Cправа №505/2845/23
Провадження №1-кс/505/1148/2023
УХВАЛА

Іменем України

21.07.2023 м. Подільськ

Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню за №-0000705 від 19.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого, та наданих матеріалів, досудовим розслідуванням встановлено, що в провадженні СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №-0000705 від 19.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.07.2023 до Подільського РУП ГУ НП в Одеській області надійшла письмова заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , про те, що 19.06.2023, близько 19 години 30 хвилин, під час дії на території України воєнного стану, невстановлена особа, таємно, перебуваючи на привокзальній площі в м. Подільськ Одеської області, шляхом вільного доступу з поліетиленового пакету, викрала належний йому мобільний телефон марки "Samsung А14", панель сірого кольору, дуос, ІМЕІ не відомі, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку "Київстар" № НОМЕР_1 . Попередня сума матеріальної шкоди складає 9500 гривень.

Відомості, які містилися у заяві СВ Подільського РУП ГУ НП в Одеській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №-0000705 від 19.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та розпочато досудове розслідування.

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №-0000705 від 19.07.2023 за ч.4 ст.185 КК України, в ході проведення огляду громадянин ОСОБА_6 добровільно видав мобільний телефон марки "Samsung А14", панель сірого кольору, дуос, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , без сім-карток, у робочому справному стані, який вилучений у прозорому герметичному поліетиленовому сейф-пакеті № FPS5013562 з логотипом Національної поліції України, який був оглянутий та визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №-0000705 від 19.07.2023 за ч.4 ст.185 КК України.

В подальшому, 19.07.2023, в ході проведення пред`явлення речей для впізнання, потерпілий ОСОБА_5 впізнав серед інших мобільних телефонів належний йому мобільний телефон марки "Samsung А14", панель сірого кольору, дуос, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який був в нього викрадений 19.06.2023 на привокзальній площі в м.Подільськ Одеської області. Після проведення впізнання, мобільний телефон марки "Samsung А14", панель сірого кольору, дуос, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , без сім-карток, у робочому справному стані, переданий на відповідальне зберігання під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 за його місцем мешкання до вирішення питання по суті.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження.

Дослідивши докази здобуті в ході досудового слідства виникла необхідність для арешту вказаного майна, так як існує:

а) потреби досудового розслідування виправдовують втручання у право власності на особисті речі (п.2 ч.3 ст.132 КПК України);

б)існує реальна загроза знищення доказів вчинення злочину.

Крім того, під час дослідження доказів, було встановлено, що обмеження права власності у даному випадку спів розмірно завданням кримінального провадження.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частинами 2 та 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий в обґрунтування клопотання зазначив, що вказані речі є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, та може містити інформацію про вчинене кримінальне правопорушення, тому є всі підстави для його арешту.

Від старшого слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 до суду надійшла письмова заява про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до приписів ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оскільки слідчий надав до суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутністю, суд вважає, клопотання має бути розглянуто у відсутності зазначеної особи, відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст.91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вилучене майно є речовим доказом, оскільки відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, містить відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження.

Разом с тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження.

Одним з таких заходів є саме арешт майна, що полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна, мають тимчасовий характер.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню за №-0000705, - задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 19.07.2023 в ході огляду предмет, а саме: мобільний телефон марки "Samsung А14", панель сірого кольору, дуос, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , без сім-карток, у робочому справному стані, шляхом заборони будь-яким чином користуватися та розпоряджатися зазначеним майном.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1