Житомирський апеляційний суд
Справа №280/736/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (дистанційно),

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі матеріали провадження № 280/736/16-к за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 січня 2022 року, якою скасовано засудженому ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 09.12.2019, у виді трьох років обмеження волі, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття призначеного судом покарання. Зазначає, що при розгляді подання було порушено його право на захист, оскільки він заявляв клопотання про призначення захисника, що судом не було взято до уваги. Вказує, що 14.07.2020 він не прибув до уповноваженого органу з питань пробації, оскільки був хворий, про що повідомив, з`явившись 16.07.2020.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 січня 2022 року скасовано засудженому ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 09.12.2019, у виді трьох років обмеження волі.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 засуджений вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 09.12.2019 року за ст.ст. 296 ч.1, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України на 3 роки обмеження волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 був звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з упоноваженим органом з питань пробації.

Перебуваючи на обліку в органі пробації з 20.01.2020 року, ОСОБА_7 показав себе з негативної сторони, оскільки не виконав покладених на нього вироком суду обов`язків, а саме без поважних причин не з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації 31.01.2020 року, 14.02.2020 року, 14.04.2020 року, 21.04.2020 року, 14.07.2020 року, 28.07.2020 року, 03.08.2020 року, 07.08.2020 року,11.08.2020 року, 25.08.2020 року. ОСОБА_7 було винесено застереження та роз`яснені наслідки ухилення від обов`язків, покладених на нього вироком суду. Крім того, засуджений ОСОБА_7 змінював місце проживання, відмовившись повідомити органу пробації нову адресу проживання. А тому враховуючи, що засуджений злісно ухиляється від покладених на нього судом обов`язків шляхом неявки на реєстрацію до органу пробації без поважних причин, незважаючи на застереження та роз`яснення наслідків такої поведінки, змінив місце проживання, не повідомивши орган пробації, що свідчить про небажання ОСОБА_7 виконувати обов`язки, покладені на нього вироком суду та стати на шлях виправлення, суд дійшов висновку про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання за вироком суду у виді обмеження волі строком на три роки.

Заслухавши доповідача, доводи засудженого ОСОБА_7 та його захисника в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження та особову справу №06/2020 щодо ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно ч.4 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

У відповідності до ст.78 ч.2 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 було засуджено вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 09.12.2019 року за ст.ст. 296 ч.1, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 3 років обмеження волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України засуджений ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки, покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з упоноваженим органом з питань пробації.

Зазначений вирок до уповноваженого органу з питань пробації надійшов 20.01.2020 року та цього ж дня був прийнятий до виконання.

За місце проживання, зазначеним у вироку суду, засуджений ОСОБА_7 був відсутній, та на виклики до органу з питань пробації не з`являвся, у зв`язку з чим було надіслано ряд запитів до відповідних установ з метою виявлення місцезнаходження засудженого.

Однак, враховуючи, що місце його перебування встановлено не було, 01.04.2020 року до Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області було направлено подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів.

22.04.2020 року ОСОБА_7 з`явився до органу пробації та був попереджений про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, що підтверджується його особистим підписом (а.с.44 особова справа).

16.07.2020 року ОСОБА_7 самостійно прибув до органу пробації, де знову був попереджений про скасування звільнення від віббування покарання з іспитовим строком, однак відмовився підписати вказане попередження про що біло складено акт (а.с.75 особова справа).

15.09.2020 року ОСОБА_7 знову самостійно прибув до органу пробації, повідомив про зміну місця проживання (без зазначення адреси0, був черговий раз попереджений про відповідальність за ухилення від виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, яке відмовився підписувати та залишив приміщення органу пробації, про що було складено акт з відеофіксацією події (а.с.91 особова справа) та 25.09.2020 року направлено подання до суду про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 (а.п.209 т.2)

03.04.2023 року ОСОБА_7 самостійно з`явився до органу пробіції, де йому були роз`яснені його права та обов`язки, пов`язані з відбуванням покарання з випробуванням, він був попереджений про те, що у випадку невиконання покладених на нього судом обов`язків або при систематичних порушеннях, що потягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчитимуть про його небажання стати на шлях виправлення, суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації може винести ухвалу про скасування іспитового строку і направлення його для відбування покарання згідно з вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 09.12.2019 року, а також проведено бесіду про недопустимість вчинення повторних правопорушень, про що відібрано письмову підписку, анкету, складено довідку про проведення профілактичної бесіди, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію в 2- й, 4-й вівторок кожного місяця (а.о.с.30- 32). Зазначені документи підписані ОСОБА_7 особисто.

Проте, як вбачається з матеріалів особової справи 06/2020, засуджений ОСОБА_7 14.04.2020 року, 21.04.2020 року, 14.07.2020 року, 28.07.2020 року,11.08.2020 року та 25.08.2020 року без поважних причин для реєстрації до органу пробації не з`являвся, незважаючи на письмове попередження та роз`яснення наслідків (а.о.с.44), та двічі в категоричній формі відмовився підписувати письмові попередження та самовільно залишав уповноважений орган з питань пробації (а.о.с. 75, 91).

Також засуджений ОСОБА_7 самовільно змінював місце проживання, не повідомляючи орган пробації про нову адресу проживання, при неодноразових перевірках за наданою органу пробації адресою був відсутній, місце перебування останнього було не відомо, що свідчить про злісне ухилення засудженого ОСОБА_7 від виконання покладених на нього вироком суду обов`язків.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 свідомо ухилявся від виконання покладених на нього вироком суду обов`язків, а саме: не з`являвся на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин, за що йому було винесено застереження, та змінював місце свого проживання, не повідомляючи орган пробації, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а тому висновок суду першої інстанції про направлення засудженого для відбування призначеного покарання є законним та обґрунтованим.

Таким чином, доводи апелянта про те, що порушення зазначені у поданні не відповідають дійсності, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими судом матеріалами провадження.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції порушив його право на захист, оскільки не призначив йому захисника, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки жодних клопотань про призначення йому захисника ОСОБА_7 в суді першої інстанції не заявляв, що вбачається з технічного запису судового засідання, пам`ятку про права та обов`язки отримав особисто, а участь захисника в даному випадку не є обов`язковою (а.п.213).

Крім того, під час апеляційного розгляду його інтереси представляє захисник ОСОБА_8 .

Доводи апелянта про те, що 14.07.2023 року він не явився до органу пробації через хворобу, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки жодних доказів на підтвердження цього факту, ОСОБА_7 суду не надав.

За таких обставин, апеляційний суд вважає непереконливими доводи апеляційної скарги засудженого.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, тому підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 січня 2022 року, якою скасовано засудженому ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 09.12.2019, у виді трьох років обмеження волі без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: