Справа №718/1951/23
Провадження №1-кп/718/81/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2023 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань кримінальне провадження №0000610 за обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пядиківці Чернівецького району Чернівецької області, проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.09.2017 року близько 06:00 години неповнолітній ОСОБА_4 прийшов на територію домогосподарства ОСОБА_7 , розташованого в АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна поєднаний з проникненням у житло, діючи умисно, з корисливих мотивів, вибивши вхідні двері, проник всередину вказаного будинку.

Зайшовши всередину будинку, ОСОБА_4 в одній із кімнаті побачив потерпілу ОСОБА_7 , підійшов до неї та наніс удар правою рукою по голові потерпілої, після чого запитав останню, де зберігаються її гроші. Злякавшись протиправних дій ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_7 погодилась віддати грошові кошти, які зберігала у скляній банці.

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та діючи відкрито, незважаючи на присутність потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , забрав у потерпілої грошові кошти у сумі 13000 грн., які знаходились у скляній банці.

Заволодівши майном, яке належить ОСОБА_7 , ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 13000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, а саме - грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднане із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднане із проникненням у житло.

Під час досудового розслідування між прокурором ОСОБА_3 , за письмової згоди потерпілої ОСОБА_7 на укладення угоди про визнання винуватості, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , досягнуто та підписано угоду від 15.06.2023 року про визнання винуватості, за змістом якої вони погодили, що ОСОБА_4 понесе покарання за ч.3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, та на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, на що сторони дають свою згоду. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому розкаюється. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просить затвердити зазначену угоду.

Прокурор ОСОБА_3 , законний представник обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_6 , в підготовчому судовому засіданні просили затвердити мирову угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором в присутності законного представника та захисника обвинуваченого, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч. 3 ст. 186 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає вимогам загальним засадам призначення покарання.

При призначені покарання враховано обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що виразилось у повідомленні ним обставин події, часткове відшкодування завданого збитку та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 , за письмової згоди потерпілої ОСОБА_7 на укладення угоди про визнання винуватості, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю законного представника обвинуваченого - ОСОБА_5 та захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 , і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, і ухвалення обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373-374, 474-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду від 15 червня 2023 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладену за участю законного представника обвинуваченого - ОСОБА_5 та захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_6 , у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього зобов`язання.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні за залучення експерта в загальній сумі 2222 гривні 60 коп. слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кіцманський районний суд Чернівецької області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя Кіцманського

районного суду: ОСОБА_1