Провадження № 1-кп/204/455/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань кримінальне провадження № 0000279, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Синельникове Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом, гранатометника 3 штурмового відділення 2 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді гранатометника 3 штурмового відділення 2 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 12, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 12 червня 2022 року, тобто в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби без поважних причин та з мотивів небажання тимчасово переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, вчинив самовільне залишення підрозділу військової частини НОМЕР_1 , що на той час дислокувався поблизу АДРЕСА_2 , а вільний час використовував на власний розсуд перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, до моменту самостійного прибуття 06 грудня 2022 року до Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Республіканська, 39.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, у скоєному щиро покаявся та показав про вчинення ним злочину за обставин, встановлених судом.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , вина останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження сукупністю наступних доказів.

Згідно з контрактом від 25.06.2021 встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_6 уклав контракт з Міністерством оборони України про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на 3 роки (а.с. 32-33). Згідно доповіді командира військової частини НОМЕР_1 № 1778 встановлено, що 12.06.2022, о 09.00, під час перевірки особового складу було виявлено відсутність військовослужбовця військової служби за контрактом, гранатометника 3 штурмового відділення 2 штурмового взводу 1 штурмової роти , солдата ОСОБА_6 (а.с.14).

Згідно з актом службового розслідування від 14.06.2022 року встановлено, що гранатометник 3 штурмового відділення 2 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_6 відсутній на військовій службі без поважних причини з 12.06.2022 року (а.с. 5-8).

Таким чином суд уважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні умисних дій, що виразилася у самовільному залишенні військової частини в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби) та його дії правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання,суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину та збіг тяжких особистих обставин, пов`язаних із участю особи, яка не має бойового досвіду, у відсічі збройної агресії.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд ураховує: суспільну небезпечність та ступень тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації, його відношення до скоєного, а також ту обставину, що обвинувачений раніше не судимий, є військовослужбовцем та має намір продовжувати військову службу.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини, тяжкість скоєного кримінального правопорушення, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання із застосування положень ст.ст. 62, 69 КК України, виходячи із принципів індивідуалізації і співмірності покарання, наявності пом`якшуючих обставин, суд вважає можливим призначити ОСОБА_6 покарання за ч.5 ст.407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, призначивши більш м`яке покарання, ніж передбачено законом у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. З урахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого вважає за можливе на підставі ст.62 КК України замінити основне покарання ОСОБА_6 за вчинене кримінальне правопорушення у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 1 (один) рік.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 368-371, 373-374, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України призначене ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік замінити на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 1 (один) рік.

Запобіжний захід не обирався.

Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1