Справа № 991/3550/23
Провадження 1-кс/991/3569/23
У Х В А Л А

26 квітня 2023 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

детектива - ОСОБА_3 ,

представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000431,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

1.На розгляд слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання прокурора.

2.За змістом клопотання прокурор, з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт на майно, що було вилучено під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон HUAWEI Honor 7Х, ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 ;

- ноутбук Lenovo V130-14 ІКВ, модель 81 НQ, s/n MP1DX7AN із зарядним пристроєм.

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження

3.Детектив у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, за його дорученням.

4.Представник особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що власник майна добровільно надав телефон з подоланням системи логічного захисту, а тому у детектива була можливість скопіювати інформацію. Водночас ОСОБА_6 також не здійснювались перешкоди щодо копіювання інформації, яка міститься на ноутбуці, а тому відсутня потреба в накладенні арешту на зазначене майно. Окрім того, з дня проведення обшуку пройшло достатньо часу для копіювання всієї інформації.

ІІІ. Положення закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали

5.У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

6.Статтею 132 КПК встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

7.Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

8.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

9.Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 1, 2 ст. 170 КПК).

10.У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК (ч. 3 ст. 170 КПК).

11.Арешт може бути накладений у встановленому КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

12.Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 10, 11 ст. 170 КПК).

13.Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

14.При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

15.У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

16.У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб (1, 2, 4, 5 ст. 173 КПК).

17.Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК).

ІV. Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

18.Заслухавши доводи детектива та дослідивши надані документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

19.З огляду на законодавчі вимоги до ухвалення відповідного рішення, далі слідчий суддя наведе обставини та надасть оцінку питанням, які потребують розв`язання, у такому порядку: (1) щодо повноважень слідчого судді на розгляд клопотання; (2) щодо обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (3) щодо наявності підстав для арешту майна з метою збереження речових доказів; (4) щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та виправданості потреб досудового розслідування у втручанні у права і свободи особи; (5) щодо існування ризиків; (6) щодо наслідків арешту майна; (7) щодо можливості виконання завдання, для виконання якого детектив звертається із клопотанням.

Щодо повноважень слідчого судді на розгляд клопотання

20.Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя встановив, що воно подане у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, віднесеного до підсудності Вищого антикорупційного суду, згідно із ст. 33-1, 216 КПК, а тому його розгляд належить до повноважень слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Щодо обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження

21.Згідно з доданими до клопотання прокурора матеріалами встановлено, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000431 за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 364 КК, за фактом вчинення злочинною організацією у складі керівників та службових осіб Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України і підпорядкованих їй структур, Пенсійного фонду, Міністерства соціальної політики України, Служби безпеки України, засновників та службових осіб приватних компаній, інших осіб, дій щодо заволодіння коштами в особливо великому розмірі, шляхом зловживання службовим становищем, під час проведення закупівель з розробки програмного забезпечення та закупівель комп`ютерного та серверного обладнання, а також програмного забезпечення як в Державній службі спеціального захисту інформації, так і в інших органах державної влади, що призвело до настання тяжких наслідків. Вказане підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 12-13).

22.Як вбачається зі змісту клопотання прокурора, у цьому кримінальному провадженні розслідуються факти зловживань службовим становищем службовими особами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі-ДССЗЗІ) впродовж 2021-2022 років, направлені на заволодіння бюджетними коштами в особливо великому розмірі під час проведення закупівель з розробки програмного забезпечення та закупівель комп`ютерного та серверного обладнання, зокрема:

- щодо створення та модернізації програмного забезпечення інформаційної системи (платформи) для побудови та ведення реєстрів (далі - ІС «Платформа») в ДП «Українські спеціальні системи» через ТОВ «Інсайд Солюшнс» на загальну суму понад 291 млн грн, з яких сума заволодіння коштами складала понад 59,5 млн грн;

- закупівлі у 2021 році спеціального обладнання для підсистем збору телеметрії інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Активні сенсори) в Державному центрі кіберзахисту ДССЗЗІ (далі-ДЦЗК) на загальну суму близько 34 млн грн, з яких сума заволодіння коштами склала близько 6,8 млн грн;

- закупівлі впродовж червня-липня 2021 року обладнання для підсистеми оперативного реагування на кіберінциденти (для резервного центру обробки даних, далі - Обладнання ЦОД 2) в ДЦКЗ на загальну суму понад 56 млн грн, з яких сума заволодіння коштами склала понад 16,8 млн грн;

- закупівлі у 2021 році спеціального обладнання для побудови Державної хмарної платформи сервісів кіберзахисту (далі - платформа сервісів Кіберзахисту) в ДЦКЗ на загальну суму 54 млн грн, з яких сума заволодіння коштами складала понад 21,4 млн грн;

- закупівлі у 2021 році для ДЦКЗ програмного забезпечення «Splunk» на загальну суму понад 5 млн грн, з яких сума заволодіння коштами склала близько 1,1 млн грн;

- закупівлі у 2021 році для Адміністрації ДССЗЗІ ноутбуків у кількості 80 шт. на загальну суму близько 3,9 млн грн, з яких сума заволодіння коштами склала близько 660 тис грн.

