У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника володільця майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за №0001204, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

17.08.2023 року засобом поштового зв`язку прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0001204, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В рамках даного клопотання просив з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на предмети, вилучені в ході санкціонованого 08.08.2023 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області обшуку по справі №308/13512/23, проведеного 17.08.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 та являється фактичним місцем проживання ОСОБА_4 , а саме: предмет, зовні схожий на пістолет «Форт - 17» серії НОМЕР_1 та дозвіл на зброю, виданий на ім?я ОСОБА_8 , серії АА НОМЕР_2 , які зберігаються в синій коробці, упаковані до спец пакету НПУ СУ №PSP3061189; мобільний телефон марки «НТС» IMEI 1: НОМЕР_3 , планшет марки «Apple», моделі «iPad 1430», сірого кольору IMEI 1: НОМЕР_4 , жорсткий диск марки «TOSHIBA», які упаковано до спец пакету НПУ СУ №PSP3061490; ноутбук марки «ASUS», моделі «L550 D», S/N EINOCB42583403A, чорного кольору, ноутбук марки «НР», моделі «3168 NGW», чорного кольору SN CND844442RD із зарядним пристроєм до нього, ноутбук марки «ASUS», моделі «QCWB 335», S/N 64NO6ROSM49314C, чорного кольору, які упаковано до спец пакету НПУ СУ №PSP4013982, із забороною відчуження, користування та розпорядження.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Володільці майна ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник володільця майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні 31.08.2023 проти задоволення клопотання прокурора заперечила, пояснивши, що обшук фактично було проведено за адресою АДРЕСА_2 , хоча дозвіл слідчим суддею було надано на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 . При проведенні обшуку стороною обвинувачення не було роз`яснено ОСОБА_4 право на правничу допомогу. Пістолет «Форт - 17» серії НОМЕР_1 та дозвіл на зброю, виданий на ім?я ОСОБА_8 , не мають відношення до даного кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001204, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.06.2023 року.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР відповідно наданого витягу стало те, що: «до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області звернулася ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яка просить прийняти міри до невідомої особи, яка шляхом обману за період часу з листопада 2022 року по квітень 2023 року, заволоділа належними їй грошовими коштами в особливо великих розмірах».

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.08.2023 по справі № 308/13512/23 надано стороні кримінального провадження слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні №0001204 дозвіл на проведення обшуку в житловому приміщенні, яке розташоване з адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , з метою відшукання та вилучення комп`ютерної техніки, на якій було відображено дані в електронному вигляді про отримання від потерпілої грошових переказів та грошових коштів, анкетні дані особи, номер рахунку, розрахунковий номер рахунку, на який було переведено вищевказані кошти, мобільний телефон ОСОБА_4 , в якому містяться дані про особу, яка замовляла даний переказ та її контактні дані, інші фінансові документи, чорнові записи, грошові кошти, які набуті злочинним шляхом, платіжні банківські картки, на яких можуть зберігатися грошові кошти здобуті злочинним шляхом, мобільні термінали, сім-картки операторів мобільного зв`язку, інші носії інформації (флеш-картки, комп`ютерна техніка), а також документи, що свідчать про протиправну діяльністю.

17 серпня 2023 року у в період часу з 10:27 год. по 11:35 год. був проведений санкціонований слідчим суддею обшук за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обшуку вказаного домоволодіння було вилучено: предмет зовні схожий на пістолет «Форт - 17» серії НОМЕР_1 та дозвіл на зброю виданий на ім?я ОСОБА_8 серії АА НОМЕР_2 , які зберігаються в синій коробці, упаковані до спец пакету НПУ СУ №PSP3061189; мобільний телефон марки «НТС» IMEI 1: НОМЕР_3 , планшет марки «Apple», моделі «iPad 1430», сірого кольору IMEI 1: НОМЕР_4 , жорсткий диск марки «TOSHIBA», які упаковано до спец пакету НПУ СУ №PSP3061490; ноутбук марки «ASUS», моделі «L550 D», S/N EINOCB42583403A, чорного кольору, ноутбук марки «НР», моделі «3168 NGW», чорного кольору SN CND844442RD із зарядним пристроєм до нього, ноутбук марки «ASUS», моделі «QCWB 335», S/N 64NO6ROSM49314C, чорного кольору, які упаковано до спец пакету НПУ СУ №PSP4013982.

Доводи представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про те, що обшук був фактично проведений стороною обвинувачення за адресою: АДРЕСА_2 , слідчий суддя відкидає з наступних підстав.

Так, допитаний в судовому засіданні в якості свідка слідчий СВ Ужгородського РУП ГУНП ОСОБА_11 пояснив, що 17.08.2023 року, являючись слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні №0001204, проводив на підставі ухвали слідчого судді обшук житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 . Перед проведенням обшуку ОСОБА_4 повідомив, що тимчасово проживає за вказаною вище адресою - АДРЕСА_1 . В ході проведення обшуку було виявлено, що в квартирі АДРЕСА_3 за вказаною адресою знаходяться особисті речі ОСОБА_4 . Останньому було роз`яснено його право користуватися правовою допомогою адвоката при проведенні обшуку, однак адвокат на місце проведення обшуку прибув вже після складання протоколу обшуку від 17.08.2023.

Дослідженим в судовому засіданні відеозаписом стверджено, що перед проведенням обшуку ОСОБА_4 повідомив, що тимчасово проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Та обставина, що особа ОСОБА_9 уклала 20.06.2022 в простій письмовій формі договір оренди квартири АДРЕСА_4 , не спростовує можливість ОСОБА_4 користуватися квартирою АДРЕСА_5 .

Отже, доводи адвоката ОСОБА_5 про проведення обшуку не за адресою, зазначеною в ухвалі слідчого судді від 08.08.2023 про надання дозволу на проведення обшуку, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

17 серпня 2023 року предмет зовні, схожий на пістолет «Форт - 17» серії НОМЕР_1 та дозвіл на зброю, виданий на ім`я ОСОБА_8 серії АА N943360 № НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «НТС» IMEI 1: НОМЕР_3 , планшет марки «Apple», моделі «iPad 1430», сірого кольору IMEI 1: НОМЕР_4 , жорсткий диск марки «TOSHIBA»; ноутбук марки «ASUS», моделі «L550 D», S/N EINOCB42583403A, чорного кольору, ноутбук марки «НР», моделі «3168 NGW», чорного кольору SN CND844442RD із зарядним пристроєм до нього, ноутбук марки «ASUS», моделі «QCWB 335», S/N 64NO6ROSM49314C, чорного кольору визнані речовими доказами в кримінальному провадженні /постанова про визнання речовими доказами від 17.08.2023/.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Незастосування арешту на майно може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Положеннями абзацу першого частини першої статті 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 170 КПК завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В свою чергу відповідно до частини третьої статті 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

А частиною десятою статті 170 КПК передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Слідчий суддя наголошує, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. наприклад пункт 53 рішення Європейського Суду у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Таким чином, право на володіння речами і документами не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, з метою забезпечення збереження речових доказів слід накласти арешт на майно, вилучене в ході санкціонованого обшуку, проведеного стороною обвинувачення 17.08.2023 року, а саме на мобільний телефон марки «НТС» IMEI 1: НОМЕР_3 , планшет марки «Apple», моделі «iPad 1430», сірого кольору IMEI 1: НОМЕР_4 , жорсткий диск марки «TOSHIBA»; ноутбук марки «ASUS», моделі «L550 D», S/N EINOCB42583403A, чорного кольору, ноутбук марки «НР», моделі «3168 NGW», чорного кольору SN CND844442RD із зарядним пристроєм до нього, ноутбук марки «ASUS», моделі «QCWB 335», S/N 64NO6ROSM49314C, чорного кольору, дозвіл на вилучення яких зазначений в ухвалі слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.08.2023 по справі № 308/13512/23.

Слід зауважити, що накладення арешту не є позбавлення права на це майно, і за своїм змістом не є конфіскацією, а лише тимчасовим обмеженням, яке застосовується наразі із метою досягнення завдань кримінального провадження. А отже, особа, яка вважає, що її право обмежено чи порушено, має право як оскаржити це рішення, так і з певним часом звертатися до слідчого суді чи суду із клопотанням у порядку ст. 174 КПК України з метою перегляду даного виду заходу забезпечення кримінального провадження.

Щодо накладення арешту на предмет, ззовні схожий на пістолет «Форт - 17» серії НОМЕР_1 та дозвіл на зброю, виданий на ім?я ОСОБА_8 , серії АА НОМЕР_2 , слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість клопотання в цій частині, так як прокурором не доведено, що перелічене вище майно має будь яке відношення до кримінального провадження та може бути використано як доказ в цьому кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

З метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на предмети, вилучені в ході санкціонованого 08.08.2023 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області обшуку по справі №308/13512/23, проведеного 17.08.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 та являється фактичним місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: мобільний телефон марки «НТС» IMEI 1: НОМЕР_3 , планшет марки «Apple», моделі «iPad 1430», сірого кольору IMEI 1: НОМЕР_4 , жорсткий диск марки «TOSHIBA», які упаковано до спец пакету НПУ СУ №PSP3061490; ноутбук марки «ASUS», моделі «L550 D», S/N EINOCB42583403A, чорного кольору, ноутбук марки «НР», моделі «3168 NGW», чорного кольору SN CND844442RD із зарядним пристроєм до нього, ноутбук марки «ASUS», моделі «QCWB 335», S/N 64NO6ROSM49314C, чорного кольору, які упаковано до спец пакету НПУ СУ №PSP4013982,, із забороною відчуження, користування та розпорядження.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Предмет, ззовні схожий на пістолет «Форт - 17» серії НОМЕР_1 та дозвіл на зброю, виданий на ім`я ОСОБА_8 , серії АА НОМЕР_2 , які зберігаються в синій коробці, упаковані до спец пакету НПУ СУ №PSP3061189 повернути ОСОБА_8 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, які зобов`язані письмово проінформувати заінтересованих осіб.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_12