справа № 361/5357/23
провадження № 1-кс/361/1002/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2023 м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської областi ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0002200 від 29.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відносно підозрюваної:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, освіта середня, офіційно не працюючої, фактично проживаючої без місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , утриманців не має, не інвалід, не депутат, раніше не судимої в силу ст. 89 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01.07.2023 до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло вказане клопотання в якому зазначено, що слідчим відділом Броварського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 29.06.2023 під № 0002200 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 до 20.03.2020 проживала разом із ОСОБА_8 , відносно якого 20.03.2020 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000853 від 19.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

В період часу з 20.03.2020 по 29.06.2023, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 у невстановленому досудовим розслідування місці та спосіб, з метою передачі ОСОБА_8 , який утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, придбала особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який незаконно зберігала з метою збуту до 14 год. 45 хв. 29.06.2023.

В подальшому, 29.06.2023 близько 14 год. 45 хв. ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що в Броварському міськрайонному суді Київської області за адресою : Київська область, м. Бровари, вул. Михайла Грушевського, 2, відбудеться судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні інкримінований йому кримінальних правопорушень, приховавши від працівників судової охорони особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, та в якості вільного слухача прибула до залу судових засідань №1, який знаходиться на першому поверсі Броварського міськрайонного суду Київської області та, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, який був пофасований в два поліетиленові пакети з пазовими защібками та знаходився в поліетиленовому пакеті, підійшла до камери затриманих, в якій перебував ОСОБА_8 , та здійснила спробу передати наркотичний засіб останньому, проте заплановані дії не виконала до кінця, так як була викрита оточуючими.

29.06.2023 під час проведення огляду місця події - приміщення залу судових засідань №1, який знаходиться на першому поверсі Броварського міськрайонного суду Київської області, працівниками поліції було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з вмістом двох пакетів з пазовими защібками з сухою подрібненою речовиною рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта є канабісом, який відповідно до списку 1 Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, загальною вагою 9,053 г, що відповідно до Наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу» становить більш, ніж невеликий розмір.

30.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами : протоколом огляду місця події від 29.06.2023, в якому зафіксовано обставини вчинення кримінального правопорушення, зафіксовано спосіб упакування речовини рослинного походження, зовні схожої на канабіс та здійснено її вилучення; протоколами допитів свідків - безпосередніх очевидців спроби ОСОБА_4 передати ОСОБА_8 пакунку, в якому виявлено речовину рослинного походження, схожу на канабіс; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідків, які серед запропонованих варіантів фотознімків впізнали ОСОБА_4 як особу, що здійснила спробу передачі речовини рослинного походження, схожої на канабіс; висновком судової експертизи матеріалів речовин та виробів, відповідно до якого речовина рослинного походження, вилучена 29.06.2023 з приміщення залу судових засідань №1 Броварського міськрайонного суду Київської області є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною вагою 9,053 г.; протоколом перегляду відеозаписів з нагрудної камери за результатами поверхневої перевірки громадянки ОСОБА_4 та іншими матеріалами.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_4 в клопотанні зазначається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого, ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: а саме: ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, покаранням за який законом передбачено позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, тому остання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як вона не має місця реєстрації, офіційно не працевлаштована, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв'язків; може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, що має істотне значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення; може незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні, анкетні дані яких підозрюваній відомі; може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на осіб, які на теперішній час не допитані як свідки; може продовжити скоєння кримінальних правопорушень, оскільки злочин скоїла в приміщенні суду, що вказує на нехтування останньою принципів правосуддя, а також не має визначеного джерела доходів.

Застосування до підозрюваної ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження та вчиненням нових злочинів, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, оскільки зважаючи на особу підозрюваної, місце та обставини вчинення нею протиправних дій, вона не може самоорганізуватися для здійснення належного контролю.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримала та просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти продовження строку запобіжного заходу заперечив, подав скаргу на незаконне затримання ОСОБА_4 в якій вказує, що ОСОБА_4 було затримано працівниками поліції Броварського РУП ГУНП в Київській області, після чого її доставили до приміщення Броварського РУП та склали протокол про адміністративне правопорушення по факту виявлення в неї наркотичних речовин, які вона принесла до приміщення суду, а після цього відпустили. Цього ж дня ОСОБА_4 близько 18-30 години працівники поліції Броварського РУП повторно затримали ОСОБА_4 та доставили її до Броварського РУП, проте цього разу відносно неї вже склали протокол затримання в порядку ст. 208 КПК України через підозру, що вона зберігала ті самі наркотичні речовини з метою збуту. Проте з моменту першого затримання ОСОБА_4 не вчиняла ніяких правопорушень, тому були відсутні підстави для складання протоколу затримання за ст. 208 КПК України, яка надає право затримання особи безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, а не після того, як особа вже була в розпорядженні поліції. Крім того, ОСОБА_4 не було вручене письмове повідомлення про підозру протягом 24 годин з моменту її затримання, тому вона підлягає звільненню з під варти згідно вимог ч. 3 ст. 278 КПК України.

