Справа №523/384/23
Провадження №1-кс/523/1749/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2023 слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 12.01.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Миколаєва від 12.01.2023р.

В обґрунтування цього клопотання, представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 вказує, що ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 12.01.2023р., в рамках кримінального провадження №0000078, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, накладено арешт на майно, яке вилучене в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 - АДРЕСА_1 .

В подальшому, органами досудового розслідування під час розгляду кримінального провадження №0000078 було виявлені ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, у зв`язку із чим, постановою прокурора від 07.03.2023р. відповідні матеріали виділенні в окреме провадження за №0000318, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000078 скерований до суду.

Окрім того, згідно наданої відповіді на адвокатський запит, ст. слідчим ОСОБА_7 повідомлено, що документи і майно, які вилучались в ході проведення вищевказаного санкціонованого обшуку, відповідно до постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 07.03.2023р. знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000318.

Окрім того, представник - адвокат ОСОБА_3 окремо зазначає про те, що ОСОБА_5 не має будь-якого відношення до кримінального провадження №0000318, в рамках цього кримінального провадження ОСОБА_5 не повідомлялось про підозру, вилучене майно останній не повернуто, а тому арешт, який був накладений на майно, позбавляє її права як власника розпоряджатись власним майном.

Слідчий суддя, з`ясувавши думку учасників судового розгляду, а саме власника майна - адвоката ОСОБА_8 , який просив задовольнити клопотання та відповідно скасувати арешт; прокурора, який заперечував проти задоволення вказаного клопотання; дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження; приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно із ч.ч.6,7 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст.13 Конституції України «Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Згідно із Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

За таких обставин, виходячи з того, що прокурором не доведено доцільності подальшої необхідності перебування вказаного майна під арештом, з урахуванням стадії досудового розгляду, приймаючи до уваги те, що під час судового розгляду клопотання доведено, що ОСОБА_5 є добросовісним власником майна та те, що остання не має ніякого відношення до цього кримінального провадження, в рамках цього кримінального провадження ОСОБА_5 не повідомлялось про підозру, слід дійти висновку, що підстави для накладення арешту на майно, вилучене під час слідчих дій на даний час відпали, тому клопотання представника - адвоката ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.174 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 12.01.2023р. на вилучене під час обшуку майно, а саме:

- виписку з Єдиного держреєстру юросіб та ФОП на ім`я ОСОБА_9 , копію паспорту на ім`я ОСОБА_9 , копію картки фізичної особи - платника податків на ім`я ОСОБА_9 (на 3арк.);

- договір купівлі-продажі майна (кіоск) між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 (на 1арк.);

- заяву від ОСОБА_9 на укладанні договору (на 1арк.);

- схему розміщення стаціонарної ТС-торговельного павільйону за адресою: м. Чорноморськ, вул. Пляжна (на 1арк.);

- паспорт прив`язки ТС, ескіз прив`язки стаціонарної тимчасової споруди по вул. Пляжній, ситуаційний план М 1:2000, схему розміщення стаціонарної ТС-торговельного павільйону, загальний вигляд та ескіз фасадів павільйону, матеріали та колір опорядження фасадів ТС, план стаціонарної ТС (на 8арк.);

- стислу пояснювальну записку (на 2арк.);

- схему розміщення стаціонарної ТС-торговельного павільйону (на 1арк.);

- ескіз прив`язки стаціонарної тимчасової споруди-торговельного павільйону за адресою: м. Чорноморськ, вул. Пляжна в 2-примірниках (на 9арк./кожний примірник);

- схему розміщення стаціонарної ТС (на 1арк.);

- квитанції щодо здійснення оплати (на 2арк.);

- лист ФОП ОСОБА_5 щодо погодження місця розміщення торговельного павільйону вих.№ 01/21

(на 1арк.);

- відповідь комунального підприємства №1703 від 24.12.2021 (на 1арк.);

- типовий договір щодо пайової участі в утримані об`єкта благоустрою від 01.02.2021 (на 3арк.);

- платіжне доручення щодо оплати №62 від 17.02.2022 (на 1арк.);

- заяву ФОП ОСОБА_5 вих.№ 01/01/22 від 27.01.2022р. про укладання договору щодо пайової участі в утриманні об`єктів благоустрою (на 1арк.);

- копію розрахунку вартості ТС (на 1арк.);

- опис документів, що надаються заявником для проведення державної реєстрації (на 1арк.);

- лист Управління архітектури та містобудування вих.№108131 (012-639) від 24.11.2021р. (на 1арк.);

- схему розміщення стаціонарної ТС в 2 примірниках (на 1арк./кожний примірник) скасувати, в іншій частині вищевказану ухвалу залишити без змін .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1