Справа № 346/1570/23
Провадження № 1-кп/346/436/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження за № 0000034 від 09.02.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні нікого немає, раніше не судимого, пенсіонера, депутатом не обирався, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.254 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив безгосподарське використання земель, що спричинило втрату їх родючості, виведення земель з сільськогосподарського обороту, порушення структури ґрунту, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 254 КК України. Кримінальний проступок вчинено при наступних обставинах. Так, обвинувачений ОСОБА_4 з 28 січня 1999 року до 18 жовтня 2005 року був користувачем та в період часу з 18.10.2005 року по 21.03.2006 року власником земельної ділянки із кадастровим номером :01:004:0093 та площею 0,0848 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (сільськогосподарського призначення), яка розташована біля домоволодіння в якому він проживає, за адресою: АДРЕСА_1 . У 2002 - 2003 році (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, в порушення вимог статті 14, частини 6 статті 41 Конституції України, пунктів «а», «б», «ґ» та «ж» частини 1 статті 91, статті 20, частини 1 статті 23, статтей 162-164, 168 Земельного кодексу України та статтей 35-37, 52 Закону України «Про охорону земель», умисно, без виготовлення документів на зміну цільового призначення вищенаведеної земельної ділянки у встановленому законом порядку, який передбачений частиною 3 статті 20 Земельного Кодексу України, достовірно знаючи про вищевказані законодавчі вимоги, обов`язки та обмеження використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, за допомогою спеціальної техніки та послуг невстановлених досудовим розслідуванням осіб, умисно, протиправно вчинив безгосподарське використання земель сільськогосподарського призначення, що виразилось у знятті на вказаній вище земельній ділянці ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, а також влаштуванні на ній штучної водойми (ставка) загальною площею орієнтовно 0,03 га. Таке використання обвинуваченим ОСОБА_4 вищевказаної земельної ділянки призвело до зміни рельєфу місцевості та спричинило: втрату її родючості, що виразилось у втраті гумусу на вищевказаній площі, тобто здатності земельної ділянки задовольняти потреби рослин в елементах живлення, воді, повітрі і теплі в достатніх кількостях для їх нормального розвитку, а вирощування сільськогосподарських культур на ній є нерентабельним; виведення її з сільськогосподарського обороту, що полягає у припиненні та неможливості подальшого використання зазначеної земельної ділянки за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, назавжди, тобто неможливості вирощування на ній сільськогосподарських культур; порушення структури ґрунту, що виразилось у втраті його фізичних, хімічних, біологічних та економічних властивостей, а також природного рослинного покриву, зміні його механічного та технічного складу.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд закрити кримінальне провадження, у зв`язку зі закінченням строків давності, про що подав письмове клопотання, про закриття кримінального провадження. Захисник, адвокат ОСОБА_5 , подав до суду клопотання, яке підтримав у судовому засіданні та просив суд закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , та просив звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності. Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо клопотання про закриття кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , та не заперечив щодо звільнення обвинуваченого на підставі ст. 49 КК України, та закриття кримінального провадження.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, та кримінальне провадження слід закрити, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У відповідності до п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі. Згідно з правилами ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.254 КК України, відноситься відповідно до критеріїв класифікації, вказаних в ст.12 цього Кодексу, до кримінального проступку, санкція за який передбачає штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до двох років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого. Таким чином, у зв`язку з тим, що з дня вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 254 КК України, минуло більше трьох років, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, а тому клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 , підлягають до задоволення. Згідно з п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Тому обвинуваченого можливо звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, в зв`язку з чим дане кримінальне провадження підлягає закриттю. Таким чином, у судовому засіданні встановлені законні підстави, передбачені ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст. 286, 288 КПК України, для закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності. Керуючись ст.ст.284-288 КПК України, на підставі ст. 49 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , та клопотання захисника, адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 254 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя: ОСОБА_1