подав до суду довідку Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від №37452/25/106/1-2017 від 04.12.2017 року, де вказано, що слідчим відділенням Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатський області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0003357 від 02.12.2017 року по факту, що 01.12.2017 року до чергової частини Ужгородського ВП надійшла письмова заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_1 , студента 3-го курсу УжНУ, громадянина Індії, який просить прийняти міри до невідомої особи, яка в період часу з 19:00 год. 30.11.3017 року по 12:00 год. 01.12.2017 року шляхом вільного доступу, таємно викрала з його автомобіля «Нісан Максіма» номерний знак Польської Республіки НОМЕР_1 , чим спричинила йому матеріальні збитки на суму яка встановлюється.

У судове засідання прокурор не з`явився, при цьому подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Володілець вилученого майна у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши подане клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як випливає з матеріалів клопотання сектором дізнання Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2023 за №0000851.

У межах розслідування даного провадження в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів та проведенням органом досудового розслідування слідчих дій, яким є майно, під час огляду місця події у період часу із 03:30 години по 04:00 годин, 03 вересня 2023 року, а саме: автомобіль марки «NISSAN» модель «MAXIMA», 2006 року випуску, чорного кольору, н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на штраф майданчик Ужгородського РУП та реєстраційний документ, а саме: «KARTA POJAZDU» серія НОМЕР_2 , яку упаковано до спец пакета НПУ СУ №PSP 2028962.

Постановою слідчого від 04.09.2023 року вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за вимогами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищенаведене, а також ступінь суспільної небезпеки та характер вчиненого протиправного діяння, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, з метою збереження речових доказів, а також те, що даний транспортний засіб необхідний органу досудового розслідування для здійснення слідчих дій, є предметом кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. У зв`язку з чим клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000851 від 03.09.2023р. задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони розпоряджатися та користуватися майном, яке вилучене під час огляду місця події у період часу із 03:30 години по 04:00 годин, 03 вересня 2023 року, а саме: автомобіль марки «NISSAN» модель «MAXIMA», 2006 року випуску, чорного кольору, н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на штраф майданчик Ужгородського РУП та реєстраційний документ, а саме: «KARTA POJAZDU» серія НОМЕР_2 , яку упаковано до спец пакета НПУ СУ №PSP 2028962.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1