Справа № 289/1695/23
Номер провадження 1-кс/289/257/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2020 м. Радомишль

Слідчий суддя Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 , про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000157, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 діб.

Клопотання вмотивовано тим, що ОСОБА_6 разом з своєю співмешканкою ОСОБА_7 , з метою вчинення незаконних операцій з психотропною речовиною «амфетамін», в невстановлений день, час, місці, але не раніше 27 травня 2023 року, не маючи передбаченого законом дозволу, вирішили стати на шлях злочинної діяльності, пов`язаної з кримінальними правопорушеннями у сфері незаконного обігу психотропних речовин. У зв`язку із чим, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи умисно, за передньою змовою групою осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, з метою збуту психотропних речовин для особистого збагачення, за допомогою власних мобільних телефонів, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, у безкоштовному кросплатформеному месенджері «Telegram», зв`язалися з невстановленою слідством особою, з якою домовилися про зайняття спільним продажем психотропних речовин на території міста Радомишль Радомишльської ТГ Житомирського району Житомирської області, виконуючи роль кур`єрів. Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вступили у злочинну змову з невстановленою слідством особою з метою незаконного збуту психотропних речовин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на придбання, перевезення та зберігання з метою збуту психотропної речовини амфетамін, 07 серпня 2023 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , за невстановлених слідством обставин, у Богунському районі м. Житомир, незаконно придбали психотропну речовину амфетамін у великих розмірах, після чого перевезли її невстановленим на даному етапі слідства транспорті, до місця свого проживання, а саме до квартири АДРЕСА_1 .

08 серпня 2023 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , з метою подальшого збуту психотропної речовини амфетаміну, з допомогою електронних вагів, розфасували до 48 зіп-пакетів дози придбаної психотропної речовини, а решту придбаної психотропної речовини у великих розмірах не встигли розфасувати та незаконно зберігали всю зазначену психотропну речовину амфетамін з метою збуту до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції.

Так, 08 серпня 2023 року, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_1 , було виявлено 48 зіп-пакетів, у яких знаходилася фасована психотропна речовина «амфетамін» у великих розмірах, та зіп-пакети з нерозфасованою на дози психотропною речовиною «амфетамін», які ОСОБА_6 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 незаконно зберігали з метою збуту.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (із змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2010 року № 373, Постановою Кабінету Міністрів України від 05 лютого 2011 року № 4, Постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 2011 року № 796) (список 2 таблиці 2) Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів «АМФЕТАМІН» віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк понад шість років, вік підозрюваної ОСОБА_6 , стан здоров`я, дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування. Крім цього, варто звернути увагу, що ОСОБА_6 до моменту вчинення кримінального правопорушення не працевлаштований, вживає психотропні речовини, що збільшує ризик втечі від органів досудового розслідування та суду. Крім того, на даному етапі досудового розслідування не встановлено всіх обставин кримінального правопорушення, не встановлено місцезнаходження замовників організації місця виготовлення та вироблення наркотичних засобів, не встановлено та не вилучено всі речі, які мають значення для кримінального провадження, а перебуваючи на волі він зможе знищити або сховати вказані речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків зазначеного злочину, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Таким чином встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий внесене клопотання підтримав з підстав зазначених у ньому. Вважає що зазначені в клопотанні обставини, вказують на вчинення тяжкого кримінального правопорушення та дають підстави обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, він і в подальшому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Перебуваючи на волі ОСОБА_6 зможе знищити або сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків зазначених злочинів, вчинив умисні тяжкі злочини, та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор підтримав клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечили та вважають, що для застосування найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не має підстав. Також слідчим і прокурором не доведено наявність ризиків, які б давали підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначають, що підозрюваний проти фактичних обставин затримання не заперечує, співпрацює із слідством. Правова кваліфікація тяжкого злочину на даний час не підтверджена. ОСОБА_6 має на утриманні малолітню дитину та міцні соціальні зв`язки на підтвердження чого захисник заявила клопотання про допит в якості свідка рідної сестри підозрюваного - ОСОБА_8 . Просять обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що являється рідною сестрою підозрюваного ОСОБА_6 . По місцю його реєстрації в с.Краснобірка проживати не можливо за відсутності умов, а тому готова надати для проживання ОСОБА_6 кімнату в своїй квартирі та забезпечити його належну процесуальну поведінку. Просить застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту. ОСОБА_8 проживає в двокімнатній квартирі разом із чоловіком та дитиною п`яти років і чоловік на дав згоду на проживання брата. Щодо кримінально караних діянь брата їй нічого не відомо.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши думки учасників процесу, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що 15.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 внесені відомості за вищевикладеними фактами та розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

08.08.2023 під час проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_6 було виявлено 48 зіп-пакетів, у яких знаходилася фасована психотропна речовина «амфетамін» у великих розмірах, та зіп-пакети з нерозфасованою на дози психотропною речовиною «амфетамін». Також вилучено 60 000 грн. готівкою.

08.08.2023 о 17 год. 35 хв. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

09.08.2023 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що ризики передбачені ст. 177 КПК України прокурором в судовому засіданні доведені.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення, хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Водночас відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховує тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин у разі доведення його вини, особу підозрюваного та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що існують ризики передбачені п. п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 може ухилитись від покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування, знищувати, ховати або спотворювати речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також слідчий суддя враховує, що на даний час у справі проводяться першочергові слідчі дії, встановлюються особи причетні до даного кримінального правопорушення, зокрема і постачальники психотропної речовини, а тому перебуваючи на волі підозрюваний може перешкоджати встановленню істини у справі.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Матеріали провадження не містять даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

Вищенаведене дозволяє стверджувати, що заявлені в клопотанні та доведені в судовому засіданні ризики дають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого, погоджене прокурором про тримання під вартою підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує положення ст. 182 КПК України, а саме обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину, визначається у таких межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що застава у зазначених в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, а тому вважає за доцільне визначити заставу у межах 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст.ст. 178, 182, 183 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні №0000157, строком на 60 діб, а саме по 09 жовтня 2023 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі двісті п`ятдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 671 000 грн. (шістсот сімдесят одна тисяча гривень 00 копійок), яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок отримувача UA0000277, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26278626, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 3 моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатись за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває;

- заборонити спілкуватися зі свідками, іншими особами у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом.

У разі внесення застави підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 11.08.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1