Справа № 132/1248/23
Провадження №11-сс/801/250/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 19.04.2023 про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 в кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 , та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, до 16.06.2023 включно, та одночасно визначено розмір застави в застави у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 134200 грн. Своє рішення суд мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину та існуванням ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 19.04.2023, відмовити в застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, що не пов`язаний із позбавлення волі.

Захисник вважає, що суддею не було вчинено дій, які сприяють виконанню завдань кримінального провадження, не забезпечено повного та неупередженого судового розгляду. Вказує на недоведеність заявлених ризиків.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти вимог, заявлених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000168 від 17.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.

В даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за ознаками відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Слідчий звернувся до місцевого суду з клопотанням про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке було задоволено оскаржуваною ухвалою.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та про існування ризиків, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Застосовуючи щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та не викликає сумнівів.

Також слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне провадження.

При цьому суд першої інстанції врахував обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин, по якому оголошено підозру, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років, особу підозрюваного ОСОБА_8 , відсутність в останнього соціально стримуючих факторів, власної сім`ї, роботи, іншого джерела доходу.

Також судом враховано запровадження воєнного стану та збройну агресію на території України, а відтак вірогідність переховування на тимчасово окупованих територіях, можливість залишення території України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Враховуючи фактичні обставини та суспільну небезпечність кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , відомості щодо особи останнього, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Доводи захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду провадження.

Застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти існуючим ризикам.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407,422 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 19.04.2023 про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3