Справа № 301/1181/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"09" травня 2023 р. м. Іршава
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Завидово, Мукачівського району, Закарпатської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , працюючого водієм в ПП «Піров», громадянина України, раніше не судимого, із середньою-спеціальною освітою, одруженого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в :
30 грудня 2022 року ОСОБА_3 , здійснюючи регулярне перевезення пасажирів приміським автобусним маршрутом №161 рейсом «Іршава-Арданово», керуючи технічно справним автобусом марки БАЗ «Еталон», державний номерний знак « НОМЕР_1 », жовтого кольору, відповідно до розкладу руху, о 13 годині 20 хвилин здійснивши на пероні АС «Іршава» ПАТ «Закарпатавтотранс» Хустського району, Закарпатської області посадку пасажирів в більшій кількості, ніж передбачено у технічних документах на транспортний засіб, тобто свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та виїхавши з АС «Іршава», в світлу пору доби, без опадів, коли дорожнє покриття було мокрим та чистим, рухаючись в місті Іршава по вулиці Гагаріна, навпроти будинку №22 біля «Будинку дитячої творчості», грубо порушив вимоги п. 1.5., 2.3.«б», 15.1., 15.12., 15.13., 21.4., 10.1. Правил дорожнього руху України, згідно яких:
- п.1.5. (ч.1) - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п.2.3. - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п.15.1. - зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі;
- п.15.12. - водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним;
- п.15.13. - забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху;
- п. 21.4. - водію забороняється починати рух до повного зачинення дверей та відчиняти їх до зупинки транспортного засобу;
- п.10.1. - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху,
зупинив на проїзній частині, на своїй смузі руху, керований ним автобус для посадки пасажира, а коли пасажир підійшов до передніх дверей автобуса, водій ОСОБА_3 відпустив гальма транспортного засобу марки БАЗ, державний номерний знак « НОМЕР_1 », і автобус по інерції покотився вперед. В цей час водій ОСОБА_3 відчинив задні двері вказаного автобуса, в результаті чого пасажир ОСОБА_7 , яка стояла у наповненому пасажирами автобусі біля задніх дверей, спиною до виходу (дверей), випала з автобусу на проїзну частину дороги та отримала тілесні ушкодження у вигляді: діагностованих клінічно закритої черепно-мозкової травми, травматичного субдурального крововиливу, забою головного мозку середнього ступеню важкості, здавлення головного мозку гострою субдуральною гематомою справа, перелому склепіння черепа, лінійного перелому лівої тім`яної кістки, вогнищевого забою головного мозку, багато вогнищевих геморагічних забоїв правої скроневої частки, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 в КНП «Іршавська МЛ» ОСОБА_7 померла.
Порушення водієм ОСОБА_3 п. 1.5., 2.3.«б», 15.1., 15.12., 15.13., 21.4., 10.1. Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, у виді смерті потерпілої ОСОБА_7 .
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину визнав у повному обсязі, фактичні обставини справи не оспорював та показав, що, будучи водієм рейсового автобусу Іршава-Арданово, 30.12.2022 року біля 13 години виїхав з автостанції м. Іршава. Проїжджаючи вулицею Гагаріна, побачив на тротуарі пасажира, яка проживає в с. Арданово і подала жест про зупинку. Знаючи, що в той день автобусу в напрямку с.Арданово вже не буде, він зупинив автобус, щоб підібрати пасажира. Спочатку він відкрив передні двері автобуса, але пасажирка в салон не помістилася, тому він вирішив відкрити задні двері. Відкриваючи задні двері, він відпустив гальмо, від чого автобус трішки покотився вперед і пасажирка, яка стояла біля задніх дверей потерпіла ОСОБА_8 випала на дорогу. Він одразу підійшов до потерпілої, щоб надати допомогу, після чого викликали швидку допомогу, доставивши потерпілу в лікарню. У вчиненому покаявся, просив не позбавляти його волі та права на керування транспортним засобом, оскільки працює водієм і ця робота є єдиним джерелом доходу його сім`ї.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні фактичні обставини справи не оспорював та показав, що 30.12.2022 року його мати потерпіла ОСОБА_8 випала з автобусу, отримавши тілесні ушкодження, від яких померла в лікарні. Між ним та обвинуваченим досягнуто згоди щодо відшкодування шкоди, тому цивільного позову він не заявив, просив обвинуваченого суворо не карати та не позбавляти волі.
Представник потерпілого ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце його проведення був належним чином повідомлений, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Заслухавши покази обвинуваченого та потерпілого, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, та дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України.
Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Те, що обвинувачений винним себе визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, суд враховує як обставини, що пом`якшують його покарання.
Згідно обвинувального акту, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є «вчинення злочину щодо особи похилого віку».
Суд не визнає обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , «вчинення злочину щодо особи похилого віку», оскільки злочин, який вчинив обвинувачений, не був спрямований на потерпілу ОСОБА_7 , яка була особою похилого віку, а вчинений обвинуваченим проти безпеки руху і характеризується необережною формою вини, що визначається характером ставлення до наслідків. Таким чином, смерть потерпілої була спричинена з необережності.
Враховуючи наведене, обставин, що обтяжують покарання винного, по справі не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд враховує особу винного, а саме: що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у нарколога не перебуває, у вчиненому щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого в їх сукупності, конкретні обставини справи, зокрема, що потерпілий претензій матеріального характеру не заявив та просив призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Враховуючи наведене, а також, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.
Суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі на строк наближений до мінімального з позбавленням права на керування транспортними засобами на мінімальний строк, що передбачено санкцією статті 286 ч.2 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України щодо основного покарання та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 ч.1 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Строк обраного ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду від 22.02.2023 року відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчився 22 квітня 2023 року.
Цивільний позов потерпілим не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду від 05.01.2023 року на автобус марки БАЗ-А079 Еталон, державний номерний знак « НОМЕР_1 », та ключі від нього скасовано ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду від 20 січня 2023 року.
Керуючись ст. 368-370, 374, 615 ч.15 КПК України,

у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підставі ч.1 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.

Копія вироку суду після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати представнику потерпілого ОСОБА_9 .

Захисник та потерпілий мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: ОСОБА_1