Категорія: ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

27 липня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9 , яка діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 11 січня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_10

за участю сторони захисту - адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_9

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и л а:

Цим вироком у кримінальному провадженні під № 0002224, внесеному до ЄРДР 13.08.2022 року, ухваленим щодо обвинувачених:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козачі Лагері Цюрупинського району Херсонської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє засудженого вироком Оболонського районного суду м. Києва від 10 травня 2022 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю один рік шість місяців, -

який визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 10 травня 2022 року та призначено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 13 серпня 2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишено без змін.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Луканівка Кривоозерського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє засудженого вироком Святошинського районного суду м. Києва від 11 січня 2022 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до одного року шести місяців п`яти днів обмеження волі, -

який визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 11 січня 2022 року та призначено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 13 серпня 2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишено без змін.

Також вирішені питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 та ОСОБА_6 визнані винуватими у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, за попередньою змовою осіб, в умовах воєнного стану.

Як визнав установленим у вироку суд першої інстанції, кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в період дії воєнного стану, запровадженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, затвердженого Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та продовжено Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, вчинили, повторно, за попередньою змовою групою осіб таємне викрадення чужого майна при наступних обставинах.

Так, у серпні 2022 року (більш точного часу та дати не встановлено) ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, разом з ОСОБА_8 розробили протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій умисел, 13 серпня 2022 року приблизно о 13 год. 30 хв. ОСОБА_6 , за попередньою змовою із ОСОБА_8 , разом прибули до магазину ТОВ «СІЛЬПО - ФУД», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 2, з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

13 серпня 2022 приблизно о 13 год. 41 хв., знаходячись в торгівельному приміщенні магазину ТОВ «СІЛЬПО - ФУД», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 2, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 підійшли до торгівельних рядів та холодильних камер магазину де зберігалась сирна та молочна продукція.

В цей час ОСОБА_6 до кошику для зберігання продукції, який він тримав у своїй руці, з холодильної камери, де зберігалась молочна продукція, почав доставати та складати продукти харчування, а саме масло солодко-вершкове «Яготинське Екстра» у кількості 5 (п`яти) упаковок кожна, вагою 180 грам, на загальну суму 339 грн. 95 коп., а ОСОБА_8 , який в той час підійшов до холодильної камери, де зберігалась молочна продукція, відкривши холодильну камеру, взяв до рук масло кисло-вершкове «President 82%» у кількості 6 (шести) упаковок, кожна вагою 200 грам, на загальну суму 804 грн. 00 коп.

В подальшому, переміщуючись по магазину, неподалік від торгівельних рядів та холодильних камер, де зберігалась сирна та молочна продукція, ОСОБА_8 , озираючись та спостерігаючи за навколишньою обстановкою, підійшов до ОСОБА_6 та зупинився, розстебнувши при цьому рюкзак, який висів у останнього за спиною, поклав масло кисло-вершкове «President 82%» у кількості 6 (шести) упаковок, кожна вагою 200 грам, загальною сумою 804 грн. 00 коп., в середину рюкзака та закрив його блискавку.

Через декілька секунд, приблизно о 13 год. 42 хв., перебуваючи біля холодильних камер магазину, де зберігалась сирна та молочна продукція, ОСОБА_8 з кошика, який тримав у своїх руках ОСОБА_6 , взяв масло солодко-вершкове «Яготинське Екстра» у кількості 5 (п`яти) упаковок, кожна вагою 180 грам, загальною сумою 339 грн. 95 коп. та теж поклав у рюкзак, який висів у ОСОБА_6 за спиною.

В той же час, ОСОБА_6 спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб їхні з ОСОБА_8 узгоджені дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, залишились непомітними.

Крім того, 13 серпня 2022 року приблизно о 13 год. 43 хв., ОСОБА_6 , знаходячись в торговельному приміщенні магазину ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», який розташований за адресою: місто Київ, вул. Білоруська, буд. 2, перебуваючи біля стелажів з продуктами харчування, з метою таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 став поряд з ним та чекав поки ОСОБА_8 узяв з полиць магазину 1 (одну) упаковку цукру «Премія Демерара тростинного коричневого пресованого» вагою 250 грам, на суму 46 грн. 49 коп. та 1 (одну) упаковку червоної чечевиці «Feels good», вагою 500 грам, вартістю 36 грн. 99 коп. та з метою таємного викрадення чужого майна, поклав його в рюкзак, який висів у ОСОБА_6 за спиною.

В подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 13 серпня 2022 року приблизно о 13 год. 46 хв., знаходячись в торгівельному приміщенні магазину ТОВ «СІЛЬПО - ФУД», який розташований за адресою: місто Київ, вул. Білоруська, буд. 2, вважаючи, що вони виконали усі дії, які були направлені на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, попрямували до каси магазину, де ОСОБА_6 пройшов повз касу магазину не сплативши за товар, який знаходився у рюкзаку, що висів у нього за спиною та разом із ОСОБА_8 пішли до виходу з магазину, однак кримінальне правопорушення не довели до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки останні були затримані охоронцями магазину.

Протиправними спільними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ТОВ «СІЛЬПО - ФУД» було спричинено майнової шкоди на загальну суму 1 227 (одна тисяча двісті двадцять сім) гривень 43 (сорок три) копійки.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали

Не погодившись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_8 та адвокат ОСОБА_9 , яка діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_6 , в поданій апеляційній скарзі просить: змінити вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 11.01.23 р. у кримінальному провадженні № 0002224 від 13.08.22 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, в частині призначеного покарання, у зв`язку з невідповідністю, яке за своїм розміром є яво несправедливим через суворість; за сукупністю вироків, призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за скоєне кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 4 (чотири) роки.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що судом не встановлено обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 однак це не відповідає дійсності, так як вважає, що таким обставинами є: визнання ним вини в повному обсязі, щире каяття, активне сприяння слідству та суду у розкритті злочину, відсутність реальної матеріальної шкоди для потерпілого, його дії були добровільними та базувалися на внутрішньому переконанні його винуватості та щирому бажанні виправитись.

Вказує, що у зв`язку із введенням воєнного стану залишився без роботи, є сиротою і мав скрутне матеріальне становище.

Адвокат ОСОБА_7 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі просить: змінити вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 11 січня 2023 року по справі 761/20787/22 (суддя ОСОБА_12 ). щодо ОСОБА_8 , змінивши кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 4 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України та вважати його таким, що відбув покарання в межах ч. 2 ст. 185 КК України на момент розгляду справи апеляційним судом, звільнивши ОСОБА_8 в залі суду.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що в обвинувальному акті, який прийнято судом до розгляду та у вироку навіть не вживається формулювання "в умовах військового стану", натомість вживаються формулювання "під час дії військового стану" та "в період військового стану". Тому, вважає, що саме обвинувачення, яке висунуте засудженим особам, не відповідає кримінальному закону. Вказує, що інкримінована підозрюваним крадіжка нічим не відрізняється від крадіжки в "мирний" час.

Адвокат ОСОБА_9 , яка діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі просить: скасувати вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 11.01.2023 року у справі 761/20787/22 повністю та ухвалити новий вирок, згідно якого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 - виправдати з підстав відсутності в його діянні складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що винесений вирок незаконний та необґрунтований з підстав невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не домовлялись між собою вчиняти кримінальне правопорушення.

Крім того, звертає увагу, що в судовому засіданні не був допитаний потерпілий, який писав заяву про злочин від 13.08.2022 року.

Наголошує на тому, що сторона обвинувачення не надала будь-яких письмових доказів або речових доказів, які б викривали обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення в частині попередньої домовленості.

Зазначає, що обвинувачення базується лише на непрямих доказах, які жодним чином не вказують на вчинення злочину саме ОСОБА_8 та ОСОБА_6 та не надають відповіді щодо попередньої домовленості між ними щодо крадіжки товару з магазину.

