У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 серпня 2023 року м. Ужгород
22.08.2023 з 12 год., 08 хв., по 12 год., 35 хв., слідчим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , проведено огляд місця події, в ході якого встановлено, що на загальнодоступній ділянці місцевості поблизу річки Тересва в с. Вільхівці Тячівського району за географічними координатами 48.0790605; 23.7256401, виявлено вантажний великогабаритний автомобіль марки Урал д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить громадянці ОСОБА_5 , під керуванням ОСОБА_6 .
Встановлено, що кузов даного т/з повністю завантажений гірськими річковими породами подібними до піщано-гравійної суміші, загальним об`ємом близько 7 м. куб.
Поряд з вищезазначеним т/з на відстані близько 10 м., знаходиться гірсько-річкові масиви (насипи) загальною довжиною близько 15 м., та висотою близько 3 м.
В ході проведення огляду з кузова т/з марки Урал д.н.з. НОМЕР_1 вилучено та поміщено до спецпакетів НПУ PSP 8105046 та НПУ PSP 8105045 взірці річкових порід подібних до піщано-гравійної суміші.
За результатами проведеного огляду транспортний засіб марки Урал д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить громадянці ОСОБА_5 вилучено та залишено на відповідальне зберігання громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно розписки від 22.08.2023 зобов`язався не користуватись та не розпоряджатись даним т/з до вирішення питання по суті.
Відповідно до постанови слідчого про визнання речовими доказами від 23.08.2023 транспортний засіб марки Урал д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить громадянці ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , піщану-гравійну суміш, яка знаходилась у кузові загальним об`ємом близько 7 м. куб., зразки піщано-гравійної суміші, які упаковані до спецпакетів НПУ PSP 8105046 та НПУ PSP 8105045 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
З урахуванням наведеного, з метою збереження речових доказів та знарядь вчинення злочину, їх подальшої спеціальної конфіскації, прокурор у клопотанні просить накласти арешт на майно із забороною користування, розпорядження та відчуження майна, а саме: вантажний великогабаритний автомобіль марки Урал д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить громадянці ОСОБА_5 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; гірську річкову породу подібну до піщано-гравійної суміші, загальним об`ємом близько 7 м. куб. З метою збереження речових доказів накласти арешт на взірці річкових порід подібних до піщано гравійної суміші, які вилучено та поміщено до спецпакетів НПУ PSP 8105046 та НПУ PSP 8105045.
Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак подав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримує у повному обсязі.
Власник майна у судове засідання також не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши матеріали клопотання, письмові заперечення, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
За даними протоколу огляду місця події від 22.08.2023 року, проведеного на загальнодоступній ділянці місцевості поблизу річки Тересва в с. Вільхівці Тячівського району, за географічними координатами 48.0790605; 23.7256401, виявлено вантажний великогабаритний автомобіль марки «Урал» д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові якого було виявлено та вилучено, поміщено до спецпакетів НПУ PSP 8105046 та НПУ PSP 8105045 взірці річкових порід подібних до піщано-гравійної суміші.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки «Урал» д.н.з. НОМЕР_1 належить громадянці ОСОБА_5 .
Вказаний автомобіль також було вилучено та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .
Постановою слідчого СВ РОТЗ СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 23.08.2023 року вилучене майно визнане речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
З урахуванням наведеного слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів прокурора, що тимчасово вилучене майно має значення речового доказу у кримінальному проваджені та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки таке могло зберегти на собі сліди злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Також прокурором, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Прокурором у клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а відтак, за наведених вище обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.
Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення судових експертиз, а також встановленню істини у справі.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Накласти арешт на вилучений під час проведення огляду місця події від 22.08.2023 року поблизу річки Тересва, в с.Вільхівці, Тячівського району вантажний автомобіль великогабаритний, марки "Урал", державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , гірсько-річкову породу подібну до піщано-гравійної суміші, загальним об`ємом 7м.куб, взірці річкових порід подібних до піщано-гравійної суміші, які вилучено та поміщено до спецпакету НПУ PSP 8105046 та НПУPSP810504.
Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити слідчому, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 04.09.2023 року о 13 год. 45 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1