Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3796/23
Провадження № 1-кс/644/835/23
16.06.2023
УХВАЛА

15 червня 2023 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянув клопотання слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , по матеріалу досудового розслідування, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000689 від 07 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти арешт з позбавленням права на відчуження на тимчасово вилучене майно у свідка ОСОБА_5 , а саме дві міжкімнатні двері білого кольору, розмірами 200х50х5 см. кожна, з скляними горизонтальними вставками на поверхні усіх дверей, які запаковані в заводську упаковку.

Клопотання вмотивовано тим, що в період часу з березня 2022 року по 06.05.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа вчинила крадіжку побутової техніки та інших речей, які знаходилися в квартирі за вищевказаною адресою, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду.

За даним фактом 07 травня 2023року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000689 було зареєстровано кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор та слідчий в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття прокурора та слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, і тому суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності прокурора та слідчого.

Вивчивши матеріали клопотання, оцінивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного…

В період часу з березня 2022 року по 06.05.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа вчинила крадіжку побутової техніки та інших речей, які знаходилися в квартирі.

З протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що наприкінці березня 2022 року він з дружиною та родичами поїхали з м. Харкова на Закарпаття. Свою квартиру АДРЕСА_2 він залишив на ОСОБА_7 , який мав робити ремонту квартирі. Повернувшись до м. Харкова потерпілий виявив відсутність у квартирі побутової техніки, речей та дверей (а.с. 6-10).

З протоколу допиту свідка ОСОБА_5 вбачається, що 22 квітня 2023 року він купив у ОСОБА_7 дві міжкімнатні двері, які належать потерпілому (а.с. 12-15).

14.06.2023 року свідок ОСОБА_5 добровільно видав дві міжкімнатні двері (а.с. 11).

Постановою слідчого від 14.06.2023 року визнано речовим доказом добровільно видані свідком ОСОБА_5 дві двері білого кольору розмірами 200х50х5 см. кожна, з скляними горизонтальними вставками на поверхні усіх дверей, які запаковані в заводську упаковку (а.с. 16).

Пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України визначено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів і інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 98 КПК України встановлено, що матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також для можливості призначення і проведення відповідних судових експертиз та долучення в якості речового доказу до вищевказаного кримінального провадження, слід накласти арешт на майно.

Вищезазначене майно відповідає вимогам ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України щодо речових доказів, а саме: є об`єктом, який зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вилучене майно має доказове значення по кримінальному провадженню, оскільки зазначене майно цілком відповідає критеріям, зазначеним у частині 2 статті 167 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 167, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт з позбавленням права на відчуження на тимчасово вилучене майно у свідка ОСОБА_5 , а саме дві міжкімнатні двері білого кольору, розмірами 200х50х5 см. кожна, з скляними горизонтальними вставками на поверхні усіх дверей, які запаковані в заводську упаковку.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1