справа № 208/4160/22
№ провадження 1-кп/208/222/23
ВИРОК

Іменем України

22 травня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні розглянувши справу кримінального провадженням №0000271 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в тому числі:

- 12.05.2008 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 309, ч.3 ст. 185, 395 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці;

- 26.03.2019 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.3 ст. 185, 70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 24.09.2021 року по відбуттю строку покарання,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, згідно угоди про визнання винуватості, -

ВСТАНОВИВ:

22.05.2023 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у зазначеному кримінальному провадженні з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , за письмовою згодою потерпілих, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. І. Ясюковича 5, укладено угоду про визнання винуватості, додержуючись наступних умов.

Приблизно о 23.10 годині 03.03.2022 року, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 перебував в квартирі АДРЕСА_2 , в якій мешкає ОСОБА_8 .

Під час спілкування побачивши в кармані ОСОБА_9 мобільний телефон, ОСОБА_10 реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на таємне, із корисливого мотиву викрадення зазначеного пристрою, діючи повторно та в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з карману потерпілого мобільний телефон «HUAWEI Y5 2017» вартість якого становить 1 165 гривень, після чого продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, утримуючі викрадене при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив..

Викраденим телефоном ОСОБА_10 у подальшому розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на зазначену вище суму.

В період часу 06.30 - 07.30 години 07.06.2022 року, ОСОБА_10 перебував біля будинку АДРЕСА_3 , в якому знаходиться приміщення квартири АДРЕСА_4 , де зареєстрований та проживає ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до житла, ОСОБА_10 діючи повторно та в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а власник приміщення відсутній, через незачинену хвіртку проник на територію домоволодіння, після чого направився до будинку та проник до вищевказаної квартири через незачинені вхідні двері.

Незаконно проникнувши до зазначеного житла, ОСОБА_10 продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, діючи повторно, з вітальні квартири викрав належний ОСОБА_12 мобільний телефон «ОРРО А74» вартість якого становить 6 399 гривень 67 копійок, а також грошові кошти у сумі 1 000 грн.

Заволодівши викраденим, ОСОБА_10 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 7 399 гривень 67 коп.

О 20.00 годині 20.06.2022 року, ОСОБА_10 проходив біля гаражу, розташованого неподалік будинку АДРЕСА_5 , де помітив як раніше незнайомий йому ОСОБА_13 поклав свій мобільний телефон до карману штанів.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_10 діючи повторно та в умовах військового стану, підійшов до ОСОБА_14 та в ході розмови таємно викрав з карману останнього мобільний телефон «Redmi 7 А», вартість якого становить 1 329 гривень.

Заволодівши викраденим, ОСОБА_10 утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, мобільним телефоном розпорядився у подальшому на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_13 майнової шкоди в зазначеній вище сумі.

В період часу 06.45 - 11.30 години 03.07.2022 року, ОСОБА_10 перебував біля будинку АДРЕСА_6 .

Реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до житлового будинку, ОСОБА_10 діючи повторно та в умовах військового стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а власник приміщення відсутній, відчинив хвіртку воріт та проник на територію домоволодіння, і далі, шляхом пошкодження метало-пластикового вікна, проник до вищевказаного будинку.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_10 діючи повторно, викрав майно, що знаходилось у вказаному домоволодінні та належить потерпілому ОСОБА_15 , а саме:

- шуруповерт «Total tools Patented», вартість якого становить 820 гривень;

- шуруповерт «Grand ДА-12М», вартість якого становить 820 гривень;

- мікрохвильову піч «Gorenje 17 МІ», вартість якої становить 2 046 гривень 67 копійок.

Заволодівши викраденим, ОСОБА_10 утримуючи зазначене майно при собі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 3 686 гривень 67 копійок.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковані:

- за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану;

- за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Обвинувачений, під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Між обвинуваченим та прокурором укладена угода про визнання винуватості у скоєнні злочинів передбачених ч.4 ст. 185 КК України та сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з застосуванням ст. 75 КК України, зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Зі змісту угоди вбачається, що при її укладанні обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені та є зрозумілими наслідки укладання та затвердження угоди для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:

- обмеження права на оскарження вироку, підстави для оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в ст.424 КПК України;

- відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, а він має право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри під час судового розгляду; сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акту в суді.