23.За версією сторони обвинувачення, протягом липня - серпня 2021 року службовими особами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державного підприємства «Українські спеціальні системи», Мінцифри та представників пов`язаних суб`єктів господарювання, організовано проведення закупівлі зазначеного програмного забезпечення, яке здійснювалося під грифом «таємно» без відкритих торгів, а також вчинено дії щодо забезпечення перемоги заздалегідь визначеного суб`єкта господарювання, а саме ТОВ «Інсайд Солюшнс». У зв`язку з обранням ТОВ «Інсайд Солюшнс» переможцем вказаних торгів, 28.09.2021 з останнім укладено договір № 12.758/21 про надання послуги щодо створення інформаційної системи «Програмна платформа для розгортання та супроводження державних електронних реєстрів» на загальну суму 124 974 374 грн. Зазначені кошти до кінця 2021 року були перераховані на рахунки ТОВ «Інсайд Солюшнс», внаслідок чого учасники злочинної організації отримали можливість розпоряджатися коштами, отриманими злочинним шляхом.

24.У подальшому, до кінця 2021 року, таким же способом, а саме через підконтрольні невстановлені на даний час юридичні особи, було організовано та проведено закупівлі в ДЦКЗ Активних сенсорів, обладнання ЦОД 2 та платформи сервісів Кіберзахисту, програмного забезпечення «Splunk».

25.Окрім того, у 2021 році організовано та проведено закупівлю ноутбуків для Адміністрації ДССЗЗІ у кількості 80 шт. загальною вартістю близько 3,9 млн грн, з яких сума заволодіння складала понад 660 тис грн.

26.Також, органом досудового розслідування встановлено, що одним із учасників вищезазначеної злочинної організації є також ОСОБА_6 , який був менеджером проектів у ТОВ «Інфосейф Інноваційні Технології» (з 14.02.2022 ТОВ «Селтавіт»), що входить до групи компаній, яка контролюється ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..

27.За версією органу досудового розслідування, згідно зібраних матеріалів, ОСОБА_6 разом зі ОСОБА_9 відповідав за успішну реалізацію проекту щодо створення інформаційної системи «Програмна платформа для розгортання та супроводження державних електронних реєстрів» (з боку ТОВ «Інсайд Солюшнс»).

28.На переконання слідчого судді, наведені фактичні дані та обставини свідчать про те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Щодо наявності підстав для арешту майна з метою збереження речових доказів

29.Правовою підставою для арешту зазначеного у клопотанні прокурора майна є п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК - арешт з метою збереження речових доказів.

30.Відповідно до протоколу обшуку від 20.04.2023 детективом проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено такі речі: мобільний телефон HUAWEI Honor 7Х, ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 ; ноутбук Lenovo V130-14 ІКВ, модель 81 НQ, s/n MP1DX7AN із зарядним пристроєм (а.с. 45-53).

31.У подальшому, 21.04.2023 вказані речі, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с. 30-40).

32.Як вбачається з протоколу обшуку, у вилученому мобільному телефоні HUAWEI Honor 7Х, який належить ОСОБА_6 міститься листування з контактом « ОСОБА_10 » ( ОСОБА_8 ймовірно причетний до вчинення кримінальних правопорушень). Під час огляду зазначеного листування були виявлені видалені файли, які можуть бути пов`язані з обставинами, що підлягають доказуванню, а також які детектив не зміг відкрити. Водночас виготовити повну копію оглянутого телефону на місці проведення обшуку було неможливо, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 відмовився надавати пароль доступу до налаштувань та входу.

