С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 1-кс/760/5325/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

13 червня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянув клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про арешт майна в межах досудового розслідування, внесеного 28.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000300, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356, ч. 1 ст. 358 КК України.

ІІ. Мотивувальна частина

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання, з якого вбачається, що СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуальним керівництвом Солом`янської окружної прокуратури м. Києва здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного 28.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000300, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356, ч. 1 ст. 358 КК України.

У клопотанні прокурор просила:

- накласти арешт на об`єкт нерухомості, а саме: нежитлова будівля загальною площею 38,2 кв.м по АДРЕСА_1 що на праві власності зареєстровано за ОСОБА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису 51114236).

- заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на об`єкти нерухомого майна, а саме: нежитлова будівля загальною площею 38,2 кв.м по АДРЕСА_1 .

З матеріалів клопотання вбачається, що невстановлені на даний час особи шляхом підробки документів на право власності та внесення відповідних даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заволоділи правом власності на нерухоме майно, саме: нежитлову будівлю, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 38,2 кв.м по АДРЕСА_1 , яка належить територіальній громаді м. Києва, чим завдали шкоди в особливо великих розмірах.

10.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 прийнято рішення №51114236 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю загальною площею 38,2 кв.м. (номер запису 35465820).

Підставою для здійснення реєстрації вказано: довідка, серія та номер: 112, виданий 04.02.2020, видавник: ТОВ «Бюро технічної інвентаризації, оформлення землі та нерухомості»; технічний паспорт, серія та номер: 111, виданий 04.02.2020, видавник: ТОВ «Бюро технічної інвентаризації, оформлення землі та нерухомості».

Згідно інформації Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11.01.2023 за даними міського земельного кадастру земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрована та не обліковується.

Рішення про передачу (надання) у власність (користування) земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 Київською міською радою не приймалось.

Згідно інформації Департаменту з питань державного архітектурно - будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.01.2023, документи, що дають право на виконання підготовчих/будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 не видавились та не реєструвались.

Так, статтею 331 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) (в редакції на час проведення реєстрації) загальними засадами державної реєстрації прав є, серед іншого, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

За ч. 1 ст. 22 Закону документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншим нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Пунктом 1 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок № 1127), передбачено, що він визначає підстави і процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до п. 40 Порядку № 1127 (в редакції на час проведення реєстрації) державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених ст. 27 Закону та цим Порядком.

Пунктом 41 Порядку № 1127 визначено, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подається вичерпний перелік документів, в тому числі документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалась в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник у поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Пунктом 42 Порядку № 1127 визначено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на житловий будинок збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Таким чином, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Так, згідно матеріалів реєстраційної справи об`єкта нерухомого майна № 000 вбачається, що первина державна реєстрація права власності проведена державним реєстратором на підставі довідки, серія та номер: 112, виданий 04.02.2020, видавник: ТОВ «Бюро технічної інвентаризації, оформлення землі та нерухомості»; технічний паспорт, серія та номер: 111, виданий 04.02.2020, видавник: ТОВ «Бюро технічної інвентаризації, оформлення землі та нерухомості», які були долучені до вказаної реєстраційної справи.

Водночас, будь-які відомості, а саме: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, інформації, що вказаний житловий будинок збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав в матеріалах вищевказаної реєстраційної справи відсутні.

Таким чином, за обставин ненадання документів, що відповідно до вимог законодавства засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомості, інформації, що вказаний об`єкт збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав, реєстрацію права власності житлового будинку загальною площею 38,2 кв.м по АДРЕСА_1 на підставі лише технічного паспорту та довідки про показники об`єкта здійснено у порушення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та за відсутності обов`язкових документів, визначених п. 41 Порядку № 1127.

Водночас, слід зазначити, що технічний паспорт є лише документом, яким оформлюється технічна інвентаризація об`єкта, та який свідчить про фактичний стан нерухомості (площу, поверховість тощо).

При цьому, технічний паспорт не є правовстановлюючим документом, а відтак не може слугувати самостійною підставою для здійснення державної реєстрації.

Довідка, у свою чергу, складена на підставі проведеної технічної інвентаризації, також не є правовстановлюючим документом чи будь-яким іншим документом, який надає підстави для проведення реєстраційних дій щодо об`єкта нерухомості.

Крім того, у вказаних документах зазначено, що житловий будинок побудований до 05.08.1992 року.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації.

Водночас встановлено, що згідно вищезазначених матеріалів реєстраційної справи, на запит державного реєстратора Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», яке до 01.01.2013 здійснювало державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна на території міста Києва, листом від 04.02.2020 повідомило, що згідно з даними реєстрових книг Бюро, житловий будинок АДРЕСА_1 на праві власності зареєстровано за ОСОБА_4 .

Однак, відповідно до листа ТОВ «Бюро технічної інвентаризації, оформлення землі та нерухомість» від 05.05.2023, наданого на запит Солом`янської окружної прокуратури м. Києва повідомлено, що даним Товариством ніколи не проводилась технічна інвентаризація обєкта нерухомості майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , технічний паспорт від 04.02.2020 року, довідка від 20.02.2020 року № 112 за вказаною адресою не видавались.

Таким чином, реєстрація за ОСОБА_4 права власності на майно в обхід закону та надання державним органам документів, які не відповідають вимогам законодавства з метою введення держави в оману задля реєстрації права власності на нерухоме майно, не може свідчити про правомірне набуття особою майна у власність, а відтак є підставою для скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права на це майно.

Відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно за вищевказаною адресою підтверджується також листом КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 23.01.2023, наданого на запит Солом`янської окружної прокуратури м. Києва.

Згідно з інформацією Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 17.02.2023, у період з 2004 року по теперішній час звернення від фізичних чи юридичних осіб щодо присвоєння реквізитів адрес об`єкту нерухомості на АДРЕСА_1 до Солом`янської районної в м. Києві адміністрації не надходили, відповідне розпорядження адміністрацією не видавалось.

Таким чином, реєстрація за права власності на майно в обхід закону та надання державним органам документів, які не відповідають вимогам законодавства з метою введення держави в оману задля реєстрації права власності на нерухоме майно, не може свідчити про правомірне набуття особою майна у власність.

Крім того, 23.02.2023 процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0000300 проведено огляд місця події.

Місцем огляду є ділянка місцевості, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та об`єкт нежитлової будівлі літ. А, загальною площею 38,2 кв.м.

Зовнішнім оглядом встановлено, що на асфальтованій ділянці тротуару знаходиться торгівельна лавка, де перебуває споруда «кав`ярня» побудована з метало-пластикових модулів білого кольору має вхід зі сходами, вхідні металопластикові двері білого кольору з надписом «кава з собою» поверх споруди, поруч знаходиться споруда, яка має вивіску «салон краси», також у житловому будинку знаходиться прибудова з метало пластикових модулів білого кольору котрі мають вхідні металопластикові двері білого кольору та напис «Укрпошта» відділення №09110 поряд знаходиться прибудову з метою пластикових модулів синього кольору корті мають вхідні металопластикові двері синього кольору та напис «Ломбард Скарбниця». Також позаду житлового будинку встановленні сходи та навіс з профнастилу з дверима до входу в будинок.

У вказаних спорудах зовнішнім оглядом встановленні відсутність будь яких комунікацій (системи опалень, водопостачання тощо) вказана ділянка місцевості має вільний доступ, не огороджена парканом, поруч знаходиться тротуар, маленькі підйомні сходи до цих прибудов.

Окрім того, візуальним оглядом не встановлено проведення будь-яких комунікацій до вказаної території.

З огляду на викладене, внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356, ч. 1 ст. 358 КК України.

Враховуючи вищевикладене, постановою про визнання предметів в якості доказів дізнавачем СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні вищезазначена земельна ділянка визнана речовим доказом.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній реєстрації прав з підстав наявності зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно не застосовується у разі: 1) державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 2) державної реєстрації права власності на нерухоме майно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав за особою, стосовно якої або щодо майна якої наявні обтяження у спеціальному розділі Державного реєстру прав чи в невід`ємній архівній складовій частині Державного реєстру прав; 3) державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону; 4) державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно, крім державної реєстрації іпотеки за наявності заборони відчуження, арешту; 5) державної реєстрації прав на нерухоме майно за наявності згоди іпотекодержателя або контролюючого органу (для податкових застав) на відчуження, передачу в іпотеку, у тому числі наступну іпотеку, або передачу на іншому речовому праві такого майна - у разі якщо обтяженням є іпотека або податкова застава. Згода контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, не вимагається у випадку, передбаченому пунктом 92.4 статті 92 Податкового кодексу України; 6) державної реєстрації прав на підставі свідоцтва про право на спадщину; 7) державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України "Про іпотеку", за умови що інші обтяження на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровано після державної реєстрації іпотеки; 8) державної реєстрації прав на підставі нотаріально посвідченого договору - у разі якщо обтяженням є вимога нотаріального посвідчення договору, встановлена власником майна; 9)державної реєстрації прав на підставі документа, відмінного від договору, щодо якого власником нерухомого майна встановлено вимогу нотаріального посвідчення, - у разі якщо обтяженням є вимога нотаріального посвідчення договору, встановлена власником майна; 10) державної реєстрації прав на земельну ділянку сільськогосподарського призначення - у разі якщо обтяженням є намір власника земельної ділянки сільськогосподарського призначення щодо її продажу; 11) державної реєстрації прав на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, крім державної реєстрації права власності на таку ділянку в результаті внесення її до статутного (складеного) капіталу юридичної особи або державної реєстрації іпотеки земельної ділянки сільськогосподарського призначення, - у разі якщо обтяженням є переважне право купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення; 12) державної реєстрації права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення в результаті внесення її до статутного (складеного) капіталу юридичної особи або державної реєстрації іпотеки земельної ділянки сільськогосподарського призначення за наявності згоди суб`єкта переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення - у разі якщо обтяженням є переважне право купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення; 13) державної реєстрації прав на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, крім передачі емфітевтом земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду, - у разі якщо обтяженням є заборона передачі емфітевтом земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду; 14) виправлення технічної помилки відповідно до статті 26 цього Закону; 15) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, яке було придбане у складі єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства на підставі договору купівлі-продажу, укладеного у процесі приватизації; 16) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, яке входить до складу єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства, щодо якого прийнято рішення про приватизацію.

Таким чином, наявність накладено арешту на нерухоме майно, не буде перешкодою для державної реєстрації прав на нього у випадках, зазначених ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили.

Також, в ході досудового слідства є достатні підстави вважати, що нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля загальною площею 38,2 кв.м по АДРЕСА_1 відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення, що згідно ч. 2 ст. 170 КПК України дає підстави слідчому судді накласти арешт.

Дізнавачем СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві 11 травня 2023 року винесено постанову про визнання вищевказаного майна речовим доказом.

Прокурор у своєму клопотанні наполягала на наявності необхідності накладення арешту на вищевказане майно з метою збереження речових доказів та запобіганню подальшому відчуженню майна яке є предметом кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд клопотання на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з абз.1 ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Прокурор у своєму клопотанні зазначила та обґрунтувала, що вказане майном є речовим доказом. Зокрема, визнане речовим доказом постановою від 11.05.2023.

Відтак, суд погоджується із заявленою прокурором необхідністю накладення арешту на перелічене нерухоме майно в якості речових доказів, з метою забезпечення їх збереження.

В той же час, формулювання прохальної частини клопотання про накладення відповідної заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на об`єкти нерухомого майна, а саме: нежитлова будівля загальною площею 38,2 кв.м по АДРЕСА_1 , є надмірним обтяженням, яке суд не вважає доцільним, оскільки саме по собі накладення арешту достатнє для забезпечення цілей даного заходу. Відтак, суд не вважає доцільним задовольняти його в цій частині.

ІІІ. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України, слідчий суддя ухвалив:

1.Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме на:

нежитлову будівлю загальною площею 38,2 кв.м по АДРЕСА_1 , що на праві власності зареєстровано за ОСОБА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису 51114236).

В іншій частині відмовити.

2.Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: