Провадження № 1-кс/761/8534/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000295, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, -

в с т а н о в и в:

13 квітня 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000295, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, на підставі ч. 9 ст. 284 КПК України, відповідно до якого останній просить слідчого суддю закрити кримінальне провадження № 0000295, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, на підставі ч. 9 ст. 284 КПК України, та зобов`язати уповноваженого слідчого Головного управління Національної поліції у м. Києві у кримінальному провадженні № 0000295, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, негайно повернути ОСОБА_5 майно, вилучене 18 липня 2019 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти у сумі 635 900 (шістсот тридцять п`ять тисяч дев`ятсот) грн., 1 200 (одну тисячу двісті) доларів США, 2 660 (дві тисячі шістсот шістдесят) євро.

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000295, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні 18 липня 2019 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого тимчасово вилучено майно ОСОБА_5 , яке до цих пір не повернуто, а отже ОСОБА_5 набула статусу іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Тобто, ОСОБА_5 має право звертатися із клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі ст. 284 КК України.

Так, заявник зазначає, що з моменту внесення відомостей про вказане кримінальне правопорушення до ЄРДР пройшло вже більше 48 місяців (4 років), з моменту обмеження прав ОСОБА_5 та вилучення належного їй майна пройшло вже більше 4 років 8 місяців, та протягом цього часу жодній особі не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, а 18 місячний строк досудового розслідування закінчився 09 серпня 2020 року та у встановленому законом порядку не продовжувався, а тому кримінальне провадження № 0000295 підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, встановлених ст. 219 КПК України, на підставі ч. 9 ст. 284 КПК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 та власник майна ОСОБА_5 підтримали клопотання та просили задовольнити його з підстав наведених у ньому.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання, обґрунтовуючи свою позицію тим, що триває досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком. При цьому, ч. 2 ст. 219 КПК України визначено строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру у кримінальних провадженнях щодо нетяжкого, тяжкого або особливо тяжкого злочину, а щодо кримінальних проступків такої норми в КПК України немає.

Заслухавши доводи адвоката ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_3 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, а також матеріали кримінального провадження № 0000295 від 09 квітня 2019 року, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Положеннями ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Відповідно до ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Дотримання розумних строків є основоположним завданням оперативного розслідування будь-якого злочину, закріпленим у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як вбачається зі змісту ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема пунктом 32 у справі «Калініченко проти України» від 26.07.2007 року, заява № 25444/03, згідно якого «Суд повторює, що розумність тривалості провадження у справі повинна оцінюватись у світлі обставин справи та з урахуванням наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади» (рішення у справі Pelissier and Sassi v. France [GC], заява N 25444/94, пункт 67, ECHR 1999-II).

Частиною 2 ст. 114 КПК України передбачено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Згідно зі ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня повідомлення особі про підозру становить:

1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 9 ст. 284 КПК України якщо закінчилися строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, встановлені частиною першою статті 219 цього Кодексу, слідчий суддя може винести ухвалу про закриття кримінального провадження за клопотанням іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника.

Згідно ч. 5 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2019 року.

Постановою заступника начальника четвертого відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_6 від 23 серпня 2020 року кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого зареєстроване кримінальне провадження № 0000295 від 09 квітня 2019 року змінено з ч. 3 ст. 212 КК України на ч. 2 ст. 212 КК України.

На момент внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а саме 09 квітня 2019 року, вказані діяння, відповідно до положень ст. 12 КК належали до тяжких злочинів та відповідно до ст. 219 КПК України строк досудового розслідування в такому випадку становив вісімнадцять місяців.

При цьому, Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набув чинності 01 липня 2020 року, внесено зміни, зокрема, до ст.12 КК України, та визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини, а кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

На момент вчинення кримінального правопорушення санкція ч. 2 ст. 212 КК України передбачала покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212 КК України, щодо якого здійснюється кримінальне провадження, є кримінальним проступком.

Крім того, у рішенні Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 07 липня 2022 року у справі 678/826/21 встановлено, що не зважаючи на відсутність прямо визначеного у КПК строку дізнання для кримінального проступку, строк його досудового розслідування не може бути необмежений та перевищувати строк досудового розслідування для нетяжких злочинів, який встановлений у п. 1 ч. 2 ст. 219 КПК.

Враховуючи те, що відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2019 року, а також те, що станом на теперішній час в рамках провадження органом досудового розслідування жодній особі не повідомлено про підозру, а передбачений ч. 1 ст. 219 КПК України 12-місячний строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру сплинув, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню, а провадження - закриттю слідчим суддею в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 284 КПК України.

При цьому, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , з метою відшукання і вилучення предметів та документів ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» (), ТОВ «Елізіум Трейд» (), ТОВ «Астріс» (), ТОВ «Оліс Компані» (), ТОВ «Ройсон» (), а саме: первинних фінансово-господарських документів; печаток та штампів вищевказаних підприємств, інших підприємств з ознаками фіктивності, та підприємств нерезидентів; реєстраційних документів; документів складського обліку, на паперових та електронних носіях; відомостей щодо руху товарно-матеріальних цінностей; документів та реєстрів бухгалтерського обліку, на паперових та електронних носіях (журналів-ордерів, оборотно-сальдових відомостей по рахункам з розшифровкою та конкретизацією інформації по постачальником та покупцях; листів, претензій інших матеріалів листування між підприємствами; чорнових записів (зошитів, блокнотів, окремих аркушів паперу), документів чорнової бухгалтерії (подвійного обліку) комп`ютерної техніки, матеріальні цінності, носіїв збереження інформації (дискет, дисків, жорстких дисків, флеш-накопичувачів, планшетів, телефонів та іншого) на яких в електронному вигляді містяться відповідно відомості, що підтверджують протиправну діяльність; платіжних доручень, банківських виписок та документів, що свідчать про рух коштів по розрахунковим-рахункам, кредитних карток, чекових книжок тощо; грошових коштів та інші товарно-матеріальні цінності здобутих в результаті здійснення протизаконної діяльності.

18 липня 2019 року на підставі зазначеної ухвали проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено, зокрема, грошові кошти у сумі 635 900 (шістсот тридцять п`ять тисяч дев`ятсот) грн., 1 200 (одну тисячу двісті) доларів США, 2 660 (дві тисячі шістсот шістдесят) євро, які належать на праві власності ОСОБА_5 .

Постановою старшого слідчого з ОВС четвертого СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 від 19 липня 2019 року, вилучені грошові кошти визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

У той же час, арешт на вказані грошові кошти не накладався, оскільки ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року було надано дозвіл на відшукання та вилучення, в тому числі зазначених грошових коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 169 КПК України встановлено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Таким чином, як убачається з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, арешт на вилучене майно, а саме грошові кошти у сумі 635 900 (шістсот тридцять п`ять тисяч дев`ятсот) грн., 1 200 (одну тисячу двісті) доларів США, 2 660 (дві тисячі шістсот шістдесят) євро, не накладався, та зазначене майно станом на день розгляду скарги ОСОБА_5 не повернуто.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи положення ч. 9 ст. 100 КПК України, якими встановлено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення скарги представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 та зобов`язання уповноваженого слідчого Головного управління Національної поліції у м. Києві у кримінальному провадженні № 0000295, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, негайно повернути ОСОБА_5 майно, вилучене 18 липня 2019 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти у сумі 635 900 (шістсот тридцять п`ять тисяч дев`ятсот) грн., 1 200 (одну тисячу двісті) доларів США, 2 660 (дві тисячі шістсот шістдесят) євро.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 7, 22, 28, 100, 113-116, 167-169, 214, 219, 284, 309-310, 368, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000295, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000295, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, закрити на підставі ч. 9 ст. 284 КПК України, тобто зв`язку із закінченням строків досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру.

Зобов`язати уповноваженого слідчого Головного управління Національної поліції у м. Києві у кримінальному провадженні № 0000295, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, негайно повернути ОСОБА_5 майно, вилучене 18 липня 2019 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти у сумі 635 900 (шістсот тридцять п`ять тисяч дев`ятсот) грн., 1 200 (одну тисячу двісті) доларів США, 2 660 (дві тисячі шістсот шістдесят) євро.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1