Справа № 180/71/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене 14 грудня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000688 за яким

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка м.Чигирин Черкаської області, з неповною середньою освітою, не заміжня, не працююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:

12.03.2019 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 120 годин;

29.05.2019 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи засудженою вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12.03.2019 року у справі № 195/1938/18 до покарання у виді 120 годин громадських робіт, у період часу з 07.05.2019 року по 13.04.2020 року, умисно ухилялась від відбування покарання.

Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення, яке їй пред`явлено. Визнала себе винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і повідомила, що вона відпрацювала призначене їй за вироком суду покарання у виді 120 годин громадських робіт в КП «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади міста Марганця».

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просив закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ч.1 ст.49 КК України.

Заслухавши думку прокурора та обвинуваченої, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_3 , виходячи з такого.

За частиною 2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 та ст.106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_3 інкриміновано вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, а саме: умисне ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт у період часу з 07.05.2019 року по 13.04.2020 року.

Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України це є кримінальним проступком.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З огляду на наведені норми, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 закінчився трирічний строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Судом не встановлено обставин для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

ОСОБА_3 не заперечувала проти закриття кримінального провадження відносно неї по сроках.

Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України, є безумовним, і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`зком суду.

Відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Аналогічна позиція висвітлена у Постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 30.11.2022 року, за № 734/3220/17 .

Враховуючи те, що в матеріалах кримінального провадження та у прокурора відсутні дані щодо ухилення ОСОБА_3 від слідства та суду у даному кримінальному провадженні, відсутні дані щодо вчинення ОСОБА_3 у вказаний період нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що існують умови та підстави звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Отже, кримінальне провадження підлягає закриттю.

На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, керуючись ст.ст.314, 284 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000688 від 14.12.2019 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 Кримінального кодексу України, - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1