33.Також, під час вказаного обшуку був віднайдений ноутбук Lenovo V130-14 ІКВ, в якому містилися файли, що мають значення для кримінального провадження, зокрема: файли від жовтня 2020 року на адресу Тендерного комітету Державного центру кіберзахисту ДССЗЗІ від ТОВ «Делл Україна» щодо можливості участі у тендері; файли від 14.12.2020 на адресу ДЦКЗ Держспецзв`язку від директора ТОВ «Інфосейф ІТ» ОСОБА_8 про наявність програмної продукції; лист-відповідь іноземного підприємства «І-АР-СІ» на лист ТОВ «Інфосейф ІТ» від 03.09.2020 про те, що ІП «І-АР-СІ» є постачальником продукції «Майкрософт». Вказане може свідчити про наявність на ноутбуці інших відомостей, які можуть бути використанні як докази фактів та обставин, що встановлюються у кримінальному провадженні.

34.У зв`язку з вказаними обставинами та враховуючи незначний проміжок часу, який пройшов з часу вилучення відповідних речей, слідчий суддя вважає, що наявну на них інформацію з об`єктивних причин неможливо було виявити, оглянути та скопіювати. Водночас для встановлення повного змісту такої інформації необхідно провести експертне дослідження.

35.З огляду на це, орган досудового розслідування має виправдану потребу у подальшому утриманні таких пристроїв для розкриття змісту інформації та відомостей, що у них можуть міститися, в тому числі й видалені, що може бути реалізовано шляхом проведення їхнього огляду за участю спеціаліста, застосування спеціального обладнання та/або програмного забезпечення та проведення експертного дослідження.

36.За таких обставин, існують підстави для накладення арешту на вилучене детективом майно з метою збереження речових доказів.

37.Враховуючи вищевикладені обставини, слідчий суддя відхиляє доводи адвоката ОСОБА_4 щодо недоцільності накладення арешту на мобільний телефон та ноутбук ОСОБА_6 .

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та виправданості потреб досудового розслідування у втручанні у права і свободи особи

38.Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

39.На переконання слідчого судді, на даному етапі досудового розслідування, накладення арешту на вилучене детективом майно, з метою збереження речового доказу, є необхідним для виконання вищенаведених завдань кримінального провадження щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення.

40.Такий арешт пов`язаний з втручанням у право особи на власність, що є складовою права на мирне володіння своїм майном (передбачене у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Водночас, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи, оскільки є необхідним і пропорційним до законної мети, що переслідується - нагальної суспільної потреби у розслідуванні корупційних кримінальних правопорушень.

41.Слідчий суддя дійшов висновку, що вказаний суспільний інтерес при врівноважуванні повинен отримати більшу вагу, тоді як інтерес особи, що полягає у можливості володіти своїм майном, має порівняно меншу вагу.

42.Окрім того, таке втручання стосуватиметься виключно конкретного майна, яке має важливе значення для досудового розслідування, що вказує на співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Щодо існування ризиків

43.Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя доходить висновку, що не накладення арешту на майно, вилучене в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_6 ,може призвести до вжиття ним заходів щодо його пошкодження, псування, знищення, перетворення з метою неможливості використання як речових доказів у кримінальному провадженні.

Щодо наслідків арешту майна

44.Дослідивши обставини вилучення майна, зазначеного у клопотанні прокурора, його доказове значення, зв`язок з особою володільця, слідчий суддя доходить висновку, що повернення вилученого майна його володільцю може призвести до втрати як цього майна так і наявної у ньому доказової інформації.

45.Беручи до уваги вищенаведені положення ч. 11 ст. 170 КПК, слідчий суддя цією ухвалою накладає заборону на відчуження, користування та розпорядження щодо: мобільного телефону HUAWEI Honor 7Х, ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 ; ноутбуку Lenovo V130-14 ІКВ, модель 81 НQ, s/n MP1DX7AN із зарядним пристроєм.

46.Внаслідок зазначеного володілець майна буде упродовж певного часу обмежений у своїх правомочностях, проте це є необхідним для виконання завдань кримінального провадження.

Щодо можливості виконання завдання, для виконання якого детектив звертається із клопотанням

47.Прокурор обґрунтовує необхідність арешту майна необхідністю збереження доказів для забезпечення розслідування кримінального правопорушення.

48.На переконання слідчого судді наведене узгоджується із завданнями кримінального провадження, передбаченими у ст. 2 КПК та існують обґрунтовані підстави вважати, що таке завдання може бути виконане, внаслідок збирання детективом достатніх доказів для повного та неупередженого розслідування.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 372 КПК,

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання начальника п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 - задовольнити.

2.Накласти арешт (з тимчасовим позбавленням власника (володільця) права на відчуження, розпорядження та користування) на речі, що належать ОСОБА_6 , та які були вилучені під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон HUAWEI Honor 7Х, ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 ;

- ноутбук Lenovo V130-14 ІКВ, модель 81 НQ, s/n MP1DX7AN із зарядним пристроєм.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1