Справа № 159/1248/23
Провадження № 1-кп/159/306/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

у відкритому судовому засіданні розглянув обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000151 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Осереби, Ковельського району, Волинської обл., з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживає без реєстрації: АДРЕСА_1 ., судимого: 31.05.2021р. Ковельський міськрайонний суд Волинської області за ч.2, ч.3 ст.185, ст.70, 75 КК України до позбавлення волі 4 років, іспитовий строк 3 роки.

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 будучи судимий за ч.2, ч.3 ст.185 КК України, у період з 05.01.2023р. по 10.01.2023р. у вечірню пору доби, перебуваючи на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, що діє на підставі Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» проник через не замкнені двері до господарського приміщення, звідки таємно викрав металеву борону в зборі, а саме: стельвагу та 3 (три) частини борон, чим спричинив майнової шкоди ОСОБА_5 на загальну суму 2250,01 грн.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, претензій до обвинуваченого не має, збитки йому відшкодовані.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що точної дати не пам`ятає, але як зазначено в обвинувальному акті він у вечірню пору доби, на території подвір`я за адресом: АДРЕСА_2 , із господарського приміщення, викрав металеву борону в зборі, яку продав своїм знайомим. Про продаж борони він домовлявся заздалегідь. Розмір шкоди завданої потерпілому він оспорює. У вчиненому розкаюється, просив суворо не карати.

У зв`язку з тим, що обвинувачений в судовому засіданні свою вину, в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, суд розцінює його показання як об`єктивні, які відповідають фактичним обставинам і вважає достатнім розглянути справу без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалення вироку відповідно до ст..349 КПК України.

Суд вважає, що події кримінального правопорушення мали місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю, його умисні дії слід кваліфікувати за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення в умовах воєнного стану.

Обговорюючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер скоєного кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, дані про особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, розкаявся, що судом враховується як обставини які пом`якшують покарання.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

ОСОБА_4 не працює, не одружений, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, характеризується негативно, тяжких наслідків вчиненого правопорушення не настало, шкода потерпілому відшкодована.

При цьому суд виходить із того, що обвинувачений скоїв тяжкий злочин, не працює, судимий за аналогічне правопорушення, йому також раніше за попереднім вироком призначалося покарання з випробуванням але висновки обвинувачений з цього не зробив, вчинив нове аналогічне правопорушення, що вказує на формальне психологічне ставлення обвинуваченого до покарання з випробуванням. За таких умов суд приходе до висновку, що особа обвинуваченого становить середній ризик суспільної небезпечності. Суд також враховує висновки досудової доповіді в якій орган пробації проаналізувавши отриману інформацію вважає, що наявний високий ризик повторного вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення і виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства у тому числі для окремих осіб.

За наведених обставин суд приходе до висновку, що призначення обвинуваченому покарання у мінімальному розмирі санкції статті кримінального закону буде достатньою мірою відповідати загальних засад призначення покарання передбачених ст. 65 КК України оскільки суд вважає, що дана міра покарання є достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31.05.2021р. ОСОБА_4 засуджений за ч.2, ч.3 ст.185, ст.70, КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки із застосуванням ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 років не вчинить нового злочину і виконає покладеного на нього обов`язки.

Відповідно до ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу. За таких підстав остаточне покарання слід призначити з урахуванням правил ст.71, 72 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого застосовано у виді домашнього арешту, підстави для його зміни або скасування відсутні, тому його слід продовжити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речовий доказ по справі : штельвагу та 3 (три) частини борін, передані на зберігання потерпілому залишити у його власності, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді від 07.02.2023р. №159/662/23.

Витрати на залучення експерта загальною сумою 1132,68 грн. підлягають відшкодуванню обвинуваченим на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 375 КПК України суд - ,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.4 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31.05.2021р., справа №159/1618/21 та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з дня затримання для виконання вироку.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_4 у виді домашнього арешту продовжити до набрання вироком законної сили, заборонивши йому залишати житло за адресом АДРЕСА_1 у період доби з 19:00 години до 07:00 години, з покладенням обов`язку прибувати за кожною вимогою до суду.

Контроль за виконанням вироку в частині домашнього арешту покласти на орган Національної поліції за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_4 (іпн НОМЕР_1 ) на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1132,68 грн.

Речовий доказ по справі : штельвагу та 3 (три) частини борін, передані на зберігання потерпілому залишити у його власності, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.02.2023р. №159/662/23.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому, прокурору, потерпілому направити поштою.

Головуючий:ОСОБА_1