Ця угода, суть якої обвинуваченому зрозуміла, укладена ним добровільно і усвідомлено, і у нього було достатньо часу, щоб ознайомитись зі змістом угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень як вони викладені в обвинуваченні, та пояснив наступне.

03.03.2022 року йому зателефонувала колишня дружина та повідомила, що співмешканець її матері б`є останню. Прийшов до відомої йому квартири щоб припинити сварку. Коли зайшов до приміщення квартири, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_9 . Під час спілкування з останнім, побачив у того в кармані мобільний телефон. Вирішив його викрасти, і непомітно витягнувши телефон з карману ОСОБА_9 з місця події пішов.

З потерпілим ОСОБА_12 раніше знайомий.

В ранковий час 07.06.2022 року, він прийшов до квартири де мешкає ОСОБА_12 . Кислиці вдома не було, але двері квартири виявились відчинені. Він зайшов до приміщення вказаної квартири, де у вітальні побачив мобільний телефон і гаманець, які з корисливих мотивів викрав.

Приблизно о 20.00 годині 20.06.2022 року, він проходив біля гаражу, по АДРЕСА_5 , де помітив раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_14 . Останній перебував в нетверезому стані. В ході розмови помітив, у останнього з кишені випадав мобільний телефон. Цей забрав він викрав після чого з місця події пішов.

В ранковий час 03.07.2022 року, проходив по АДРЕСА_7 , де вирішив проникнути до приміщення будинку для здобуття будь-якого цінного майна. Впевнившись що власник домоволодіння відсутній, відкрив хвіртку та проник на територію. Далі, за допомогою викрутки відкрив пластикове вікно та проник до будинку. Викрав вказане в обвинуваченні майно та з місця події втік.

В подальшому, все викрадене майно здавав до ломбарду.

Вину свою визнає повністю та щиро розкаюється у скоєному.

Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена ним добровільно, без якогось примусу.

З пояснень обвинуваченого наданих суду вбачається, що визнання вини у скоєнні злочину за ч.4 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненої повторно, вчиненої в умовах воєнного стану, та за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненої повторно, поєднаної із проникненням у житло, вчиненої в умовах воєнного стану, є добровільним, зрозумілим щодо обмежень оскарження в апеляційному та касаційному порядку, що передбачене ст. 394, 424 ч.3 п.1 КПК України, відмови від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд вважає визнання вини та щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд вважає рецидив злочинів.

Юридичним змістом кримінального провадження на підставі угод є сукупність прав і обов`язків, реалізовуючи які, сторони кримінального провадження можуть досягати правового компромісу.

Угода є процесуальним засобом, застосовуючи який, сторони з урахуванням рівноваги публічних та приватних інтересів у кримінальному провадженні, задовольняють їх в кримінальному процесі.

В провадженні на підставі угод, нормами КПК України вимагається від сторін і суду прийняття узгодженого рішення, і саме рішення суду про винуватість особи, ґрунтується на умовах укладеної сторонами угоди.

Суть угод в кримінальному процесі являє собою ключовий інструмент узгодження інтересів учасників кримінально-правового конфлікту та забезпечення їх балансу. Шляхом компромісних і взаємовигідних рішень між собою, сторони адаптують норми права щодо конкретного випадку, чим задовольняють свої інтереси, а в результаті і суспільні інтереси.

Умови угоди повинні відповідати інтересам суспільства, що є однією з обов`язкових умов для прийняття судом рішення про затвердження угоди про визнання винуватості.

КПК України не містить конкретного визначення, що таке інтереси суспільства. Аналіз кримінального законодавства дає підстави вважати, що таким інтересом є запобігання, виявлення чи припинення більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, швидкого й оперативного розгляду справи, економії процесуального часу і як наслідок економії бюджетних коштів, і в таких випадках угода може задовольняти інтереси широкого кола осіб, а не лише приватні інтереси обвинуваченого.

Кримінальне законодавство України та правові позиції ЄСПЛ спираються на невідворотність та неминучість покарання, а не його жорстокість, так як за допомогою жорстоких покарань ніколи не вдава¬лося справитися й успішно боротися зі злочинністю.

Частиною 3 ст. 50 КК України передбачено, що покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність особи, що вчинила злочин. Ця кримінально-правова норма відображає конституційні права людей.

