ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2431/23 Справа № 242/1844/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м.Кривий Ріг

13.09.2023р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в режимі у відеоконференції апеляційну скаргу заступника керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 06.04.2023р., якою до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Темирівка Гуляйпольського р-ну Запорізької області, який зареєстрований в м. Українськ Донецької області

застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом

за участю прокурора ОСОБА_8

захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_9

законного представника особи

до якої застосовано примусові

заходи медичного характеру (в режимі ВКЗ) ОСОБА_10

особи, до якої застосовано примусові

заходи медичного характеру (в режимі ВКЗ) ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою до ОСОБА_7 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Із ухвалою суду першої інстанції не погодилась прокурор, подала апеляційну скаргу, в якій:

- вважає оскаржувану ухвалу незаконною та такою, що підлягає зміні на підставі ст.ст. 409, 411, 413 КПК України через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;

- наголошує, що суб`єктом кримінального правопорушення відповідно до ст. 18 КК України є фізична осудна особа, та саме осудність є підставою вини та кримінальної відповідальності, тобто усвідомленням значення своїх дій та керування ними, проте неосудна особа такої здатності позбавлена;

- вказує, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 17 від 10.01.2023р. у ОСОБА_7 у період інкримінованих діянь по теперішній час виявлене хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості зі значним порушенням емоції та поведінки, та він за своїм психічним станом під час інкримінованих йому діянь не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними;

- вважає, що суспільно небезпечні діяння ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115 та ч.4 ст. 185 КК України зі злочинним умислом, умисно, з корисливих мотивів не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження;

- прохає виключити з мотивувальної частини ухвали посилання суду на вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння «із злочинним умислом», «з метою» та «з корисливих мотивів».

Заслухавши доповідь судді доповідача, прокурора, який підтримав апеляційне скаргу, захисника, законного представника та особу, до якої застосовано примусові заходи медичного характеру, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції дійшов висновку по її задоволення за таких підстав.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції розглянуто клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000320 від 07.12.2022р. за ознаками суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України, щодо ОСОБА_7 .

Відповідно до поданого клопотання ОСОБА_7 підозрювався в тому, що 05.12.2022р. приблизно о 18:00год. прийшов в гості до своєї знайомої ОСОБА_11 , яка мешкає АДРЕСА_1 та розташувавшись у кухонній кімнаті удвох почали вживати спритні напої. Через деякий час спиртне закінчилось, ОСОБА_11 пройшла в зальну кімнату, де лягла відпочивати на диван, а ОСОБА_7 залишився в кухонній кімнаті, у цей час ОСОБА_11 почала виказувати своє незадоволення з приводу того, що ОСОБА_7 постійно приходить до неї вживати спиртне і поїсти за її рахунок. На цьому ґрунті між ними відбувся словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство, тобто на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 . В цей же день, тобто 05.12.2022 року приблизно о 20 годині ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, взяв зі столу в кухонній кімнаті ніж, з яким направився в зальну кімнату вказаної квартири, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою вбивства потерпілої ОСОБА_11 через конфлікт, утримуючи кухонний ніж в правій руці, цілеспрямовано завдав потерпілій, яка у той час лежала на дивані, клинком ножа не менш одинадцяти ударів у життєвоважливу частину тіла - шию, спричинивши тим самим потерплій смертельне ножове поранення, а саме ушкодження зовнішньої сонної артерії, від якого потерпіла втратила свідомість та перестала подавати будь-які ознаки життя, та від отриманих тяжких травм, несумісних із життям, померла на місці. А ОСОБА_7 , в свою чергу, побачивши те, що потерпіла не подає ознак життя, та розуміючи, що він в повному обсязі реалізував свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство потерпілої, самостійно припинив свої злочинні дії, кинув ніж у ванній кімнаті та з місця вчинення суспільно-небезпечного діяння зник. В результаті злочинних дій ОСОБА_7 потерпілій були спричинені тілесні ушкодження у вигляді різаної рани правої бокової поверхні шиї з ушкодженням зовнішньої сонної артерії, дев`яті поверхневих сліпих підшкірних колото-різаних ран шиї, а також непроникаючої підшкірної сліпої колото-різаної рани живота праворуч. Різана рана правої бокової поверхні шиї з ушкодженням зовнішньої сонної артерії (перша з описаних ран) має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Інші виявлені на трупі тілесні ушкодження (всі колото-різані рани) мають ознаки не більш, ніж легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, та в прямому причинному зв`язку з причиною смерті не знаходяться. Причиною смерті потерпілої стала відкрита різана рана шиї з ушкодженням правої зовнішньої сонної артерії, що ускладнилась гострою крововтратою.

Крім того, діючи в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022р. Указом Президента України № 64/2022, який було продовжено до теперішнього часу, після вчинення вбивства потерпілої, перебував за місцем свого мешкання в АДРЕСА_2 , у той же час, у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме обігрівача ТМ «VIOLETT GERMANY» моделі «HQ1205S», який він 05.12.2022р. побачив у квартирі потерпілої, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме обігрівача ТМ «VIOLETT GERMANY» моделі «HQ1205S», ОСОБА_7 направився за адресою мешкання потерпілої, де через вхідні двері квартири, які він залишив відчинені після вбивства потерпілої, зайшов до квартири, таким чином проник до житла. Перебуваючи в приміщенні вищевказаної квартири, ОСОБА_7 впевнившись, що поряд нікого не має, з зальної кімнати, таємно, умисно, з корисливою метою, в умовах воєнного стану, викрав обігрівач ТМ «VIOLETT GERMANY» моделі «HQ1205S», вартістю 1181 грн. 25 копійок, що належить сину померлої ОСОБА_11 ОСОБА_12 , який на час вчинення правопорушення був відсутній за місцем свого мешкання, так як проходив військову службу в Збройних силах України. Після чого ОСОБА_7 з викраденим з місця вчинення суспільно-небезпечного діяння зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. В результаті крадіжки потерпілому ОСОБА_12 заподіяний матеріальний збиток у розмірі вартості викраденого майна на загальну суму 1181грн.25коп.

Вказані вище дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками суспільно небезпечних діянь за ч. 1 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, та за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 17 від 10.01.2023р. ОСОБА_7 у період інкримінованих йому діянь виявляв і в теперішній час виявляє хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості зі значними порушеннями емоцій та поведінки. За своїм психічним станом в період, до якого відносяться інкриміновані йому діяння, він не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Ухвала суду оскаржена прокурором в частині зазначення судом щодо неосудного ОСОБА_7 ознак вчинення кримінального правопорушення, які характерні для осудної особи, фактичні обставини справи, кваліфікація вчиненого суспільно небезпечного діяння, та застосовані заходи медичного характеру із суворим наглядом в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому ухвала відповідно до вимог ст. 404 КПК України переглядається в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що кримінальним правопорушенням, відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне діяння (дія або бездіяльність) вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

Таким чином, осудність є однією з загальних ознак суб`єкта злочину, юридичною підставою вини та кримінальної відповідальності. Виходячи з передбачених ст. 19 КК України критеріїв відповідний стан особи характеризується здатністю усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Неосудна особа позбавлена такої здатності унаслідок хронічного психічного захворювання тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Особа, що вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 під час вчинення суспільно - небезпечних діянь перебував у стані неосудності, що підтверджується висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 17 від 10.01.2023р. яким встановлено, що у період інкримінованих йому діянь виявляв і в теперішній час він виявляє хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості зі значними порушеннями емоцій та поведінки. За своїм психічним станом в період, до якого відносяться інкриміновані йому діяння, він не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Зазначені обставини суб`єкту та суб`єктивної сторони злочину, вчиненого ОСОБА_7 , які в розумінні ст. 24 КК України виключають в його діях умисел, мотив та мету, були встановлені судом під час судового розгляду провадження.

Суд апеляційної інстанції суддів вважає, що за таких обставин, висновки суду про психічне ставлення неосудної особи до вчиненого злочину не відповідають кримінальному закону та свідчать про його неправильне застосування. Відповідно до цього, посилання суду в мотивувальній частині ухвали на спрямованість умислу, мотиву та мету дій ОСОБА_7 підлягають виключенню.

Враховуючи викладене вище, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню у повному обсязі, а ухвала суду першої інстанції зміні з виключенням з з мотивувальної частини ухвали посилання суду на вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння «із злочинним умислом», «з метою» та «з корисливих мотивів».

Враховуючи викладене вище, та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу заступника керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 06.04.2023р., якою до ОСОБА_7 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом - задовольнити.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 06.04.2023р., якою ОСОБА_7 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали посилання суду на вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння «із злочинним умислом», «з метою» та «з корисливих мотивів»

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Судді