ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 675/918/23

Провадження № 11-кп/4820/566/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника ДУ «ЗВК №58» ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференцзв`язку матеріали клопотання виконувача обов`язки начальника ДУ «Замкова виправна колонія №58» про умовно-дострокове звільнення засудженого, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 липня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 засуджений за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13 травня 2019 року за ч.1 ст.125, ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.1 ст.70, ст.71, ст.72 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців 10 днів позбавлення волі.

Раніше неодноразово судимий.

Початок строку: 20 лютого 2019 року.

Кінець строку: 30 серпня 2024 року.

Адміністрація ДУ «Замкова виправна колонія №58» подала клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , оскільки він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 липня 2023 року у задоволенні клопотання виконувача обов`язки начальника ДУ «Замкова виправна колонія №58» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 відмовлено.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 липня 2023 року.

Уважав, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та передчасним.

Так, адміністрація державної установи подала клопотання про умовно-дострокове звільнення після повного та всебічного вивчення даних про нього.

Окрім того, за час його перебування в установі адміністрація надала можливість вчитися, здобути нові професії, а також працевлаштуватися і погасити борг за виконавчим листом.

На його думку, висновок прокурора щодо ступеня виправлення його як засудженого, не є об`єктивним та законним.

Прокурор не володіє інформацією щодо працевлаштування засуджених та за що вони заохочуються.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; засудженого ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; заперечення прокурора ОСОБА_5 проти поданої апеляційної скарги; думку представника ДУ «Замкова виправна колонія №58» ОСОБА_6 , який посилався на розсуд суду; перевіривши матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71 і 72 цього Кодексу.

Згідно усталеної судової практики у справах проумовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

За змістом ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Так, висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Установлено, що ОСОБА_7 засуджено за вчинення, зокрема, умисних тяжких злочинів (ст. 187 ч.1, ст.15 ч.3, ст.186 ч.2 КК України).

За вказані діяння засудженому призначено покарання у виді 5 років 6 місяців 10 днів позбавлення волі, з яких він відбув на час розгляду клопотання у суді більше 4 років 4 місяців.

Отже, ОСОБА_7 відбув визначений законом термін (3/4 строку покарання), після якого може ставитись питання про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України.

За змістом характеристики начальника відділення соціально-психологічної служби від 25 травня 2023 року, погодженої із заступником начальника Державної установи «Замкова виправна колонія №58» із соціально-виховної та психологічної роботи, ОСОБА_7 працевлаштований днювальним у житловій зоні установи, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин із персоналом установи, у взаємовідносинах із іншими засудженими неконфліктний, має 2 заохочення, спальне місце утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, до виконання передбачених вимог персоналу установи ставиться сумлінно, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, бере участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення».

Згідно з довідкою Державної установи «Замкова виправна колонія №58» від 25 травня 2023 року № 169-В ОСОБА_7 був працевлаштований із вересня 2020 року по травень 2023 року в будівельній бригаді та днювальним, загалом заробітна плата засудженого за період з листопада 2021 року по квітень 2023 року становила 93 906 грн 85 коп та засуджений повністю погасив борг по виконавчому листу про стягнення з нього коштів на користь держави.

Також під час відбування покарання у вказаній установі ОСОБА_7 здобув професії токар, фрезерувальник та верстатних деревообробних верстатів, що підтверджується відповідними свідоцтвами про присвоєння робітничих кваліфікацій.

ОСОБА_7 відбуває покарання у Державній установі «Замкова виправна колонія № 58» з 12 грудня 2019 року.

Із 25 лютого 2019 року він утримувався у Державній установі «Вінницька установа виконання покарань №1», де після ухвалення вироку Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13 травня 2019 року допустив два випадки порушення вимог режиму утримання, за що двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності до стягнень у виді догани, заохочень не мав.

Вищевказані стягнення хоч і є погашеними, проте висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, зокрема, й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчинених злочинів і особу засудженого в цілому.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а те, що засуджений довів своє виправлення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що незважаючи на те, що засуджений ОСОБА_7 відбув встановлену законом частину строку покарання, матеріали не містять відомостей про те, яким чином засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

Дослідивши дані, що характеризують особу засудженого, місцевий суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_7 не довів своє виправлення, а лише став на шлях виправлення.

09 грудня 2021 року комісією установи з питань розгляду матеріалів щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, переведення засуджених та встановлення адміністративного нагляду відмовлено ОСОБА_7 у застосуванні ст.101 КВК України як такому, що не стає на шлях виправлення, а 10 листопада 2022 року вказаною комісією відмовлено в направленні матеріалів у суд щодо заміни останньому невідбутої частини покарання більш м`яким як такому, що не стає на шлях виправлення.

Підставою для прийняття рішень щодо відмови в застосуванні вказаних пільг було те, що ОСОБА_7 не заслуговує на переведення із звичайних жилих приміщень колонії максимального рівня безпеки у колонію середнього рівня безпеки та на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Таким чином, судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 протягом більшої частини періоду часу до настання строку передбаченої законом пільги у виді умовно-дострокового звільнення характеризувався посередньо, двічі заохочувався, два ризи допустив порушення режиму утримання, за що двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності, тобто його поведінка не була сумлінною.

Тільки протягом останнього періоду часу засуджений характеризується виключно позитивно.

Останні покращення у поведінці засудженого свідчать про те, що він стає на шлях виправлення, однак не доводять повного досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Крім того, враховано, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, неодноразово звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково, однак належних висновків для себе не робив та продовжував свою протиправну діяльність.

Отже, при розгляді подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання, місцевий суд належно оцінив усі обставини справи та дійшов правильного висновку про необхідність відмови в його задоволенні, з чим погоджується і колегія суддів.

Що стосується доводів засудженого про неналежне врахування судом першої інстанції даних про його особу, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки суд першої інстанції належним чином врахував всі дані та обґрунтував відмову у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення.

Колегія суддів вважає, що сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці, задовільного реагування на заходи виховного впливу та добровільне виконання робіт в установі не може служити безумовною підставою для застосування до засудженого положень ст.81 КК України.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що за викладених обставин подання установи є передчасним, висновки суду першої інстанції є вмотивованими, тому на даний час достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання та скасування оскаржуваної ухвали не вбачає.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 липня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання виконувача обов`язки начальника ДУ «Замкова виправна колонія №58» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3