Позиції учасників апеляційного провадження

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженого вироку, доводів, викладених у апеляційних скаргах обвинуваченого та захисників; вислухавши доводи прокурора ОСОБА_10 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг; обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги; провівши судові дебати, надавши обвинуваченим останнє слово, вивчивши та перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши й обміркувавши доводи апелянтів, - колегія суддів апеляційної інстанції уважає апеляційні скарги обвинуваченого та захисників такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

За ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за викладених у вироку обставин ґрунтуються на доказах, досліджених та належно оцінених у судовому засіданні.

Зокрема суд на підтвердження своїх висновків послався на наступні джерела доказів:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13 серпня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_13 (представник ТОВ «СІЛЬПО-ФУД») повідомляє правоохоронні органи про те, що 13 серпня 2022 року о 13 год. 45 хв. по вул. Білоруській, 2 у м. Києві, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 здійснили крадіжку майна;

- протокол огляду місця події від 13 серпня 2022 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого слідчим СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_14 , в присутності понятих оглянуто приміщення магазину «Сільпо», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, 2. В ході проведення зазначеного огляду було виявлено камери відеоспостереження;

- постанову про визнання предметів речовими доказами від 13 серпня 2022 року, відповідно до якої у ОСОБА_8 , під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, в кишені було виявлено та вилучено чотири штуки глазурованих сирків. Вказані продукти харчування у кримінальному провадженні визнані речовими доказами та передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ «СІЛЬПО-ФУД»;

- постанову про визнання предметів речовими доказами від 13 серпня 2022 року, відповідно до якої у ОСОБА_6 , під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, в сірому рюкзаку, який був при ньому, виявлено та вилучено одинадцять пачок солодко-вершкового та кисло-вершкового масла, одну пачку цукру та упаковку чечевиці. Вказані продукти харчування у кримінальному провадженні визнані речовими доказами та передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ «СІЛЬПО-ФУД»;

- довідки-рахунки щодо вартості викраденого товару із магазину «Сільпо», відповідно до яких вартість належного ТОВ «СІЛЬПО - ФУД» майна складає 1 227 грн. 43 коп.;

- протокол огляду предмета від 13 серпня 2022 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого слідчим СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_15 , в присутності понятих оглянуто рюкзак сірого кольору, який було виявлено та вилучено 13 серпня 2022 року в ході затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України;

- протокол огляду від 13 серпня 2022 року з фототаблицями та відеозаписом на DVD-R диску, який був переглянутий безпосередньо в судовому засіданні. Так, із вказаного відеозапису вбачається, що 13 серпня 2022 року о 13 год. 41 хв. у приміщенні магазину «Сільпо» ОСОБА_6 , який одягнутий у футболку, шорти, кросівки чорних кольорів, має на спині рюкзак сірого кольору, прямує до холодильної камери, звідки дістає декілька упаковок масла та кладе до кошика, а ОСОБА_8 , який одягнутий у кепку сірого кольору із чорним козирком, кофту чорного кольору, футболку білого кольору, шорти джинсові, кросівки світлого кольору, в цей час дістає декілька товарів із холодильної камери та, тримаючи їх в руках, прямує далі по магазину разом із ОСОБА_6 та непомітно для оточуючих складає товар у рюкзак ОСОБА_6 . В подальшому, о 13 год. 42 хв. ОСОБА_8 бере з прилавка магазину продукти та товар із кошика, який ОСОБА_6 тримає в руках та перекладає його знову в рюкзак, який одягнутий на плечі ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_6 , а за ним і ОСОБА_8 проходять повз каси до виходу із магазину, де їх затримує охоронець магазину.

У вироку суду в повній відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_8 саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, які суд дослідив та оцінив із дотриманням положень ст. 94 КПК України. В основу обвинувального вироку покладено виключно ті докази, що не викликають сумнівів у їх достовірності. Зі змісту вказаного вироку вбачається, що суд у мотивувальній його частині виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, з достатньою конкретизацією встановив і зазначив місце, час, спосіб вчинення кримінального правопорушення, його наслідки.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , слід зазначити наступне.

Твердження обвинуваченого, що судом помилково не встановлено обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , а саме визнання ним вини повністю, щире каяття, активне сприяння слідству та суду у розкритті злочину та відсутність реальної шкоди для потерпілого, колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними.

