Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2792/23
У Х В А Л А

19.05.2023 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Виноградів клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000307 від 01.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Клопотання мотивовано тим, що 03.05.2023 року ухвалою слідчого судді в ході розгляду клопотання слідчого по матеріалам кримінального провадження № 0000307 від 01.05.2023 року, було накладено арешт на автомобіль марки «AUDI А-6», н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору.

30.04.2023 року, слідчим СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, ОСОБА_4 було вилучено автомобіль марки «AUDI А-6», н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору та поміщено на спец майданчик відділення поліції №і Берегівського РВП.

01.05.2023 року слідчим СВ відділення поліції №і Берегівського РВИ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , його допитано в якості свідка.

Вилучене майно має важливе значення для сім`ї заявника.

У зв`язку з цим просить скасувати арешт на тимчасово вилучене майно.

Заявник у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, та зазначив, що не знав про намір викрадення поросят. Його знайомий попросив його підвезти, щоб забрати речі. В цей час він відлучився і іпсял повернувшись до автомобіля рушив додому. Однак по дорозі його зупинили працівники поліції. Про крадіжку нічого не знав.

Зазначив, що він чесна людина і заробляє на життя чесною працею. Автомобіль дуже потрібен для родини.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши доводи клопотання, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні на підставі доданих до матеріалів клопотання письмових доказів встановлено, що у провадженні СВ відділення поліції № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження, відомості по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000307 від 01 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

03.05.2023 року у даному кримінальному провадженні було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, а саме: автомобіль марки «AUDI A-6», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , зеленого кольору.

При розгляді клопотання слідчого про арешт майна, заявник присутній не був.

Згідно положень абз. 2 ч. 1 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК України речові докази, які не містять слідів кримінального правопорушення у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість неможливо без зайвих труднощів повертаються власнику, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п. п. 69 і 73). тобто має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя, суд повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частина друга вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Заявник має статус свідка, автомобіль слідчим оглянуто.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що клопотання слід задоволити частково та передати належний йому на праві володіння автомобіль на відповідальне зберігання, із позбавленням права його відчужувати, попередивши його про необхідність збереження арештованого майна та, що в разі вчинення незаконних дій щодо автомобіля та документів до нього, він може нести кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Керуючись ст.ст. 132, 174, 372 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити частково.

Автомобіль марки «AUDI A-6», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , зеленого кольору, передати володільцю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на відповідальне зберігання із позбавленням права на відчуження майна, до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.

Попередити ОСОБА_3 про необхідність збереження арештованого майна та роз`яснити, що в разі вчинення незаконних дій щодо автомобіля, він може нести кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1