ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

представника потерпілого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000218 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт Шацьк Ковельського району Волинської області, громадянку України, з вищою освітою, вдову, на утриманні якої перебувають двоє неповнолітніх дітей, працюючу на посаді директора ДП «Служба місцевих автомобільних доріг Волинської області», зареєстровану та проживаючу в АДРЕСА_1 , раніше не судиму звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України на підставі ст. 48 КК України (в ред. Закону № 1698-VII від 14.10.2014) у зв`язку зі зміною обстановки.

Кримінальне провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 367 КК України закрито.

Ухвалою вирішено долю речових доказів.

Згідно з ухвалою суду ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що вона, працюючи на посаді начальника відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, будучи службовою особою, 28.10.2019 перебуваючи в службовому кабінеті за адресою: м. Луцьк, вул. Ковельська, 53 Волинської області, у зв`язку із неналежним виконанням своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, не перевіривши відомості зазначені у технічній документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області загальною площею1451,0674 га, погодила по контурну експлікацію земель по землекористувачах, площах та угіддях на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області не наданих у користування в розрізі угідь, перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення не наданих у користування у розрізі угідь, робочі інвентаризаційні плани земель сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області, а також видала позитивний висновок про погодження зазначеної технічної документації.

Внаслідок таких дій, рішеннями Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області №30/2 від 16.06.2020, №31/2 від 19.06.2020, № 32/2 від 24.06.2020, затверджено раніше погоджену начальником відділу ОСОБА_7 технічну документацію із землеустрою на частину із земельних ділянок, а саме щодо інвентаризації 15 земельних ділянок загальною площею 919,7845 га, які накладаються на землі державної власності, що на підставі державного акту на право постійного користування серії ВЛ №11 від 25.03.1994 перебувають у користуванні ДП «ДГ «Перемога»».

Далі, на підставі зазначеної документації, 16.06.2020, 19.06.2020 та 25.06.2020 зареєстровано право комунальної власності на земельні ділянки, які належать державі, з кадастровими номерами :04:000:0002, :04:000:0003, :04:000:0001, :03:000:0003, :03:000:0007, :03:000:0001, :03:000:0002, :03:000:0008, :03:000:0014, :03:000:0011, :04:000:0008, :04:000:0007, :04:000:0006, :03:000:0015, :05:000:0002, загальною площею 919,7845 га, вартість яких складає 25 134 472 грн., що відповідно до примітки п.4 ст.364 КК України є тяжкими наслідками.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них начальником відділу в Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області ОСОБА_7 , що виразилася у видачі висновку про погодження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області, безпідставно вибули із державної форми власності земельні ділянки, загальною площею 919,7845 га, вартість яких складає 25 134 472 грн., в результаті чого спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Не погодившись із судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу. Стверджує, що місцевий суд, звільняючи ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки лише навів певні факти та обставини, що змінилися після вчинення інкримінованого обвинуваченій діяння, однак не зазначив належних доводів та міркувань з приводу того, яким чином вказані зміни свідчать про втрату суспільної небезпечності діяння та/чи особи.

Так, звільнення ОСОБА_7 з державного органу та її працевлаштування на державному підприємстві не свідчить про неможливість вчинення нею аналогічного кримінального правопорушення у сфері службової діяльності.

Крім того, повернення земель до державної власності відбулось внаслідок вжиття органами прокуратури заходів представницького характеру шляхом відстоювання інтересів держави у судах та жодним чином не перебувають у залежності із поведінкою обвинуваченої.

Також апелянт зазначає, що ст. 48 КК України не підлягає застосуванню з огляду лише на позитивні характеристики особи, яка вчинила злочин, умови її проживання, склад сімї, визнання нею винуватості й каяття у вчиненному, якщо при цьому не було встановлено зміни обстановки.

З урахуванням викладеного, прокурор просить оскаржену ухвалу скасувати та призначити новий розгляд данного кримінального провадження у суді першої інстанції.

Обвинуваченою ОСОБА_7 та її захисником адвокатом ОСОБА_8 подано заперечення на апеляційну скаргу, в яких вони вважають доводи апеляції сторони обвинувачення надуманими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства та дійсним обставинам справи. Вказують, що місцевим судом прийняте законне і вмотивоване рішення, у звязку з чим просять апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали суду першої інстанції, виклав основні доводи апеляційної скарги, думку обвинуваченої та її захисника, які заперечили апеляційну скаргу прокурора, твердження прокурора, яка апеляційну скаргу підтримала, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Зі змісту вказаної норми Закону вбачається, що необхідною підставою звільнення від кримінальної відповідальності є встановлення того, що протягом певного часу обстановка, яка оточувала особу на момент вчинення злочину, змінилась таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення даною особою нового тотожного або однорідного злочину.

