Єдиний унікальний номер 719/363/23
Номер провадження 1-кп/719/26/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новодністровськ, Чернівецької областікримінальне провадження №0000192 від 05.07.2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 16.05.2014 року Новодністровським міським судом за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ст. 75, ст. 76 КК України до 3 років позбавлення волі; 16.05.2018 року Новодністровським міським судом за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі; 14.11.2019 року Хотинським районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2023р. близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 в період введеного на території України відповідно до Указу Президента України №64 від 24.02.2022 та продовженого відповідно до Указу Президента України №58 від 06.02.2023 воєнного стану, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, умисно, таємно, протиправно, перебуваючи в магазині Крок, що за адресою: м. Новодністровськ, мікрорайон Індустріальний, 37, шляхом

вільного доступу з полиці магазину викрав нову бензопилу марки «Alaska» модель А4500 помаранчевого кольору потужністю 4,5 кВт, розкомплектовану (без ланцюга,

шини та кожуха), яка належить власнику магазину ОСОБА_5 , вартістю 2803 грн. 58 коп.

Після цього, ОСОБА_4 разом із викраденим майном місце вчинення злочину залишив, спричинивши своїми протиправними діями матеріальну шкоду ОСОБА_5 на суму 2803 грн. 58 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі та показав, що у кінці червня перебував в магазині Тріо, приблизно раніше 11 години, побачив бензопилу, поклав в рюкзак та пішов. Через деякий час обвинувачений зустрів дільничного, який запропонував йому добровільно видати бензопилу, на що ОСОБА_4 погодився.

Зауважив, що потерпілий претензій немає, обвинувачений має на своєму утриманні непрацездатну хвору матір та неповнолітню дитину, хворіє на хронічний гепатит С, працює неофіційно, має мінливий дохід, щиро кається, просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються та обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням деяких письмових доказів та матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Також судом роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вина обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, окрім повного визнання ним своєї вини, підтверджується також:

- витягом з кримінального провадження №0000192;

- постановою про призначення слідчої групи від 05.07.2023 року;

- заявою про залучення до провадження як потерпілого від 06.07.2023 року;

- видатковими накладними №71923, №1-000000480 від 01.06.2023 року;

- актом ревізії від 05.07.2023 року;

- випискою з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- копією договору оренди приміщень №3 від 04.01.2021 року;

- постановами про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 05.07.2023 року; 25.07.2023 року;

- висновком експерта №СЕ-19/126-23/5742-ТВ від 10.07.2023 року;

- повідомленням про підозру від 17.07.2023 року;

- протоколом добровільної видачі від 05.07.2023р.

Доказами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , є досліджені в судовому засіданні наступні письмові документи:

-копія паспорта ОСОБА_4 ;

-характеристика видана Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області №63 від 10.07.2023 року;

-довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №819 від 07.07.2023 року;

-довідка КНП «Сокирянська районна лікарня Сокирянської районної ради» №01/2680 від 10.07.2023 року, згідно якої обвинувачений на обліку у лікаря психіатра не перебуває;

-довідка ОКНП Чернівецький обласний наркологічний диспансер №1572 від 17.07.2023 року, у відповідності до якої ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку з 19.02.2023 року із діагнозом «Синдром залежності до опіоїдів, вживання марихуани та амфетамінів зі шкодою для здоров`я »;

-вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 14.11.2019 року.

-вимога до УІАП ГУНП в Чернівецькій області про наявність у ОСОБА_4 судимостей;

-довідка про звільнення серії ЧНЦ №04321;

-висновок судово-психіатричного експерта №747 від 24.07.2023 року, у відповідності до якого ОСОБА_4 є психічно здоровим;

-довідка Дністровського РТЦК №2/1132 від 08.07.2023 року, згідно якої обвинувачений на військову службу під час мобілізації не призивався;

-свідоцтво про народження дитини ОСОБА_8 серії НОМЕР_1 , де у графі батька вказаний ОСОБА_4 ;

-копією військового квитка серії НОМЕР_2 , у якому вказано, що ОСОБА_4 звільнений 20.04.2005 року з військової служби за хворобою;

-амбулаторною карткою пацієнта від 07.07.2005 року, із якої вбачається, що обвинувачений мав захворювання « ОСОБА_9 » та проходив відповідне лікування.

Оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_10 обвинувачення доведене, діям обвинуваченого ОСОБА_7 надана правильна правова кваліфікація та вчинене слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно абзацу 2 пункту 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд приймає до відома досудову доповідь Дністровського РС №2 відділу філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області від 14.08.2023 року, із якої вбачається, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк неможливе, оскільки становить високу небезпеку для суспільства.

Ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється органом пробації як високий. До факторів, які підвищують ризик скоєння повторного правопорушення відносяться: робота, стосунки в суспільстві.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд відповідно до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, при цьому бере до уваги фактичні обставини та характер злочинного діяння, вартість викраденого майна, відношення обвинуваченого до скоєного, зокрема те, що він свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, добровільно видав речові докази, чим активно сприяв розкриттю злочина, однак раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, а також дані про особу ОСОБА_4 , а саме те, що обвинувачений має декілька не знятих і непогашених судимостей, працює неофіційно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, однак перебуває на обліку у лікаря-нарколога через стійку наркотичну залежність, має на утриманні малолітню дитину, яка проживає окремо з матірю.

Отже, враховуючи відсутність саме міцних соціальних зв`язків ОСОБА_4 , встановлені органом пробації фактори, які підвищують ризик вчинення повторного правопорушення, а саме, робота та стосунки у суспільстві, не змінились з моменту вчинення злочину.

При цьому, суд не бере до уваги надане ОСОБА_4 заключення ЛКК №146 від 11.08.2023 року стосовно його матері ОСОБА_11 як доказ, що характеризує обвинуваченого, так як даний документ підтверджує лише наявність у матері обвинуваченого певного діагнозу, проте не свідчить про перебування хворої на утриманні та догляді її сина ОСОБА_4 .

Окрім того, копія військового квитка серії НОМЕР_2 , із відповідною відміткою про звільнення з військової служби та амбулаторною карткою пацієнта від 07.07.2005 року не підтверджують наявність у обвинуваченого раніше виявленого « ОСОБА_12 » на сьогоднішній день та необхідність проходження лікування.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , не встановлено.

Ураховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зазначені вище обставини, особу винного, суд вважає їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що в свою чергу дає суду можливість для застосування вимог ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_10 з урахуванням положень ст. 69 КК України покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 неможливе без ізоляції його від суспільства, а покаранням, справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі.

26.07.2023 року ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, який має застосовуватись до обвинуваченого до набрання вироком законної сили, суд керується таким.

Згідно ч. 5 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Обвинувачений згідно даного вироку визнаний винним у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі, яке виконується реально.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для тримання особи під вартою.

У рішенні від 26.01.1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи, що обвинувачений згідно даного вироку визнається винним у вчиненні тяжкого злочину, суд приходить до висновку щодо доведеності ризиків, зокрема ризику переховування обвинуваченого через тиск тягаря можливого відбування покарання, а також ризику вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, та неможливості запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Також суд приходить до висновку, що інтереси суспільства у забезпеченні виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне змінити запобіжний захід з домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

У кримінальному провадженні цивільний позов заявлено не було.

Кримінальним правопорушенням завдана матеріальна шкода на суму 2803,58 грн.

Судові витрати на залучення експерта у сумі 717 грн. згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_4 .

Долю речових доказів слід вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі ст.ст. 12, 63, 65-66, 69, 185 КК України, керуючись ст.ст. 94, 100, 124, 183, 318, 325, 349, 368-371, 373-376, 392-395, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України, Постановами Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання»,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 (трьох) років шести місяців позбавлення волі.

Змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Взяти під варту ОСОБА_4 в залі суду негайно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня проголошення вироку та взяття ОСОБА_4 під варту.

Речовий доказ:

-бензопилу марки Alaska модель А4500 помаранчевого кольору потужністю 4,5 кВт, розкомплектовану (без ланцюга, шини та кожуха), яка згідно постанови від 05.07.2023р. про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження та квитанції №185/4 від 05.07.2023 року знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів ВП №1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області, повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

-оптичний носій інформації диск «CD-R», на якому знаходиться відеозапис з камери відео нагляду магазину «Крок», та який згідно постанови від 25.07.2023р. про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах справи.

Судові витрати за проведення експертизи в сумі 717,00 грн. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя