Справа № 740/3487/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/386/23
Категорія - продовження строків тримання під вартою Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю учасників провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові у режимі відеоконференції матеріали об`єднаного судового провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 та неповнолітнього ОСОБА_8 , на ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 березня 2023 року, 17 лютого 2023 року та 29 грудня 2022 року, а також апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 березня 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою суду від 29 грудня 2022 року, яку було постановлено під час розгляду кримінального провадження внесеного 29 серпня 2022 року до ЄРДР за № 0000251 та 14 січня 2022 року за № 0000047 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-1, 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст.146, ч. 3 ст.289, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 304 КК України, та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 травня 2023 року включно.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 травня 2023 року включно.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 травня 2023 року включно.

Ухвалою суду від 17 лютого 2023 року обвинуваченим:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 квітня 2023 року включно.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 квітня 2023 року включно.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 квітня 2023 року включно.

Ухвалою суду від 20 березня 2023 року обвинуваченим:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 травня 2023 року включно.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 травня 2023 року включно.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 травня 2023 року включно.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про необхідність продовження запобіжного заходу обвинуваченим у вигляді тримання під вартою, мотивував рішення тим, що існують ризики, визначені ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора підлягають задоволенню.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , просить скасувати оскаржувані ухвали суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і постановити нову ухвалу по кожній ухвалі суду окремо, якою застосувати до обвинувачених більш м`який запобіжний захід, а при скасуванні ухвали суду від 17.02.2023 року задовольнити клопотання сторони захисту та повернути обвинувальний акт щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прокурору.

В апеляційній скарзі, адресованій суду апеляційної інстанції, та додаткових клопотаннях про витребування доказів, останній фактично просить скасувати судове рішення, при цьому не вказує дати його ухвалення, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати інший більм м`який запобіжний захід. Переконаний, що судом не враховано наявність у нього міцних соціальних зв`язків, тяжкий стан здоров`я, а також відсутність намірів переховуватися від суду. Крім цього вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків на які він посилається у своєму клопотанні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційних скарг сторони захисту, прокурора, який заперечував проти вказаних доводів апеляційних скарг, вважав судові рішення законними і обґрунтованими, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції були дотримані.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильними висновки суду першої інстанції відносно того, що в кожному випадку при продовженні обвинуваченим запобіжного заходу ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, визначені при застосуванні даного запобіжного заходу, не зменшились.

Так, як вірно встановив суд першої інстанції у судовому рішенні від 29 грудня 2022 року ОСОБА_8 тривалий час проживав не за місцем фактичного (зареєстрованого) місця проживання та переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, не працевлаштований і не має постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків.

Обвинувачений ОСОБА_9 офіційно ніде не зареєстрований, не має постійного джерела прибутків, раніше судимий.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачені у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі злочину, який відноситься до особливо тяжкого.

А тому з урахуванням характеризуючих даних на вказаних осіб, а також продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшились з моменту застосування запобіжного заходу, а тому на переконання суду апеляційної інстанції запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

Жодних порушень, при розгляді вказаного клопотання апеляційним судом встановленого не було.

Так, твердження адвоката, про те, що суд безпідставно призначив обвинуваченим захисника, в той час як вони були забезпечені адвокатом по договору, який в силу об`єктивних обставин не зміг приймати участь в судовому засіданні є необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчинення злочинів, в тому числі і особливо тяжкого злочину, а тому, участь захисника при розгляді даного кримінального провадження, з урахуванням положень ст.52 КПК України, є обов`язковою. Відтак, суд першої інстанції, навпаки дотримався вимог чинного кримінального процесуального закону, забезпечивши обвинувачених професійною правовою допомогою у відсутність захисника по договору.

При перевірці доводів апелянтів щодо незаконності ухвали суду від 17 лютого 2023 року, колегією суддів жодних порушень не встановлено та апеляційний суд приходить до однозначного висновку з приводу законності та обґрунтованості вказаного судового рішення, яким із зазначених у ньому підстав, з достатньою повнотою обґрунтовано необхідність продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням обставин передбачених положеннями ст.ст.177, 178, 199 КПК України, якими законодавство визначає порядок розгляду вказаного клопотання, а також підстави продовження запобіжного заходу.

На думку колегії суддів, вищезазначені обставини дають достатні підстави вважати, що у разі не продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 їх дії будуть спрямовані на переховування від суду і такі висновки апеляційного суду обґрунтовані попередньою неналежною процесуальною поведінкою у цьому кримінальному провадженні. Відтак, вказане свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому доводи апелянта є безґрунтовними.

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав та інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Апеляційний суд зазначає, що вимога адвоката про повернення обвинувального акту в період розгляду кримінальної справи по суті суперечить положенням ст. 314 КПК України, оскільки розгляд даного питання є стадією підготовчого судового засідання, рішення за наслідками перегляду якого не може бути переглянуте при розгляді питання про продовження запобіжного заходу в період судового розгляду.

Переглядаючи ухвалу районного суду від 20.03.2023 року колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про необґрунтованість вимог апеляційних скарг адвоката та обвинуваченого ОСОБА_8 .

Так, посилання апелянтів на відсутність заявлених ризиків є неспроможними, оскільки існування цих ризиків неодноразово перевірялось, у тому числі і під час обрання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вказаного запобіжного заходу, і під час його продовження, та які на теперішній час хоча не перестали існувати.

Не можуть бути визначальною підставою для задоволення апеляційних скарг і соціальні зв`язки обвинувачених, оскільки їх наявність та міцність, а також дані, які характеризують особу, на що є посилання в апеляційних скаргах, не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Посилання обвинуваченого ОСОБА_8 про неможливість перебування його під вартою через стан здоров`я, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки будь-яких доказів, які б підтвердили, що обвинувачений не може отримувати відповідне лікування в умовах слідчого ізолятора, апеляційному суду не було надано.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства.

На думку колегії суддів, є правильним висновок суду першої інстанції про те, що зазначені ризики у сукупності свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до обвинувачених іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 197, 199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , даних про їх особу, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк тримання під вартою, а тому апеляційні скарги захисника та обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягають задоволенню, а ухвали суду першої інстанції підлягають залишенню без змін.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування судових рішень, при апеляційному розгляді, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 та неповнолітнього ОСОБА_8 , а також ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 березня 2023 року, 17 лютого 2023 року та 29 грудня 2022 року, якими було продовжено строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4