Справа № 702/766/23
Провадження № 1-кп/702/127/23
В И Р О К

І МЕНЕМ У К Р А Ї Н И

19.09.2023 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000961 від 15.06.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинка Монастирищенського району Черкаської області, громадянина України, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, пенсіонера, одруженого, освіта професійно-технічна,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 в травні 2023 року, більш точно дати не встановлено, на земельній ділянці (городі) за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , виявив пророслі самосійні рослини роду коноплі.

Починаючи із вище вказаного часу, знаючи про факт знаходження та зростання рослин роду коноплі на земельній ділянці, ОСОБА_3 протиправно, з метою доведення рослин роду коноплі до стадії дозрівання, в порушення вимог ст. 2, 7, 12, 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», якими встановлено правовий режим обігу наркотичних засобів в України та діяльності з культивування рослин, включених до списку № 3 таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, вирощував вказані рослини у кількості 367 штук та доглядав за ними, очищуючи від бур`янів та розрихлюючи ґрунт та довів їх до стадії дозрівання, для особистих потреб, без мети збуту.

В подальшому, 15.07.2023 в період часу з 07 години 43 хвилини по 11 годину 25 хвилини працівниками поліції Уманського РУП ГУНП в Черкаській області в ході проведення санкціонованого обшуку на території домоволодіння, що по АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено 367 рослин, які згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ- 19/124-23/8162-НЗПРАП від 17.07.2023 є рослинами роду коноплі (Cannabis L.), які містять психотропну речовину.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 310 КК України - незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин.

Він же, в кінці червня 2023 року, більш точної дати не встановлено, перебуваючи на земельній ділянці за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , шляхом зривання стебел із листям із самонасіяних рослин конопель, придбав наркотичний засіб канабіс, після чого почав його зберігати в будинку за місцем свого проживання, без мети збуту.

В подальшому, 15.07.2023 в період часу з 07 години 43 хвилини по 11 годину 25 хвилини в ході проведення санкціонованого обшуку на території домоволодіння, що по АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено два полімерних пакета, наповнених подрібненою речовиною рослинного походження, а саме: верхівковими рослинами з листям зеленого кольору, які згідно висновків судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-23/8163-НЗПРАП від 17.07.2023 та № СЕ-19/124-23/8164-НЗПРАП від 26.07.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс. Маса особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу у перерахунку на суху речовину становить 54,11 грам та 14,023 грама відповідно, який ОСОБА_3 незаконно зберігав по місцю свого проживання, за вказаною вище адресою, без мети збуту.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Під час досудового розслідування 08.09.2023 між обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 та прокурором - начальником Монастирищенського відділу Уманської окружної прокуратури Черкаської області на підставі статей 468 - 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, яка ними підписана і згідно з якою вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України; беззастережне визнання підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_3 своєї винуватості у вчинені кримінальних правопорушень, як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду; відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз в загальній сумі 3 346 грн 00 коп, а саме: судова експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-23/8162-НЗПРАП від 17.07.2023 в сумі 956 грн 00 коп; судова експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-23/8163-НЗПРАП від 17.07.2023 в сумі 1 195 грн 00 коп; судова експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-23/8164-НЗПРАП від 26.07.2023 в сумі 1 195 грн 00 коп.

За вказаною угодою сторони погодили покарання за вчинені кримінальні правопорушення: за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн; за ч. 2 ст. 310 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Сторони усвідомлюють, що з урахуванням п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК України визначаються виключно судом, за яким суд зобов`язаний покласти на ОСОБА_3 обов`язки як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.

За змістом угоди підозрюваний ОСОБА_3 усвідомлює та розуміє положення ст. 473 КПК України, відповідно до якого наслідком укладання та затвердження угоди про визнання винуватості для сторін є: - для прокурора і підозрюваного - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394, 424 КПК України; - для підозрюваного - відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Підозрюваний ОСОБА_3 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Підозрюваний ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання умов угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Судом з`ясовано в обвинуваченого, чи розуміє він наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, у відповідності до ч. 2 ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що йому зрозумілі права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, а саме: в обмеженні його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а саме те, що йому буде призначена остаточна міра покарання у виді 3 років позбавлення волі, наслідки умисного невиконання угоди, передбачені ст. 389-1 КК України. Його рішення укласти угоду про визнання винуватості є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просить затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ним та прокурором Монастирищенського відділу Уманської окружної прокуратури від 08.09.2023.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити добровільно укладену угоду про визнання винуватості між ОСОБА_3 та прокурором Монастирищенського відділу Уманської окружної прокуратури від 08.09.2023.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості між ним та ОСОБА_3 від 08.09.2023.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України, які згідно із ст. 12 КК України є: тяжким злочином та кримінальним проступком, відповідно.

Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних у обвинувальному акті обставин; внаслідок вчинення кримінальних правопорушень шкода завдана лише державним інтересам; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачений погоджується, обрана з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65 - 67 КК України, відповідає санкціям ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, оскільки умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, а відтак затвердження угоди у даному провадженні забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінальної справи при мінімальних витратах державних ресурсів, а також зменшить навантаження на органи прокуратури і суду.

У даному кримінальному провадженні відсутні потерпілі, а кримінальним правопорушенням не завдано шкоди правам та інтересам громадян або інтересам юридичних осіб, а внаслідок вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення не завдано матеріальних збитків державі.

В укладенні даної угоди згідно з п. 9 ч.2 ст. 52 КПК України брав участь захисник.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обране з урахуванням особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Також судом встановлено, що дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України кваліфіковано правильно, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, на підставі ч. 2, 3 ст. 75 КК суд вважає можливим при затвердженні угоди про визнання винуватості, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з встановленням іспитового строку. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди, шляхом визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України та призначення йому узгодженої міри покарання з визначенням іспитового строку та покладенням обов`язків, які передбачені ст. 76 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ст. 124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися. Клопотання про їх застосування не надходило.

Керуючись ст. 314, 370, 373, 374, 394, 468-476 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 08.09.2023, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати винуватим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання:

- за ч. 2 ст. 310 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Керуючись ст. 75 - 76 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

1. Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2. Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3. Не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази у справі: 312 рослин роду коноплі, що упаковані в 4 полімерних мішка, 55 рослин роду коноплі, що упаковані до картонної коробки; два сейф - пакета НПУ № PSP3114619, № PSP 3114618 в яких знаходиться особливо - небезпечний наркотичний засіб канабіс, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, знищити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в загальній сумі 3 346 грн 00 коп, з яких: за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-23/8162-НЗПРАП від 17.07.2023 в сумі 956 грн 00 коп; за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-23/8163-НЗПРАП від 17.07.2023 в сумі 1 195 грн 00 коп; за проведення судової експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-23/8164-НЗПРАП від 26.07.2023 в сумі 1 195 грн 00 коп.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цих кримінальних правопорушень.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1