Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

07 вересня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 21 серпня 2023 року про задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000319 від 19.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.246, ч.1 ст.240-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 21 серпня 2023 року задоволено клопотання прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_8 та накладено арешт з позбавленням права володіння, користування та розпорядження на тимчасово вилучене у ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 майно, а саме :

- 7 колод деревини породи сосна діаметрами: 1-22 см., 2-18 см., 3-16 см., 4-17 см., 5-18 см., 6-20 см., 7-19 см., довжиною 6 м. кожна, а також 1 колода деревини породи сосна діаметром 14 см. довжиною 4,5 м.;

- 29 колод деревини породи сосна довжиною по 4 м. кожна, діаметрами: 1-21 см., 2-22 см., 3-23 см., 4-23 см., 5-30 см., 6-20 см., 7-28 см., 8-20 см., 9-26 см., 10-36 см., 11-26 см., 12-38 см., 13-27 см., 14-28 см., 15-30 см., 16-36 см., 17-26 см., 18-23 см., 19-32 см., 20-30 см., 21-23 см., 22-24 см., 23-17 см., 24-23 см., 25-33 см., 26-26 см., 27-22 см., 28-18 см., 29-23 см.;

- 18 колод деревини породи сосна довжиною по 6 м. кожна, діаметрами: 1-34 см., 2-16 см., 3-20 см., 4-24 см., 5-21 см., 6-28 см., 7-31 см., 8-27 см., 9-17 см., 10-30 см., 11-39 см., 12-32 см., 13-34 см., 14-35 см., 15-32 см., 16-31 см., 17-34 см., 18-34 см.;

- 2 колоди деревини породи сосна довжиною 4,5 м., діаметром: 1-19 см., 2-14 см.;

- 13 колод деревини породи сосна довжиною по 4,5 м, діаметрами: 1-20 см., 2-18 см., 3-14 см., 4-13 см., 5-20 см., 6-16 см., 7-18 см., 8-17 см., 9-20 см., 10-15 см., 11-18 см., 12-18 см., 13-19 см.;

- 52 колоди деревини породи сосна діаметром: 1-25 см., 2-18 см., 3-28 см., 4-20 см., 5-23 см., 6-19 см., 7-26 см., 8-20 см., 9-20 см., 10-24 см., 11-18 см., 12-22 см., 13-22 см., 14-29 см., 15-17 см., 16-16 см., 17-16 см., 18-20 см., 19-21 см., 20-23 см., 21-17 см., 22-27 см., 23-20 см., 24-20 см., 25-14 см., 26-17 см., 27-17 см., 28-17 см., 29-18 см., 30-16 см., 31-15 см., 32-19 см., 33-20 см., 34-22 см., 35-16 см., 36-18 см., 37-26 см., 38-16 см., 39-22 см., 40-26 см., 41-23 см., 42-20 см., 43-18 см., 44-22 см., 45-24 см., 46-18 см., 47-32 см., 48-25 см., 49-15 см., 50-18 см., 51-19 см., 52-18 см.;

- 14 колод деревини породи сосна, діаметрами: 1-15 см., 2-18 см., 3-20 см., 4-18 см., 5-24 см., 6-18 см., 7-16 см., 8-38 см., 9-34 см., 10-27 см., 11-37 см., 12-32 см., 13-19 см., 14-27 см.;

- Копії ТТН (ліс) на 12 арк., поміщені до спец пакету НПУ №SUD 2084048;

- 12 зрізів з комлевих частин деревини породи сосна з наступними діаметрами: 1-45 см., 2-40 см., 3-42 см., 4-33 см., 5-50 см., 6-50 см., 7-37 см., 8-42 см., 9-40 см., 10-55 см., 11-49 см., 12-45 см..

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст.370 КПК України, є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та такою, що винесена з порушенням норм матеріального, кримінального процесуального права та практики Європейського суду з прав людини. Вказує, що з витягу з ЄРДР від 19.07.2022 року вбачається, що 19.07.2022 року з ДП «Клесівське ЛГ» надійшли матеріали по факту скоєння незаконної порубки дерев породи сосна в кількості 5 штук невідомими особами, тому 135 колод породи сосна не можуть бути речовими доказами. Звертає увагу суду, що відповідно до клопотання прокурора, комлеві зрізи були зроблені з 12 колод, довжина яких в не вказана, а в ОСОБА_6 вилучалися дерева двох діаметрів 4-33 см., довжиною 4 м. та 7-37см., довжина яких не зазначена. Наголошує, що накладення арешту на вилучену у приватного підприємця деревину, придбану ним законним шляхом, паралізує роботу підприємця, зупинить виробництво, призведе до звільнення вільнонайманих осіб, а також через вплив природних умов лісоподукція буде не придатна до використання. Зазначає, що слідча суддя не взяла до уваги і те, що працівниками поліції у ОСОБА_6 було вилучено 517 бирок на деревину.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_7 та власника майна ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який не заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя зазначених приписів кримінального процесуального закону не дотримався.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Сарненського РВП ГУ Національної поліції в Рівненської області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000319 від 19.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.246, ч.1 ст.240-1 КК України за фактом скоєння незаконної порубки деревини породи сосна в кількості 5 штук в ніч на 16.07.2022 року в кварталі №17, виділ №24 Ясногірського лісництва, невідомими особами.

09.08.2023 на підставі ухвали слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 19.07.2023 року було проведено обшук земельної ділянки, фактичним користувачем якої являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою, АДРЕСА_1 з кадастровим номером земельної ділянки :06:003:0017. В ході обшуку було виявлено та вилучено деревину та копії ТТН, які згідно постанови слідчого від 10.07.2023 року визнані речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 21 серпня 2023 року задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на зазначене вище майно з огляду на те, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, тобто наявності правової підстави, передбаченої ч.3 ст.170 КПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Разом з тим, як вбачається з наданих матеріалів, сторона обвинувачення, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст.132 КПК України, не надала достатніх і належних доказів тих обставин, на які послалась у клопотанні, а слідчий суддя в свою чергу, у відповідності до ст.94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Тому колегія суддів вважає, що вказане у клопотанні майно не відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки органом досудового слідства не надано і в клопотанні не обґрунтовано належними та допустимими доказами, що дані колоди дерев є причетними до скоєння злочину.

Під час апеляційного розгляду та в апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 зазначив, що ОСОБА_6 здійснює підприємницьку діяльність, яка пов`язана з переробкою лісопродукції, у визначений законом спосіб, має всі документи, які підтверджують законність походження деревини, її обробку та транспортування, які були подані суду першої інстанції. Накладений арешт на майно заблокував роботу підприємства, оскільки ОСОБА_6 не має змоги сплачувати податки та оплачувати роботу працівників, яких доведеться звільнити.

ОСОБА_6 наголосив, що він неодноразово приймав участь в аукціонах з продажу деревини, офіційно купував її у великих розмірах, що підтверджується договорами купівлі-продажу та товарно-транспортними накладними, також вказав, що працює з фірмою, яка ремонтує бокси для ЗСУ. Просив повернути йому арештоване майно, оскільки незабаром через вплив природних умов лісопродукція стане не придатна для використання.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що на час розгляду клопотання про накладення арешту на деревину підстава була обґрунтована, оскільки колоди дерев могли зберегти сліди вчинення кримінального правопорушення. Однак на момент розгляду апеляційної скарги прокурор не зміг довести актуальність продовження обмеження підприємницької діяльності ОСОБА_6 та не підтвердив доводи, викладені в клопотанні. Також не надав апеляційному суду і доказів щодо недійсності документів, згідно яких була придбана деревина.

Із врахуванням наведених обставин колегія суддів вважає, що за п`ять дерев породи сосна, які були зрубані більше року тому, накладення арешту на понад сотню дерев, законність походження яких підтверджується матеріалами провадження, не відповідає вимогам розумності і співрозмірності обмеження права власності завданню кримінального провадження, а також наслідкам арешту майна для його власника.

Вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна, апеляційний суд, крім іншого, враховує усталену судову практику ЄСПЛ на предмет відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першої протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно суспільний інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави в право володіння особою майном у кримінальному провадженні, на думку колегії суддів, здійснено без урахування вимог кримінального процесуального закону, тобто без достатніх на те правових підстав, а тому таке втручання не є виправданим.

Постановляючи ухвалу про арешт, слідчий суддя не дотримався вимог ч.ч.2 4 ст.173 КПК України, не врахував реальну можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, при цьому залишено поза увагою і те, що слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірного володіння або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах власника майна.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000319 від 19.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.246, ч.1 ст.240-1 КК України, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 21 серпня 2023 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000319 від 19.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.246, ч.1 ст.240-1 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3