Під втратою вчиненого особою діяння суспільної небезпечності кримінальний закон розуміє істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок якої втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь (наприклад, скасування надзвичайного стану, перехід країни від воєнного часу до мирного або від однієї системи господарювання до іншої тощо). Такі зміни, як правило, передують рішенню законодавця декриміналізувати ті чи інші діяння, у зв`язку з чим до ухвалення такого рішення законодавчим органом суд може у справах цієї категорії застосовувати ст. 48 КК.

Відповідно до абзацу 17 постанови Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 161/1390/19, провадження № 51-5089 км 19 особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 березня 2019 року у справі №569/20/14-к, провадження № 51-2661км18 та від 04 лютого 2021 року у справі № 953/21593/19, провадження № 51-5619км20.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

При цьому, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки, за якої особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен навести у судовому рішенні дані, які би свідчили про таку зміну обстановки та втрату суспільної небезпечності особою. Висновок про те, що особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен зробити на підставі комплексного вивчення обстановки життєдіяльності суб`єкта та її впливу на його поведінку.

При розгляді вказаного кримінального провадження судом першої інстанції цих вимог закону України про кримінальну відповідальність дотримано не було.

Разом із тим, приймаючи рішення суд першої інстанції в своїй ухвалі не зробив комплексного аналізу обстановки життєдіяльності ОСОБА_7 після вчинення злочину та не навів належного обґрунтування свого висновку про те, як змінилось життя обвинуваченої саме після вчинення нею інкримінованого злочину, не навів переконливих мотивів з посиланням на докази щодо наявності наведених у ст. 48 КК України умов, не вказав конкретної підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, обґрунтувань того, в чому полягала зміна обстановки на час кримінального провадження, і які конкретно наслідки потягла ця зміна, яким чином вчинене ОСОБА_7 діяння втратило суспільну небезпечність або вона перестала бути суспільно небезпечною.

Надані суду матеріали не містять відомостей, які б вказували, що обстановка навколо ОСОБА_7 зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину або, що вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правпорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Так, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них начальником відділу в Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області ОСОБА_7 , що виразилася у видачі висновку про погодження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області, безпідставно вибули із державної форми власності земельні ділянки, загальною площею 919,7845 га, вартість яких складає 25 134 472 грн., в результаті чого спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Разом з тим, зокрема, як на зміну обстановки внаслідок якої діяння вчинене ОСОБА_7 та сама обвинувачена, перестали бути суспільно небезпечними, місцевий суд у своєму рішенні послався на те, що здня вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою ОСОБА_7 пройшло понад три роки, разом з тим, в жовтні 2020 року вона звільнена з посади начальника відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, крім того, земельні ділянки загальною площею 919,7845 га в даний час повернуто у державну власність та перебувають у постійному користуванні ДП «ДГ «Перемога», після вчинення інкримінованого злочину до кримінальної відповідальності не притягалася, раніше не судима, має постійне місце проживання.

Однак, наведені судом першої інстанції обставини, згідно вище зазначених норм закону, не є тими обставинами, які б вказували на реально позитивні зміни життєдіяльності ОСОБА_7 після вчинення кримінального правопорушення та свідчили б про її суспільну безпечність.

Зокрема, звільнення ОСОБА_7 з попереднього місця роботи та працевлаштування на державному підприємстві не є тими позитивними змінами життєдіяльності обвинуваченої, які дають підстави для звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України та не виключають можливість вчинення аналогічного кримінального правопорушення у сфері службової діяльності.

Інші дані про особу обвинуваченої, а саме її характеристики, постійне місце проживання, відсутність судимостей у минулому, тощо, не є підставами, визначеними ст. 48 КК України, для звільнення від кримінальної відповідальності, якщо відсутні реальні зміни обстановки, які вказують, що вчинене діяння втратило суспільну небезпечність або особа перестала бути суспільно небезпечною.

Поза увагою суду залишилося, що земельні ділянки повернуто у державну власність не з ініціативи ОСОБА_7 чи її сприяння розкриттю злочину, а як про це правильно вказує прокурор, внаслідок вжиття органами прокуратури заходів представницького характеру шляхом відстоювання інтересів держави у судах і вказані обставини жодним чином не перебувають у залежності із поведінкою обвинуваченої.

За таких обставин рішення місцевого суду про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК не можна визнати належно вмотивованим та обгрунтованим, а відтак і правильним.

Наведені порушення, відповідно до ст. 412 КПК України є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законну і обґрунтовану ухвалу та такими, які згідно з п. 3, 4 ч. 1 ст. 409, ст.415 КПК України є підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Оскільки ухвала Луцького міськрайонногосуду Волинської області від 14 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню у зв`язку з допущенням судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, то всі доводи апеляційної скарги, враховуючи вимоги частини другої і третьої ст. 415 КПК України підлягають перевірці при новому розгляді.

Під час нового судового розгляду кримінального провадження необхідно вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження та перевірити доводи викладені в апеляційній скарзі, і, в залежності від встановленого, постановити законне і обґрунтоване судове рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 412, 419 КПК України, Волинський апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Головуючий:

Судді: