Справа № 135/736/23
Провадження № 1-кп/135/85/23
У Х В А Л А

іменем України

22.06.2023 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в режимі відео конференції у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області кримінальне провадження № 0000238 від 13.07.2016 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новокаїри Бериславського району Херсонської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючий, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обставини, які встановлені досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню № 0000238 від 13.07.2016.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 12.07.2016 близько 12 год 00 хв ОСОБА_3 , проходячи біля торгівельної палатки позаду кафе-бару «Орхідея», що по вул. Процишина в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, на землі знайшов медичний шприц з голкою та захисним ковпачком ємкістю 2,0 мл, що був заповнений до поділки 2.0 мл рідиною коричневого кольору, яка згідно з висновком експерта № 1047 від 07.09.2016 є небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - опієм ацетильованим, масою у перерахунку на суху речовину 0,114 г, та помістивши його спереду за пояс штанів, у які був одягнутий, під футболку, чим незаконно, для власного вживання без мети збуту, придбав наркотичний засіб, який надалі незаконно, для власного вживання без мети збуту, зберігав при собі до 17 год 25 хв 12.07.2016, коли даний наркотичний засіб був виявлений і вилучений у нього працівниками поліції.

На підставі викладеного, ОСОБА_3 обвинувачується в вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме в незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Клопотання сторін кримінального провадження та їх аргументи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотань.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 в межах даного провадження на підставі ч. 2 ст. 49 КК України, оскільки останній вчинив діяння, передбаченеч. 1 ст. 309 КК України - кримінальний проступок, з моменту вчинення якого минуло більше п`яти років.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що йому роз`яснено та зрозуміло суть обвинувачення, підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, його право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. При цьому свою вину у вчиненому ОСОБА_3 визнав, підтримав заявлене його захисником ОСОБА_5 клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 в питанні вирішення клопотання захисника поклався на розгляд суду.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання та перевіривши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Щодо звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

За матеріалами справи 10 листопада 2016 року слідчим було складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

12 листопада 2016 року постановою старшого слідчого було зупинено досудове розслідування у зв`язку з тим, що підозрюваний переховувався від органів досудового слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, його місцезнаходження не було відоме і його було оголошено в розшук.

16.02.2018 постановою старшого слідчого було відновлено досудове розслідування у зв`язку з необхідністю проведення слідчих розшукових дій, спрямованих на встановлення місця перебування підозрюваного.

02 березня 2018 року постановою старшого слідчого було зупинено досудове розслідування у зв`язку з тим, що підозрюваний переховувався від органів досудового слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, його місцезнаходження не було відоме і його було оголошено в розшук.

03.07.2020, 09.02.2022, 13.06.2022 та 05.06.2023 постановами дізнавача відновлювалось досудове розслідування у зв`язку з необхідністю проведення слідчих розшукових дій, спрямованих на встановлення місця перебування підозрюваного. У всіх випадках цього ж дня (03.07.2020, 09.02.2022, 13.06.2022 та 05.06.2023) постановами дізнавача зупинялось досудове розслідування у зв`язку з тим, що підозрюваний переховувався від органів досудового слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, його місцезнаходження не було відоме і його було оголошено в розшук.

05.06.2023 постановою дізнавача було відновлено досудове розслідування у зв`язку в зв`язку з встановленням місця перебування підозрюваного.

На момент скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення діяли положення ст. 12 КК та ст. 49 КК в редакції Закону № 1183-VII від 8 квітня 2014 року.

На час судового розгляду, положення вказаних статей зазнали змін та діють в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

В досліджуваному випадку після внесення змін до вказаних статей мало місце поліпшення становища особи ОСОБА_3 порівняно із попередніми редакціями ст. 12 КК та ст. 49 КК, що були чинними на час скоєння ним кримінального правопорушення, у зв`язку з цим у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 є підстави для застосування положень ч. 1 ст. 5 КК щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі. Діяння, у вчиненні якого звинувачено ОСОБА_3 , згідно з нормами ст. 12 КК (в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Частиною 2 ст. 49 КК України (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) встановлено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Тобто, за умови відсутності факту ухилення від слідства або суду, строк давності для звільнення від кримінальної відповідальності згідно з приписами ч. 1 ст. 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) становить три роки з дня вчинення ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, і до дня набрання вироком законної сили (диференційований строк).

Проте, у разі підтвердження факту умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду, відповідно до вимог ч. 2 ст. 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) такий строк для нього становить п`ять років з часу вчинення інкримінованого кримінального проступку (загальний строк).

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 02.02.2023 по справі № 735/1121/20 викладена правова позиція, яка полягає у тому, що у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення.

Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Тобто, особа, котра ухилялася від досудового розслідування або суду, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованих строків, передбачених частиною першою статті 49 КК, подовжених на час ухилення. Встановлені частиною другою цієї статті загальні строки повинні застосовуватися лише в разі, якщо вони сплинули на час розгляду справи судом, тобто минуло більш як п`ять років з дня вчинення кримінального проступку і понад п`ятнадцять років з дня вчинення злочину

Викладені вище дії ОСОБА_3 свідчать про умисне ухилення його від слідства у період з 12 червня 2016 року по 05 червня 2023 року, тобто перебіг диференційованого строку давності зупинився, при цьому продовжив спливати загальний строк.

Встановлено, що на момент розгляду кримінального провадження № 0000238 від 13.07.2016 в суді диференційований строк у три роки, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, подовжений на період ухилення (12 червня 2016 року по 05 червня 2023 року) не закінчився, натомість загальний строк у п`ять років, передбачений ч. 2 ст. 49 КК України, сплив раніше, а від так, враховуючи викладену вище правову позицію Великої Палати Верховного суду, це є підставою для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності саме на підставі ч. 2 ст. 49 КК України.

В роз`ясненнях, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 49 КК України.

Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом умови виконано та їх правдивість ні в кого зі сторін провадження не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання сторони захисту і звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України з підстав, передбачених ч. 2 ст. 49 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази.

В кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати в розмірі 880 грн 40 коп., пов`язані із проведенням судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 1047 від 07.09.2016.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, ініціатором проведення вказаної судової експертизи був орган досудового розслідування.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 12.09.2022 по справі № 203/241/17 викладена правова позиція - якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Таким чином, враховуючи викладе вище, витрати, понесені у вказаному кримінальному провадженні органом досудового розслідування на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 1047 від 07.09.2016 в розмірі 880 грн 40 коп. грн., необхідно віднести на рахунок держави.

Питання про речові докази вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись п. 2 та 3 ст. 49 КК України, ст. 100, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 4 ст. 286, 288, 350, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 2 ст. 49 КК, - у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000238 від 13.07.2016 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 1047 від 07.09.2016 в розмірі 880 грн 40 коп. віднести на рахунок держави.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили: опій ацетильований, масою у перерахунку на суху речовину 0,114 г, поміщений до спеціального пакету № 2622247, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, - знищити.

На ухвалу учасниками кримінального провадження протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя