Провадження № 1-кс/947/5062/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000031 від 13.01.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бритавка, Чечельницького району, Вінницької області, громадянина України, українця, не одруженого, з вищою освітою, який на момент ймовірного вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 народждення, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.10.2022 року ОСОБА_5 обіймаючи посаду інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП та перебуваючи у складі екіпажу велопатруля «Океан 8104» спільно із колегою знаходячись за адресою: м. Ізмаїл, проспект Незалежності, буд. 37 виявив транспортний засіб марки «Tayota Rav4», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , який порушив Правила дорожнього руху України, затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Під час розгляду справи про адміністративне порушення та спілкування з водієм ОСОБА_5 поводив себе зухвало та не етично. Так під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_9 почувши зухвале та не етичне спілкування по відношенню до ОСОБА_8 з боку ОСОБА_5 зробила зауваження останньому. ОСОБА_5 після почутого зауваження відносно свого спілкування, діючи всупереч вимогам ст. ст. 3, 19, 21, 27, 28, 29, 68 Конституції України, ст. ст.1, 3, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 2, 3, 6, 7, 18, 23 Закону України «Про Національну поліцію» та грубо порушуючи норми, передбачені ст. ст. 29, 30, 31, 36, 37, 42, 43, 44 вказаного Закону, нехтуючи покладеними на нього службовими обов`язками працівника правоохоронного органу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, без наявних на те законних підстав, при відсутності будь-якої загрози як своєму життю і здоров`ю, оточуючим, так і публічній безпеці та громадському порядку, умисно та з особистих мотивів, різко підійшовши зі спини до ОСОБА_9 , яка жодних протиправних дій та правопорушень не вчиняла, діючи умисно, виходячи за рамки наданих йому повноважень, безпричинно застосував відносно останньої фізичну силу та спеціальні прийоми боротьби заламавши ліву та праву руку останньої за спину, застосував відносно останньої спеціальні засоби «кайданки», одночасно піднявши руки до гори та утримував у такому положенні, завдаючи їй особливого фізичного болю і моральних страждань. В результаті вказаних умисних дій поліцейського потерпіла через сильний фізичний біль, що супроводжувалось дуже голосними криками потерпілої, мимоволі спорожнилась. ОСОБА_5 не звертаючи на це увагу та на те, що ОСОБА_9 від його противоправних дій стало зле, продовжував її утримувати у такому положенні до приїзду карети швидкої допомоги, яку викликали інші співробітники поліції, що прибули за викликом свідка.

В подальшому по приїзду карети швидкої ОСОБА_5 надав змогу лікарям оглянути ОСОБА_9 та надати медичну допомогу, після чого з потерпілої зняли кайданки.

В результаті вищевказаних незаконних умисних дій з боку інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця на передній поверхні правої руки в ділянці правої ліктьової ямки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

За вищевикладених обставин, 18.04.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365 КК України, за кваліфікуючими ознаками: перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що супроводжувались насильством, застосуванням спеціальних засобів, а також болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Оскільки ОСОБА_5 , на думку сторони обвинувачення, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також беручи до уваги неможливість запобігання вищезазначеним ризикам, шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, орган досудового розслідування звертається з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

2.Позиції учасників судового засідання.

Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що підозра, пред`явлена ОСОБА_5 , є необґрунтованою, ризики, викладені у клопотанні сторони обвинувачення недоведені. Захисник зазначив про наявність міцних соціальних зв`язків у підзахисного, оскільки ОСОБА_5 одружений, має на утриманні малолітню дитину, є єдиним працюючим членом сім`ї, фінансово підтримує батьків. Крім того, адвокат ОСОБА_4 зауважив, що підозрюваний позитивно характеризується за місцем роботи. Так, ОСОБА_5 на теперішній час займає посаду т.в.о. командира взводу № 2 роти № 5 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Одеській області ДПП НП України, тобто з моменту інкримінованих ОСОБА_5 дій, останнього було вже підвищено по службі, він має нагородні грамоти, подяки та дипломи, більше того, підзахисний приймав безпосередню участь у стримуванні агресії російської федерації.

На підставі вищевикладеного, захисник просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту або інший більш м`який запобіжний захід.

У судовому засіданні долучив письмові заперечення з додатками, які просив врахувати.

Підозрюваний підтримав захисника у повному обсязі.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Висновки слідчого судді.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також матеріали надані стороною захисту, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

18.04.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, а саме: заявою про кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 від 04.10.2022; рапортом старшого оперуповноваженого ВМЗК Одеського управління ДВБ НП України від 06.01.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 26.01.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_9 від 26.01.2023; висновок судово медичного експерта № 337 від 15.03.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 26.01.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 26.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 26.01.2023; висновок службового розслідування від 10.03.2023 та іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Долучені матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування є достатніми для висновку щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 , при цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри та відсутність в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, на даний час є непереконливими, оскільки вказані стороною захисту обставини мають бути перевірені лише в ході подальшого досудового розслідування.

4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявність мінімального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику у вигляді можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, на теперішній час підозра, пред`явлена ОСОБА_5 в тому числі ґрунтується на показаннях свідків та потрепілої. При цьому, у випадку подальшого направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_5 до суду, з великою вірогідністю можливо припускати допит таких осіб безпосередньо в судовому засіданні судом, позаяк суд не може обґрунтовувати свої судові рішення показаннями, отриманими на стадії досудового розслідування стороною обвинувачення (за винятком випадків, передбачених ст. ст. 225, 615 КПК України).

Слід зауважити, що з огляду на специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого на теперішній час обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , процесуальні джерела доказів у вигляді показань відіграють надзвичайно важливу роль, що на переконання слідчого судді додатково підтверджує вірність доводів сторони обвинувачення відносно існування в рамках такого кримінального провадження наведеного ризику, а саме у вигляді можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків та потерпілої в рамках кримінального провадження. З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що на даний час ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжує існувати.

Щодо посилання сторони обвинувачення на існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає, що з огляду на відсутність належного обґрунтування та аргументування стороною обвинувачення вказаного ризику, слідчий суддя приходить до переконання про формальність посилання сторони обвинувачення на існування такого ризику та про його фактичну відсутність.

4.3. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленому в ході розгляду клопотання ризику (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, особистого зобов`язання та особистої поруки є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваною обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, а відтак підстав для застосування відносно останньої більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з покладенням обов`язків передбачених п. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000031 від 13.01.2023 року відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 18.06.2023 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати житло у період часу з 22 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності залишити житло у разі оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 18.06.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування наступні обов`язки:

- прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_9 , свідками: ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

-не відлучатися за межі Одеського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт

(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1