Справа № 638/8485/23
Провадження №1-кп/638/1502/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2023 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001496 від 27.06.2023у відношенні :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Харкові, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, -

за участю :

прокурора ОСОБА_4

підсудного ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_3 , діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану при наступних обставинах:

17 травня 2023 року, в денний час доби, більш точний час під час досудового розслідування та судового розгляду встановити не сталося можливим, у підсудного ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна - належного потерпілій ОСОБА_5 майна, яке перебувало в квартирі АДРЕСА_2 , до якої за згодою потерпілої ОСОБА_5 , підсудний ОСОБА_3 мав вільний доступ та де тимчасово мешкав.

Після чого, підсудний ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого тимчасового мешкання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , до якого мав вільний доступ, будучи обізнаним про дію Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було продовжено Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05:30 години 19.02.2023 строком на 90 діб, та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про Затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», діючи умисно, у період воєнного стану поширеного на території України,із корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна - розташованого у тумбі в зазначеній квартирі належного потерпілій ОСОБА_5 мобільного телефону торгівельної марки «Google Pixel 3а» вартістю 6268 гривен 88 копійок, до якого він мав вільний доступ, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_5 зазначений мобільний телефон торгівельної марки «Google Pixel 3а», після чого з місця вчинення злочину з викраденим зник, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду у вказаній сумі.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України визнав повністю. При цьому, підсудний ОСОБА_3 показав, що дійсно, при вищевказаних обставинах, викладених в обвинувальному акті, він станом на 17.05.2023, за згодою потерпілої ОСОБА_5 , тимчасово мешкав в квартирі АДРЕСА_2 , до якої мав вільний доступ. 17.05.2023, в денний час доби, перебуваючи за місцем свого мешкання у зазначеній квартирі у тумбі виявив належний потерпілій ОСОБА_5 мобільний телефон ТМ «Google Pixel 3а», який таємно викрав та реалізував, гроші витратив на власні потреби. Під час досудового розслідування повідомив співробітників поліції про місце знаходження викраденого телефону, який був вилучений. Злочин вчинив у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, внаслідок воєнного стану у країні, про введення якого на момент вчинення злочину був обізнаний. У вчиненні вказаного злочину свою вину визнає в повному обсязі, кається у скоєному, шкодує про те, що трапилось. До судового розгляду кримінального провадження, повністю відшкодував потерпілій завдану шкоду.

Оскільки підсудний ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_3 за ст. 185 ч. 4 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

При визначенні підсудному ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу підсудного, який раніше не судимий, не працює у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, має міцні сімейні та соціальні зв`язки, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та батьків похилого віку, які страждають низкою тяжких, хронічних захворювань, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває.

У відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_3 судом визнаються : щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Крім того, судом також враховується та обставина, що в результаті протиправних дій підсудного ОСОБА_3 наслідків, які могли бути віднесені до категорії тяжких не настало, так як потерпіла ОСОБА_5 будь-яких претензій матеріального та морального характеру до підсудного не має.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3 судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначити підсудному ОСОБА_3 покарання, у межах санкцій ст. 185 ч. 4 КК України, з урахування приписів ч. 1 ст. 69-1 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.

Однак, враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги вищезазначені обставини, дані які характеризують особу підсудного ОСОБА_3 , наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відношення до скоєного злочину, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, обставини які є причиною вчинення злочину та наслідки протиправної діяльності підсудного, враховуючи те, що потерпіла ОСОБА_5 , у зв`язку з відшкодуванням підсудним заподіяної шкоди, будь - яких претензій матеріального та морального характеру до останнього не має, цивільний позов не заявляє та просить суд визначити підсудному міру кримінального покарання на розсуд суду, наявність міцних соціальних і сімейних зв`язків, обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, вартість викраденого підсудним майна та його значимість для потерпілої, а також те, що в результаті протиправних дій підсудного тяжких наслідків не настало, зважаючи на те, що протиправні діяння підсудного ОСОБА_3 були зумовлені вказаними обставинами, а саме тяжким матеріальним положенням, відсутності можливості працевлаштування обумовлених воєнним станом внаслідок віроломного нападу РФ на суверену та незалежну Державу Україна, необхідністю утримання своєї родини, та не носили систематичний характер, суд вважає що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_3 можливо без ізоляції його від суспільства, з застосування до нього положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Запобіжний захід у відношенні підсудного ОСОБА_3 на час судового провадження не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню потерпілою ОСОБА_5 не заявлений, у зв`язку з відшкодування підсудним заподіяної шкоди.

При проведенні судово-товарознавчої експертизи, експертом державної спеціалізованої установи - Національний науковий центр «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса» були витрачені кошти в сумі 955,92 гривен, які цільовим призначенням були виділені цієї установі з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.

Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_3 на користь держави.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 11.07.2023, з метою збереження речових доказів, було накладено арешт на вилучений в ході огляду місця події від 07.07.2023 належний потерпілій ОСОБА_5 мобільний телефон ТМ «Google Pixel 3а».

Приймаючи до уваги, що вказане майно не відповідає ознакам майна, визначеним в ч. 1 ст. 96-2 КК України, як таке, що підлягає спеціальної конфіскації, так як належить потерпілій ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне, відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт щодо зазначеного майна.

Речові докази : належний потерпілій ОСОБА_5 мобільний телефон ТМ «Google Pixel 3а», повернуто потерпілій ОСОБА_5 за належністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_3 , на час судового розгляду, не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 955 гривен 92 копійки.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 11.07.2023 на належний потерпілій ОСОБА_5 мобільний телефон ТМ «Google Pixel 3а».

Речові докази : належний потерпілій ОСОБА_5 мобільний телефон ТМ «Google Pixel 3а», - залишити потерпілій ОСОБА_5 за належністю.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський районний суд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок постановлено в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1