Провадження № 11-сс/4808/271/23
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 серпня 2023 року в кримінальному провадженні №0000059 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або визначити суму застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

Вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою у зв`язку з тим, що слідчий суддя не обґрунтував належним чином жодного ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України та не навів будь-яких доказів необхідності застосування такого суворого запобіжного заходу, як тримання під вартою без визначення застави. Вказує, що дані ризики не підтверджені належними доказами, є голослівними, необґрунтованими та не підкріплені будь-якими доказами. Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації та проживання, з`являвся на всі слідчі дії, не переховувався від органів досудового розслідування, а також сам з`явився на розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу. Стверджує, що до підозрюваного необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід - домашній арешт або як альтернативу грошову заставу, враховуючи його матеріальний стан, що забезпечило б виконання ним процесуальних обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 серпня 2023 року клопотання задоволено, застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 жовтня 2023року включно, без визначення розміру застави.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що 17 серпня 2023 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_8 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; підозрюваний може незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадження, оскільки йому відомі повні анкетні дані інших підозрюваних, після чого він, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх показання, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування чи судового розгляду; ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки ОСОБА_8 , будучи раніше засудженим за незаконне зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, підозрюється у вчиненні нових тяжких та особливо тяжких злочинів. Вирішуючи дане клопотання врахував також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, має середню спеціальну освіту, не одружений, проживає з батьками, які є пенсійного віку (зі слів), офіційно не працює, а також те, що раніше зазнавався кримінальному переслідуванню 05.09.2022 Івано-Франківським міським судом за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. Дійшов висновку, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе прийняти судове рішення за відсутності прокурора.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 просили задовольнити апеляційну скаргу, обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та вважає, що висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання є обґрунтованим.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею в повній мірі дотримані приписи цих норм та вимоги ст. ст. 176, 177, 178, 183 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В кримінальному провадженні №0000059 ОСОБА_8 повідомлено про підозру від 17 серпня 2023 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України (а.п. 153-160), зокрема у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, психотропних речовин, вчинених повторно, передачі цих речовин у місця позбавлення волі, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, вчинені організованою групою.

Санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, відповідно таке кримінальне правопорушення згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Суд апеляційної інстанції, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)» та те, що ч. 3 ст. 17 КПК України імперативно визначено, що підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані разом з сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку - протоколи огляду речей та документів від 24.07.2023, 20.06.2023, протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 05.07.2023, 27.07.2023, протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження від 05.07.2023, 20.06.2023, висновок експерта №СЕ-19/109-23/7949-НЗПРАП від 24.07.2023, висновок експерта №СЕ-19/109-23/7633-НЗПРАП від 11.07.2023, висновок експерта №СЕ-19/109-23/6594-НЗПРАП від 29.06.2023, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до переконливого висновку про обґрунтованість підозри, оскільки вони підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане правопорушення.

Також, сукупність відомостей, які були встановлені під час розгляду клопотання, давали підстави слідчому судді дійти висновку, що в даному випадку мають місце ризики здійснити підозрюваною дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду , незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд апеляційної інстанції враховує, що ризик в свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування чи суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, він існує не лише на початковому етапі кримінального провадження, а й може продовжувати існувати на стадії судового розгляду.

Висновок про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею зроблено в результаті аналізу сукупності даних про події кримінальних правопорушень, поведінку підозрюваної, відомостей, що характеризують її особу, інших обставин по кримінальному провадженню, оцінки доводів прокурора.

Суд першої інстанції в повній мірі взяв до уваги відомості, що були відомі на час розгляду клопотання відносно особи підозрюваної.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Івано-Франківськ, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не одружений, проживає з батьками, які є пенсійного віку (зі слів), офіційно не працює, а також те, що раніше зазнавався кримінальному переслідуванню 05.09.2022 Івано-Франківським міським судом за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.; 28.06.2023 до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю сплати застави (кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України, заставу сплачено, строк дії запобіжного заходу до 24.08.2023).

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що на підтвердження доводів про майновий стан підозрюваного, стороною захисту не надано жодних доказів.

За змістом ухвали слідчого судді сторона обвинувачення навела переконливі доводи того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо ОСОБА_8 буде недостатнім та не забезпечить запобігання цим ризикам.

Стороною захисту не зазначено належного обґрунтування про можливість запобігання ризикам, встановлених стороною обвинувачення, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту або грошової застави.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що слідчий суддя, з огляду на необхідність обрання запобіжного заходу, обумовленого підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість, та з метою запобігання виникненню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з врахуванням даних про його особу, відповідно до вимог кримінального процесуального закону вмотивовано прийняв рішення про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Згідно ч. 3 ст. 307 КК України дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього, караються позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Суд апеляційної інстанції враховує, що при вирішенні питання про необхідність тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 необхідно враховувати наявність конкретного суспільного інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме прав людини та основоположних свобод та здоров`я людини, яка визнається в Україні найвищою соціальною цінністю згідно до ст. 3 Конституції України.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

На думку суду апеляційної інстанції, враховуючи те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, з огляду на підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, що мають місце у даному випадку, слідчий суддя дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для визначення застави у відповідному розмірі при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, та не визначив розмір застави.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 12, 131-132, 176-178, 181, 182, 183, 194, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисникаОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 серпня 2023 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5