ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1133/23 Справа № 215/1812/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування №0000259 за апеляційною скаргою прокурора Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2023 року, про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, не працюючого, з середньо-технічною освітою, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2023 року, було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 звільнено з-під варти з зали суду.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 09 червня 2023 року, заборонивши йому цілодобово залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора та/або суду, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена КК України у вигляді позбавлення волі до 10 років із конфіскацією майна, існування ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто підозрюваний може незаконно впливати на свідків з метою спонукання їх до зміни своїх показань чи відмови від надання свідчень у судовому провадженні.

Слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації і проживання, не одружений, не працює, та вважав, що запобігти ризику впливу на свідків можливо шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які мають місце до теперішнього часу.

Крім того, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років із конфіскацією майна, крім того, не маючи стійких соціальних зв`язків може вільно переміщатись по Україні, існує велика ймовірність того, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також ОСОБА_8 , може незаконно впливати на свідків, шляхом умовлянь, погроз може спонукати останніх змінити покази.

Крім того, ОСОБА_8 не працює, тривалий час займається незаконними обігом наркотиків, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора, посилаючись на їх необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, які надійшли на адресу суду апеляційної інстанції, та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить до таких висновків.

Частина 1 статті 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Оцінюючи кожен факт, викладений на підтвердження заявлених стороною обвинувачення ризиків, суд має оцінювати його у контексті чинників, перелічених у ч. 1 ст. 178 КПК України. Вказане вбачається не лише зі змісту відповідної норми, але й практики ЄСПЛ. Зокрема, у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява №9190/03 від 04.10.2005, зазначено: «… Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню».

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

За результатами розгляду клопотання слідчий суддя не погодився з доводами клопотання слідчого про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та належним чином мотивував свій висновок.

За ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, у виді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та запобігатиме встановленому ризику незаконного впливу на свідків.

Доводи апеляційної скарги прокурора такі висновки слідчого судді не спростовують.

Апеляційним переглядом встановлено, що 09.04.2023 року до ЄРДР за № 0000259 внесені відомості за ч. 2 ст. 307 КК України.

10 квітня 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується сукупністю доказів, зібраними на цій стадії досудового розслідування, які детально зазначені в ухвалі слідчого судді.

Висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в апеляційній скарзі під сумнів не ставиться.

На даній стадії кримінального провадження лише вирішується питання про обгрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу.

Разом з тим, один лише факт наявності обгрунтованої підозри не може виправдати застосування запобіжного заходу, спрямованого на обмеження вільного пересування/перебування особи, оскільки необхідно встановлювати законність, виправданість та співмірність запобіжного заходу, запропонованого органом досудового розслідування, із характером протиправних дій, зокрема інкримінованих підозрюваному у кримінальному провадженні, особою підозрюваного, наявністю у нього родини та утриманців, можливими ризиками вчинення підозрюваним протиправної поведінки, що може зашкодити меті досудового розслідування.

При цьому, слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обгрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як вбачається з матеріалів провадження, клопотання слідчого стороною обвинувачення було обгрунтовано необхідністю застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою існуванням таких ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя за результатами розгляду поданого клопотання дійшов висновку про недоведеність слідчим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя встановив існування ризику незаконного впливу на свідків. При цьому слідчий суддя обгрунтовано дійшов висновку, що цей ризик є мінімальним.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, зважаючи на процесуальну поведінку підозрюваного протягом строку проведення досудового розслідування, яке триває з квітня 2023 року, наявність у нього постійного місця проживання, який раніше не судимий, які, як вірно вказав слідчий суддя, спроможні забезпечити стримуючу дію та доводять, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити запобігання встановленим слідчим суддею ризиків.

Запобігання встановленого слідчим суддею ризику незаконно впливу на свідків може бути забезпечено шляхом покладення на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування зі свідками.

В матеріалах, доданих слідчим до клопотання відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_8 не з`являвся за викликом до слідчого чи прокурора. Не надано таких відомостей і під час апеляційного перегляду.

Будь-яких відомостей про те, що за вказаний період підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування, а після застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту порушував покладені на нього обов`язки, чи вчиняв спроби перешкоджання кримінальному провадженню або ж вчиняв інші кримінальні правопорушення, матеріали не містять і ці обставини не спростовані прокурором.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що не були доведені слідчим ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкодити кримінальному провадженні іншим чином.

Під час апеляційного розгляду прокурор вказав на те, що на 29 травня 2023 року досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні фактично закінчене, наразі готується передача матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції, підозрюваний перебуває за місцем проживання, з`являється за викликом слідчого, порушень та невиконання покладених обов`язків не зафіксовано, фактів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, спрямованої на перешкоджання кримінальному провадженню зафіксовано не було.

Колегія суддів вважає, що один лише факт обґрунтованої підозри та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку доведеності його винуватості, доведеність мінімального ризику впливу на свідків, не може виправдати застосування запобіжного заходу, спрямованого на обмеження вільного пересування/перебування підозрюваної, оскільки слідчим та прокурором не доведено виправданість та співмірність запобіжного заходу у виді запропонованого органом досудового розслідування тримання під вартою, враховуючи відомості про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, раніше не судимий та за відсутності відомостей, що спростовують наявність у нього позитивної репутації та міцних соціальних зв`язків.

Отже, з урахуванням всього вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування обґрунтованої ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2023 року, про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4