Так, відповідно до постанови Верховного суду від 15.11.2021 року № 199/6365/19 щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Проте, у матеріалах провадження відсутня інформація, яка б підтверджувала факт щирого каяття ОСОБА_6 .

А посилання обвинуваченого на його щире каяття свідчить про намагання покращити своє становище та уникнути будь-яким чином справедливого покарання.

Крім того, посилання обвинуваченого на відсутність реальної шкоди для потерпілого, колегією суддів також не береться до уваги, так як ним вчинено саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, за попередньою змовою осіб, в умовах воєнного стану.

Ст. 15 КК України передбачено, що замахом на кримінальне правопорушення є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Так, ОСОБА_6 вчинив усі усі дії, які вважав необхідним для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, а тому шкода відсутня не з його волі, а через затримання його охоронцями магазину.

Щодо доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , який вказує, що в обвинувальному акті, який прийнято судом до розгляду та у вироку навіть не вживається формулювання "в умовах військового стану", натомість вживаються формулювання "під час дії військового стану" та "в період військового стану", а тому вважає, що саме обвинувачення, яке висунуте засудженим особам, не відповідає кримінальному закону, колегія суддів зазначає на наступне.

Так, у обвинувальному акті при визначенні правової кваліфікації ОСОБА_6 та ОСОБА_8 зазначено, що вони обвинувачуються у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, за попередньою змовою осіб, в умовах воєнного стану. А також у вироку судом вказано, що "Виходячи з зазначеного, суд обґрунтовано приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у тому, що вони своїми умисними протиправними діями, які виразились у закінченому замаху (виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі) на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України".

А тому суд апеляційної інстанції вважає, що посилання захисника на те, що обвинувачення, яке висунуте засудженим особам, не відповідає кримінальному закону, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Захисник також наголошує на тому, що інкримінована підозрюваним крадіжка нічим не відрізняється від крадіжки в "мирний" час , проте колегія суддів зазначає на наступне.

Згідно із ЗУ Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство" частину 4 ст. 185 КК України після слів "у великих розмірах" доповнено словами "чи в умовах воєнного або надзвичайного стану".

Відповідно до ст. 1 ЗУ " Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Крім того, Верховний Суд висловився, щодо призначення покарань за злочини в умовах воєнного стану, так, у п. 11 ч. 1 ст. 67 КК Украі?ни закріплено, що вчинення злочину з використанням умов воєнного стану є обставиною, яка обтяжує покарання. Вказує, що винна особа з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення використовує наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану.

Так, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, який, на момент вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, не скасований.

Тому колегія суддів вважає, що дії обвинувачених вірно кваліфіковано саме за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 щодо того, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не домовлялись між собою вчиняти кримінальне правопорушення спростовується зібраними та належним чином дослідженими судом першої інстанції доказами, а саме відеозаписом обставин та обстановки події, а також іншими зазначеними у вироку доказами.

Крім того, посилання захисника на те, що в судовому засіданні не був допитаний потерпілий, який писав заяву про злочин, колегія суддів зазначає, що в матеріалах провадження міститься заява Начальника відділу охорони ТОВ "СІЛЬПО-ФУД" ОСОБА_16 , в якій він просив провести судовий розгляд без його участі, а тому даний довід не береться судом до уваги.

Інші доводи апеляційної скарги сторони захисту не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не є визначними для скасування вироку суду.

Місцевий суд у ході розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , ретельно перевірив та дослідив матеріали провадження, а також належним чином обґрунтував рішення з наведенням докладних мотивів. Отже, вирок суду відповідає вимогам ст. 374 КПК України.

Призначене ОСОБА_6 та ОСОБА_8 судом першої інстанції покарання, з яким згодна колегія суддів, відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

При цьому, призначене ОСОБА_6 та ОСОБА_8 судом першої інстанції покарання, цілком відповідає меті та загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. ст. 50, 65 КПК України.

Так, враховуючи викладене, оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не встановлено, а призначене покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особам засуджених, апеляційні скарги обвинуваченого та адвокатів необхідно залишити без задоволення, а вирок місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 403, 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, ч. 1 ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 11 січня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9 , яка діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4