Справа №766/2852/23
н/п 1-кс/766/1099/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2023 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні, клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000289 від 01.08.2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

встановив:

Прокурор Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, яке вилучене в ході огляду місця події 01.08.2023 року в період часу з 12:15 год. до 12:21 год., а саме: рослинна речовина зеленого кольору, яку було упаковано до сейф-пакету RIC2060720, з його залишенням, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК, в розпорядженні органу досудового розслідування - на час проведення досудового розслідування, в розпорядженні суду - на час судового розгляду.

Мотивуючи клопотання прокурор вказує, що 01.08.2023 року до ЧЧ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення від працівника поліції Козловського, про те, що 01.08.2023 року по вулиці Ілюши Кулика в м. Херсоні було виявлено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого під час поверхневої перевірки було виявлено речовину зеленого кольору схожу на канабіс

01.08.2023 року в період часу з 12:15 год. до 12:21 год., в ході проведення огляду на відкритій ділянці місцевості навпроти будинку АДРЕСА_1 , під час якого гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав рослинну речовину зеленого кольору, яку було упаковано до сейф-пакету RIC2060720.

Вказаний факт 01.08.2023, відповідно до положень ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000289 із зазначенням попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення ч. 1 ст. 309 КК України.

Посилаючись на те, що у разі не забезпечення збереження вилученого в ході огляду майна, воно може бути знищеним, зміненим, втраченим, перетвореним, відчуженим тощо, тому слід вирішити питання про накладення на них арешту до встановлення істини у кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи без її участі.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Власник майна відсутній.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України неявка учасників не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді вказаного вище клопотання.

Вивчивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Як встановлено в судовому засіданні, 01.08.2023 року до ЧЧ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення від працівника поліції Козловського, про те, що 01.08.2023 року по вулиці Ілюши Кулика в м. Херсоні було виявлено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого під час поверхневої перевірки було виявлено речовину зеленого кольору схожу на канабіс

01.08.2023 року в період часу з 12:15 год. до 12:21 год., в ході проведення огляду на відкритій ділянці місцевості навпроти будинку АДРЕСА_1 , під час якого гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав рослинну речовину зеленого кольору, яку було упаковано до сейф-пакету RIC2060720.

Вказаний факт 01.08.2023, відповідно до положень ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000289 із зазначенням попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення ч. 1 ст. 309 КК України.

01.08.2023 року постановою дізнавача СД Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 , рослину зеленого кольору, яку було упаковано до сейф-пакету RIC2060720, визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000289.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2, абз.2 ч 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

П. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт накладається на майно з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.09.1997 № 475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.1, 2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, 3-1) можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України), 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вище зазначеної норми закону свідчить, що Кримінальним процесуальним кодексом України чітко передбачені підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У клопотанні про накладення арешту на майно прокурор вказав, що в даному випадку вищевказане майно слід вважати речовим доказом по кримінальному провадженню у зв`язку з чим, для запобігання можливості його знищення, змінення, втрати, перетворення, відчуження тощо, прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно.

Однак, прокурором не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення.

Обіг наркотичних засобів та психотропних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу та не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Тобто, у цих речей немає конкретного власника майна, який міг би вчинити дії, для запобігання яких прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на це майно.

У зв`язку з наведеним, клопотання прокурора про накладення арешту на майно, є безпідставним та невмотивованим.

З урахуванням наведеного, клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000289 від 01.08.2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1