Просить відмовити в задоволенні заявленого прокурором клопотання зазначивши про наявність у потерпілої міцних соціальних зав`язків, вона має малолітню дитину, стала на шлях виправлення, судимості погашені, підозра недостатньо обґрунтована, заявлені ризики не доведені, заявлений прокурором розмір застави є необґрунтований, сума є непомірною для підозрюваної, просить застосувати щодо останньої більш м'який вид запобіжного заходу, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт в нічний час доби.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позицію захисника, на питання прокурора повідомила, що вона позбавлена батьківських прав щодо малолітньої дочки, яка наразі проживає з бабусею.

Допитана в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_9 повідомила суду, що вона не працює, незаміжня, на даний час оформляє опікунство над онукою, так як підозрювана ОСОБА_4 , яка є дочкою свідка, позбавлена судом батьківських прав. ОСОБА_4 орендує житло - кімнату в гуртожитку (при цьому адресу свідок назвати не може), неофіційно працювала та допомагала матеріально дитині. Якщо ОСОБА_4 буде обрано домашній арешт свідок повідомила, що зможе приходити до неї та приносити їй їжу чи необхідні речі за потреби.

Заслухавши учасників процесу, покази свідка, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків.

Зазначені у скарзі адвоката ОСОБА_5 обставини про незаконне затримання і тримання ОСОБА_4 під вартою не знайшли свого підтвердження виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 4 ст. 208, п. 6 ч. 3 ст. 42 КПК України, підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Положеннями ст. 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України;

4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Аналіз наведених норм свідчить, що слідчий суддя повинен перевірити законність фактичних підстав затримання. Крім того, за приписами ст. 206 КПК України, слідчий суддя може прийняти рішення лише про звільнення особи у разі його незаконного затримання.

Слідчим суддею встановлено, що відносно ОСОБА_4 29.06.2023 о 15 годині 10 хвилин було складено Протокол АЗ № 083665 про адміністративне затримання за ч. 1 ст. 261 КУпАП у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 КУпАП для оформлення матеріалів. ОСОБА_4 роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також її право на отримання безоплатної вторинної допомоги, від отримання якої ОСОБА_4 відмовилася. Заяв та зауважень при затриманні не надходило. 29.06.2023 о 18-00 годині ОСОБА_4 звільнено після закінчення оформлення документів (а.с.31-32).

В той же день 29.06.2023 з 18-07 години до 18-49 години проводився огляд залу судових засідань №1 Броварського міськрайонного суду Київської області, в протоколі огляду зафіксовано, що працівниками ВРПП складено протокол адміністративного затримання АЗ № 083665 та проведено поверхневу перевірку, в ході якої у ОСОБА_4 виявлено та вилучено в тому числі два згортки з речовиною рослинного походження, 4 одноразові шприці для ін`єкцій, скляна ємкість з нашаруванням речовини, таблетки метадон (а.с.14-25), тобто весь цей час працівниками поліції проводилися дії, відповідно до повноважень і завдань, покладених на них завдань згідно положень Розділу ІV Закону України «Про національну поліцію».

Після цього ОСОБА_4 було фактично затримано в цей же день 29.06.2023 о 18 годині 50 хвилин в рамках кримінального провадження №0002200 від 29.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в присутності захисника ОСОБА_5 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, а саме: якщо особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.06.2023 складений відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень ст. 208 КПК України. Крім того, протокол затримання містить зазначення місця, дати і точного часу (години і хвилини) затримання відповідно до положень ст. 209 КПК України.

Доводи захисника про порушення вимог ч. 2 ст. 278 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 не було вручене письмове повідомлення про підозру з моменту її затримання протягом 24 годин, не є обґрунтованими, оскільки на підставі ч. 7 ст. 615 КПК України строки встановлені для вручення письмового повідомлення про підозру затриманій особі, встановлені ст. 278 КПК України, в умовах воєнного стану можуть бути продовжені до сорока восьми годин.

Відтак, порушень КПК України при затриманні ОСОБА_4 слідчим суддею не встановлено.

Щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

В п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.2007 ЄСПЛ зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов'язана мати докази, достатні для пред'явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов'язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред'явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". Термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990, п. 32, Series A, № 182)

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2023 за № 0002200 внесено відомості про те, що 29.06.2023 приблизно о 14:45 перед початком судового засідання в Броварському міськрайонному суді Київської області за адресою: м. Бровари, вул. Махайла Грушевського, 2, громадянка ОСОБА_4 перебуваючи в залі судового засідання в якості вільного слухача, здійснила спробу передати (збути) гр. ОСОБА_8 1 таблетку зовні схожу на наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, та речовину рослинного походження зеленого кольору, зовні схожу на особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс.

