ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/855/23

Провадження № 1-в/568/21/23

19 червня 2023 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , особи, відносно якої встановлюється адміністративний нагляд ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підзамче, Радивилівського району, Рівненської області, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 26.05.2020р. Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.3 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 16.08.2021р. умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 3 місяці 16 днів, -

ВСТАНОВИВ:

16.06.2023 року до Радивилівського районного суду Рівненської області надійшло зазначене вище подання начальника ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , у якому просить встановити адміністративний нагляд відносно ОСОБА_4 посилаючись на те, що останній раніше неодноразово судимий, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став і був неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності. Так, 15.12.2022р. ОСОБА_6 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 175-1 КУпАП, 28.12.2022р. за ч.1 ст. 178 КУпАП, 03.01.2023р. за ч.2 ст. 178 КУпАП, 15.06.2023р. за ч.2 ст. 175-1 КУпАП. Відносно ОСОБА_4 вже був раніше встановлений адміністративний нагляд ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 11.01.2022р. терміном на 1 рік. Був попереджений про те, що в разі продовження порушення чинного законодавства, відносно нього може бути знов встановлено адміністративний нагляд.

В судовому засіданні представник ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 подання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому.

ОСОБА_6 категорично заперечив проти внесеного подання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що право на свободу та особисту недоторканність є одним з визначальних та фундаментальних конституційних прав людини. Наявність свободи у особи є однією з передумов її розвитку та соціалізації; право на свободу передбачає можливість вибору своєї поведінки з метою вільного та всебічного розвитку, самостійно діяти відповідно до власних рішень і задумів, визначати пріоритети, робити все, що не заборонено законом, безперешкодно і на власний розсуд пересуватися по території держави, обирати місце проживання тощо; право на свободу означає, що особа є вільною у своїй діяльності від зовнішнього втручання, за винятком обмежень, які встановлюються Конституцією та законами України (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011; абзац другий підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права (абзац третій підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Умови і порядок встановлення та здійснення адміністративного нагляду за окремими категоріями раніше судимих осіб та їх обов`язки встановлює Закон України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі".

Згідно із ст.158 КВК України адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», за постановою судді в порядку, передбаченому статтею 5 вищезазначеного Закону.

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12.1994 року адміністративний нагляд - це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції.

Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Згідно п. «в» ст.3 даного Закону адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів Національної поліції, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.1 статті 5 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі" адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у пункті "в" статті 3 цього Закону, - в судовому засіданні одноособово суддею районного, районного у місті, міського та міськрайонного суду за місцем проживання особи, звільненої з місць позбавлення волі, за поданням начальника органу Національної поліції.

У поданні мають бути визначені обмеження, які пропонує встановити на підставі статті 10 цього Закону відповідно начальник установи виконання покарань чи начальник органу Національної поліції щодо поведінки піднаглядного, та обґрунтування доцільності таких заходів. Разом з поданням до суду надсилаються копія вироку та матеріали, що свідчать про необхідність встановлення адміністративного нагляду за відповідною особою.

Разом з тим, всупереч вимог вказаних положень закону подання не містить належного обґрунтування необхідності встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_4 , в чому саме полягає небезпека для суспільства від останнього, оскільки виходячи зі змісту ст.5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» у подані про встановлення або продовження адміністративного нагляду мають міститися обґрунтування доцільності застосування адміністративного нагляду.

При цьому суд приймає до уваги, що 11.01.2022 року суддею Радивилівського районного суду Рівненської області було винесено постанову про встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_4 строком на 1 рік та повторно такі звертаються до суду про повторне встановлення адміністративного нагляду через півроку роки після закінчення строку встановленого адміністративного нагляду, вміняючи при цьому в якості систематичності порушення ОСОБА_6 закону, правопорушення, вчинені за час існування попереднього адміністративного нагляду.

Крім того, відповідно до роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.03.1986 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про порушення правил адміністративного нагляду» перевіряючи обґрунтованість подання про встановлення адміністративного нагляду, судам необхідно перевіряти дані про вчинені ними правопорушення, а також законність та обґрунтованість застосування до них заходів стягнення. При цьому слід мати на увазі, що адміністративний нагляд може бути встановлений за умови, що після звільнення з місць позбавлення волі особа систематично порушує громадський порядок, права інших громадян чи вчиняє інші правопорушення і за кожне правопорушення притягувалась до відповідальності у встановленому Законом порядку.

Згідно вказаних роз`яснень, суд, при розгляді питання встановлення чи продовження адміністративного нагляду, не може допускати формального підходу, тому слід повно досліджувати всі обставини та перевіряти обґрунтованість встановлення і продовження адміністративного нагляду.

Аналізуючи зміст подання слід зазначити, що в ньому дійсно наведено перелік вчинених ОСОБА_6 адміністративних правопорушень за період з 15.12.2022р. по 15.06.2023р. і зазначено, що він на шлях виправлення не став, однак вчинені ОСОБА_6 правопорушення, передбачені ч.ч. 1,2 ст. 178, ч.1,2 ст. 175-1 КУпАП, не відносяться до порушень з великим ступенем суспільної небезпеки та не дають підстав вважати, що останній може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення та не є достатньою підставою для встановлення щодо нього адміністративного нагляду.

Також, вказане подання не мотивоване належним чином, не містить належного обґрунтування доцільності застосування обмежень в обсязі, наведеному в ньому. До того ж, застосування заходів адміністративного нагляду має спонукати особу до виправлення, а не мати каральну мету. Також суду не було надано достовірних та переконливих доказів того, що він не бажає стати на шлях виправлення.

Проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що в поданні не міститься достатніх доказів того, що ОСОБА_6 не бажає стати на шлях виправлення, веде антигромадський спосіб життя, не наведено обставин, які б свідчили про систематичність порушення громадського порядку, як тих обставин, що ОСОБА_6 залишається небезпечною особою для суспільства та, відповідно, необхідності встановлення останньому адміністративного нагляду. Згідно наданої характеристики на ОСОБА_4 , скарг на його поведінку до старостату не поступало.

Керуючись ЗУ "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1