15.09.2023 Справа № 363/3816/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши в м. Вишгороді у підготовчому судовому засіданні угоду про примирення від 14 липня 2023 року в кримінальному провадженні № 0000695 від 12.04.2023 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Приход Новоград-Волинського району Житомирської області, не одруженого, не судимого, який на обліку в лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого за ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У період часу з 10 травня 2022 року по 26 червня 2023 року, ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї цивільної дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він разом проживає протягом останніх сімнадцяти років в одному помешканні, що призвело до моральних страждань останньої та негативно впливає на її психологічне здоров?я, погіршило якість життя, і наповнило його стресогенними факторами у життєво-значущих сферах життєдіяльності та душевними переживаннями у вигляді тривоги, страхів, емоційного напруження.

Так, 10 травня 2022 року близько 10 години 00 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, та будучи у стані алкогольного сп?яніння, вчинив відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_5 насильство в сім?ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та погроз фізичним насильством у бік останньої, внаслідок чого, ОСОБА_4 завдав шкоди психологічному здоров?ю ОСОБА_5 , яка призвела до психологічних страждань і погіршило якість життя ОСОБА_5 .

За вказані дії Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 5 липня 2022 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУПАП, та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Крім того, 26 серпня 2022 року, близько 00 години 10 хвилини, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на повторне заподіяння психологічного страждання, та будучи у стані алкогольного сп?яніння, вчинив відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_5 насильство в сім?ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та погроз фізичним насильством у бік потерпілої, внаслідок чого, ОСОБА_4 завдав шкоди психологічному здоров?ю ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних страждань і погіршило якість життя ОСОБА_5 .

За вказані дії 06 жовтня 2022 року Вишгородським районним судом Київської області ОСОБА_4 визнано винуватим у повторному вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення домашного насильства особою та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Крім того, 04 березня 2023 року ОСОБА_4 в денну пору доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, та будучи у стані алкогольного сп?яніння, вчинив відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_5 насильство в сім?ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та погроз фізичним насильством у бік останньої, внаслідок чого, ОСОБА_4 завдав шкоди психологічному здоров?ю ОСОБА_5 , яка призвела до її психологічних страждань і погіршило якість життя ОСОБА_5 .

За вказані дії 15.03.2023 Вишгородським районним судом Київської області ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Продовжуючи систематично вчиняти домашнє насильство, ОСОБА_4 23.06.2023 о 01 годині 57 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання - АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин вчинив відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_5 насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та погроз фізичним насильством у бік останньої.

Того ж дня, о 05 годині 27 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання - АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин знову відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_5 вчинив насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та погроз фізичним насильством у бік останньої.

Систематичні протиправні дії ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-психологічної експертизи,призвели до психологічних страждань останньої, викликали формування та фіксацію негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за безпеку свою та дітей, що супроводжується істотним погіршенням її соціального функціонування та суттєвим зниженням якості життя, тим самим ОСОБА_4 вчинив систематичне психологічне насильство, яке виражене в словесних образах та словесних погрозах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні.

14 липня 2023 року між потерпілою та обвинуваченим укладено угоду про примирення, згідно якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення та щиро розкаявся. Потерпіла зазначила, що не має до ОСОБА_4 жодних претензій.

Сторони визначили призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин.

За змістом угоди обвинувачений та потерпіла усвідомлюють і розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди для її сторін є:

- обмеження прав, обвинуваченого та потерпілої на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України;

- відмова підозрюваного від здійснення прав, передбачених абзацами ч. 5 ст.474 КПК України.

ОСОБА_4 усвідомлює, що у разі невиконання ним угоди про примирення, прокурор відповідно до ст. 476 КПК України упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності має право звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та здійснення судового розгляду у межах кримінального провадження в загальному порядку, а також усвідомлює, що умисне невиконання даної угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , цілком розуміючи свої процесуальні права, наслідки укладання та затвердження цієї угоди, а також характер висунутого обвинувачення, погоджуючись з його кваліфікуючими ознаками та визнаючи вину, підтримав умови вказаної угоди і просив про її затвердження. Підтвердив суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , цілком розуміючи свої процесуальні права, наслідки укладання та затвердження цієї угоди, а також характер висунутого обвинувачення, погоджуючись з його кваліфікуючими ознаками, також підтвердила суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просила суд затвердити угоду про примирення, призначити узгоджену в ній міру покарання. Підтвердила, що не має до обвинуваченого жодних претензій.

У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, та погіршенні якості життя потерпілої особи.

Суд при затвердженні погодженої міри покарання ОСОБА_4 враховує характер та ступінь вчиненого ним кримінального правопорушення, те, що він щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, що згідно ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання, раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, за місцем фактичного проживання характеризується негативно, відтак суд приходить до висновку, визначене в угоді покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Отже, судом встановлено, що угода про примирення від 14 липня 2023 року укладена між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, укладання угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє, свої права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення укладеної між потерпілою та обвинуваченим, та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд не застосовує.

Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374, 468-476 КПК України,

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення укладену 14 липня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000695 від 12.04.2023 року - затвердити.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і за цим законом призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1