30.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами : протоколом огляду місця події від 29.06.2023, в якому зафіксовано обставини вчинення кримінального правопорушення, зафіксовано спосіб упакування речовини рослинного походження, зовні схожої на канабіс та здійснено її вилучення; протоколами допитів свідків - безпосередніх очевидців спроби ОСОБА_4 передати ОСОБА_8 пакунку, в якому виявлено речовину рослинного походження, схожу на канабіс; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідків, які серед запропонованих варіантів фотознімків впізнали ОСОБА_4 як особу, що здійснила спробу передачі речовини рослинного походження, схожої на канабіс; висновком судової експертизи матеріалів речовин та виробів, відповідно до якого речовина рослинного походження, вилучена 29.06.2023 з приміщення залу судових засідань №1 Броварського міськрайонного суду Київської області є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною вагою 9,053 г.; протоколом перегляду відеозаписів з нагрудної камери за результатами поверхневої перевірки громадянки ОСОБА_4 та іншими матеріалами.

Разом з тим, необхідно зауважити, що на цій стадії процесу слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достовірності, достатності та взаємозв'язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної ОСОБА_4 переховуватися від суду або незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого їй злочину, може вдатися до відповідних дій.

При визначенні імовірності переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваної у вигляді її можливого ув'язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

Разом з цим, підозрювана ОСОБА_4 не має реєстрації місця проживання, офіційно не працевлаштована, незаміжня, позбавлена відносно своєї дитини батьківських прав, що свідчить про відсутність стійких соціальних зав'язків підозрюваної.

Вказані обставини у сукупності між собою та з іншими обставинами цього кримінального провадження дають підстави обґрунтовано припускати можливість переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду.

Наявність ризику знищити, спотворити або сховати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення слідчий суддя також вважає доведеним з огляду на те, що на даний час в ході досудового розслідування не встановлено місце та спосіб придбання підозрюваною наркотичного засобу, а тому перебуваючи на волі остання може вплинути на встановлення вказаних обставин.

При встановленні наявності ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків, експертів слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, .

Отже існує ймовірність того, що підозрювана може незаконно впливати на свідків, оскільки перебуваючи на свободі, не маючи запобіжного заходу, знаючи їх місце проживання, зможе впливати на них з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують її як підозрювану.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого у клопотанні щодо існування цього ризику.

Крім того, існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрювана ОСОБА_4 офіційно ніде не працевлаштована, не має законних джерел прибутку, вважається такою, що не має судимості згідно положень ст. 89 КК України, згідно пред'явленої підозри принесла в приміщення суду та здійснила спробу збуту наркотичної речовини в приміщенні суду, що само по собі свідчить про зухвале нехтування останньою необхідності дотримання правомірної поведінки.

Разом з цим, з урахуванням критеріїв, що мають враховуватися при встановленні наявності того чи іншого ризику, на які наявне посилання вище, слідчий суддя дійшов висновку, що обставини, на які орган досудового розслідування посилається в обґрунтування наявності ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, у зв'язку із чим цей ризик не враховується слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні твердження сторони захисту про можливість застосування альтернативного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Так, посилання сторони захисту про наявність у підозрюваної постійного місця проживання, належними та допустимими доказами не підтверджено.

Доводи сторони захисту про те, що вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не підтверджені жодними належними доказами, і органом досудового розслідування не обґрунтовується неможливість запобігання вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, - слідчий суддя відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

При цьому, відхиляючи доводи захисника, слідчий суддя враховує і те, що навіть якщо підозрювана ОСОБА_4 і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконного впливати на потерпілого чи свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваної, дають обґрунтовані підстави вважати, що передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім на даний час лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов'язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов'язків, передбачених КПК України.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів суд вважає за необхідне визначити у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України підозрюваній ОСОБА_4 відповідний розмір застави та при визначенні її розміру слідчий суддя враховує положення ч. 4 ст. 182 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке може бути призначено за його вчинення, обставини його скоєння, наявні в матеріалах судового провадженні відомості про особу підозрюваної, кількість та ступінь передбачених ст. 177 КПК України ризиків, слідчий суддя вважає, що розмір застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_4 та є співмірним із матеріальним становищем останньої та вчиненим нею діянням.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 205, 206 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_5 на незаконне затримання - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, з урахуванням ч. 2 ст. 197 КПК України, по 27.08.2023 включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 розмір застави у межах 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680,00 грн., яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами :

Одержувач ТУ ДСА України у Київській області
Код одержувача (ЄДРПОУ)26268119
Банк одержувача ДКСУ м. Київ
р/рUA0018661
Призначення платежу«застава за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.07.2023 по справі №361/5357/23, кримінальне провадження №0002200»

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави вона буде вважатися такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти під заставу, покласти на неї строком на два місяці з дня внесення застави такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання (перебування), роботи.

Роз`яснити, що з моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, вона зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, а у разі їх невиконання внесені у якості застави кошти звертаються в дохід держави.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити родичів ОСОБА_4 про взяття її під варту.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Броварської окружної прокуратури в Київській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а підозрюваною в той самий строк з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1