Виправлення особи полягає в тому, щоб після застосування покарання було досягнуто такий результат, при якому особа не вчинювала нового злочину, сформувати у особи позитивні соціальні погляди, повагу до людського співжиття, але ця мета в період відбуття покарання в місцях позбавлення волі, часто призводить до деформації соціальних поглядів особи, до її десоціалізації.

Встановлено, що ОСОБА_10 раніше неодноразово судимий, неодноразово відбував покарання у виді позбавлення волі.

Роль покарання як необхідного засобу охорони суспільства від злочинних посягань здійснюється як за допомогою загрози покаранням, яка міститься в санкції будь-якої кримінально-правової норми Особливої частини Кримінального кодексу України, так і шляхом його реалізації, тобто примусового впливу на осіб, вже визнаних винними у вчинені злочину.

Згідно із ч.3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Іспитовий строк - це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Значення іспитового строку полягає і в тому, що тільки протягом цього строку особа визнається судимою і за нею здійснюється контроль та соціально-виховна робота уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до дотримання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Перебіг іспитового строку встановлюється судом на строк від 1 до 3 років, починається з моменту оголошення вироку і не підлягає скороченню в заохочувальному порядку.

Дискреційні повноваження суду у вирішенні питання щодо терміну випробування, дозволяють диференціювати іспитові строки залежно від ступеня тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням конкретних обставин справи.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд відповідно до ст. 76 КК України покладає на засудженого відповідні обов`язки.

Вважаючи, що подальше виправлення ОСОБА_10 та попередження вчинення нових злочинів можливо без його ізоляції від суспільства, суд відзначає, що вона може бути визначена не тільки за умови застосування обов`язкових положень п.1 та 2 ч.1 ст. 76 КПК України, а за умови обов`язкового застосування п.3 та 4 ч.3 зазначеної статті, а саме обов`язкового працевлаштування та виконання заходів пробаційної програми «Зміна прокримінального мислення»

Перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , суд дійшов до наступного висновку:

- ОСОБА_4 дійсно вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст. 185 КК України, та він у цьому винний;

- угода про визнання винуватості, яка укладена 22.05.2023 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідає встановленим кримінальним процесуальним вимогам, є правомірною, відповідає інтересам суспільства та держави. Порушень прав та свобод інших осіб, під час судового розгляду не встановлено.

Суд підтверджує, що узгоджена сторонами угоди міра покарання обвинуваченому, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених КК України.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати по проведенню судових експертиз, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченого.

Цивільні позови по справі не заявлені.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 22.05.2023 року на підставі ст.ст. 468,469,472 КПК України в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. І. Ясюковича 5, між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому провадженні ОСОБА_4 , затвердити.

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

В строк відбуття призначеного судом покарання, зарахувати строк перебування ОСОБА_4 під вартою з 12.07.2022 року по 22.05.2023 року.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом іспитового строку:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду чи роботу;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення»

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню експертиз у загальній сумі 9 250 гривень 18 копійок.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон «Huawei MYA-U29» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який знаходиться в камері зберігання речових доказів Кам`янського РУП, знявши арешт з майна, повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

- банківські картки № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_16 , свідоцтво про вакцинацію, мобільний телефон «OPPO CPH2219» IMEI: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої сторони, знявши арешт з майна залишити у останніх;

- шуруповерт «Total tools Patented» TOBPLI228120 (с/н 705427), зелено-чорного кольору, шуруповерт Grand ДА-12М, зелено чорного кольору, мікрохвильову піч «Gorenje МО17МЕ» s/n 72930343, які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_15 , знявши арешт з майна, залишити у власника;

- мобільний телефон «Redmi 7A» IMEI: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_13 , знявши арешт з майна, залишити у останнього;

- DVD-R диски з відеозаписом з камер відео спостереження, специфікації до договору фінансового кредиту, сліди папілярних візерунків, слід низу взуття - зберігати при матеріалах справи;

- кросівки тряпчані чорного кольору, 41-го розміру, видані ОСОБА_4 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Кам`янського РУП, повернути власнику;

До набрання вироку законної чинності, запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити на особисте зобов`язання, звільнивши його з під варти в залі суду.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через суд, який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1