У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 червня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000095.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_6 ,

обвинувачений - ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 червня 2023 року відносно ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20.07.2023 р. (включно).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою, та обрати йому більш м`який запобіжний захід.

Узагальнені доводи апелянта.

Обвинувачений ОСОБА_5 вважає, що ухвала постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону та всупереч практики Європейського суду з прав людини, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що обставини і докази, якими мотивовано клопотання прокурора, не підтверджують обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, тяжкість кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, не може бути єдиною підставою для тримання його під вартою.

На думку обвинуваченого, суд першої інстанції не прийняв до уваги та не надав належної оцінки стану його здоров`я, наявності у нього міцних соціальних зв`язків, постійного місця мешкання, позитивної характеристики, тому, що він раніше не судимий, співпрацює зі слідством.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

У провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час судового засідання прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що на даний час ризики, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, а більш м`яка міра запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним його процесуальних обов`язків.

Врахувавши, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні, в тому числі, особливо тяжкого злочину, вчиненого у період воєнного стану, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна, його проросійські політичні погляди, той факт що РФ продовжує на території України повномасштабну збройну агресію, бойові дії тримають у частині Миколаївської області, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не має постійного місця роботи та законного джерела доходу, суд дійшов висновку, що зазначені у клопотанні ризики переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення у якому обвинувачується не зменшились, тому застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, не забезпечать належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказаних вимог закону судом дотримано в повному обсязі.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні, в тому числі, особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна, не працює, має проросійські політичні погляди. Судове провадження на даний час триває.

Наведені обставини дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За наведеного, доводи обвинуваченого про недоведеність наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними.

З урахуванням наявних ризиків, тяжкості кримінального правопорушення та покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Крім того, апеляційним судом враховуються і імперативні вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, за змістом яких, під час дії воєнного стану, до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 111 КК України, за наявністю ризиків, визначених ст. 177 КПК України, застосовуванню підлягає лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доводи обвинуваченого про те, що він має постійне місце мешкання та певні соціальні зв`язки не спростовують висновків суду про можливість вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає порушень судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону під час розгляду клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого під вартою, тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого не має, ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 червня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3