Справа №954/313/23
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

01.09.2023 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю:

секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

в судовому засіданні, розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч.ч. 1, 2ст. 185 КК України, внесеного до ЄРДР за №0000051 від 07.02.2016 року

в с т а н о в и в:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0000051 від 07.02.2016 року.

Клопотання мотивоване наступним. Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він, в один із днів на початку лютого місяця 2016 року, точної дати слідством не встановлено, в нічний час, обійшовши зі сторони городу територію домоволодіння адресою АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного, протиправного звернення чужого майна на свою користь та незаконного збагачення, силою рук витяг із землі два аналогічні між собою сталеві швелери довжиною 2 м., висотою 100 мм., шириною полки 46 мм., товщиною стінки 4,5 мм., які слугували стовбцями для огорожі городу, вартість яких, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3563-МТ від 17.12.2018 року становила 166,18 грн. за один, на загальну суму 332,36 грн., які переніс у безпечне місце та в подальшому продав сторонній особі, тим самим звернув викрадене ним майно на свою користь і розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми злочинними діями потерпілій ОСОБА_8 матеріальні збитки на вказану суму.Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Він же, будучи раніше неодноразово судимим останній раз 30.10.2017 року Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ст. 185 ч.2 КК України до покарання у вигляді арешту строком 6 місяців, звільнившись 08.06.2018 року із Казанської виправної колонії Миколаївської області (№93) по відбуттю строку покарання та будучи особою якій 31.07.2018 року за матеріалами кримінального провадження № 0000301 повідомлено про підозру за фактом вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, матеріали якого перебувають на розгляді у Нововоронцовському районному суді Херсонської області, судимість у встановленому законом порядку не знято та не погашено, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так він, в 10-х числах жовтня місяця 2018 року, в нічний час, перебуваючи в парку відпочинку в смт. Нововоронцовка Нововоронцовського району Херсонської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного протиправного звернення чужого майна на свою користь та незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, руками від`єднав від кріплень саморобну сталеву урну висотою 35 см., діаметром 30 см., товщиною стінки 3 мм., яка знаходилась поблизу літньої площадки парку та перебуває на балансі Нововоронцовської селищної ради, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3560-МТ від 18.12.2018 року становить 195,83 грн., яку в руках переніс у безпечне місце та в подальшому продав сторонній особі, тим самим звернув викрадену ним урну на свою користь та розпорядився нею на власний розсуд, спричинивши Нововоронцовській селищній раді матеріальні збитки на вказану суму. Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Він же, будучи раніше неодноразово судимим останній раз 30.10.2017 року Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ст. 185 ч.2 КК України до покарання у вигляді арешту строком 6 місяців, звільнившись 08.06.2018 року із Казанської виправної колонії Миколаївської області (№93) по відбуттю строку покарання та будучи особою якій 31.07.2018 року за матеріалами кримінального провадження № 0000301 повідомлено про підозру за фактом вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, матеріали якого перебувають на розгляді у Нововоронцовському районному суді Херсонської області, судимість у встановленому законом порядку не знято та не погашено, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так він, в 10-х числах жовтня місяця 2018 року, в ранковий час, будучи особою, яка напередодні вчинила крадіжку сталевої урни, перебуваючи поряд із домоволодінням АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_9 , скориставшись її короткотривалою відсутністю, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись короткотривалою відсутністю потерпілої, таємно викрав дві аналогічні між собою совково-зернові лопати, з розміром металевої частини 305х235 мм., в комплекті з держаком довжиною 120 см., діаметром 40 мм., вартість яких згідно висновку судової товарознавчої експертиз №3561-МТ від 19.12.2018 року становила 105 грн. за одну, на загальну суму 210 грн. та городні граблі з металевою частиною 380 мм. на 12 зубців, у комплекті із дерев`яним держаком довжиною 150 см., діаметром 30 мм., вартість яких згідно висновку вищевказаної експертизи становить 58,57 грн., які належать ОСОБА_9 , перенісши їх у безпечне місце та в подальшому продавши сторонній особі, таким чином звернув ним майно на свою користь і розпорядився ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 268,57 грн. Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Він же, будучи раніше неодноразово судимим останній раз 30.10.2017 року Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ст. 185 ч.2 КК України до покарання у вигляді арешту строком 6 місяців, звільнившись 08.06.2018 року із Казанської виправної колонії Миколаївської області (№93) по відбуттю строку покарання та будучи особою якій 31.07.2018 року за матеріалами кримінального провадження № 0000301 повідомлено про підозру за фактом вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, матеріали якого перебувають на розгляді у Нововоронцовському районному суді Херсонської області, судимість у встановленому законом порядку не знято та не погашено, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так він, в 10-х числах жовтня місяця 2018 року, в нічний час, будучи особою, яка вчинила крадіжку сталевої урни та садово-городнього інвентарю, перебуваючи в парку відпочинку в смт. Нововоронцовка Нововоронцовського району Херсонської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного протиправного звернення чужого майна на свою користь та незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, руками від`єднав від кріплень саморобну сталеву урну висотою 35 см., діаметром 30 см., товщиною стінки 3 мм., яка знаходилася поблизу клумб парку та перебуває на балансі Нововоронцовської селищної ради, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3560-МТ від 18.12.2018 року становить 195,83 грн., яку в руках переніс у безпечне місце та в подальшому продав сторонній особі, тим самим звернув викрадену ним урну на свою користь та розпорядився нею на власний розсуд, спричинивши Нововоронцовській селищній раді матеріальні збитки на вказану суму. Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Він же, будучи раніше неодноразово судимим останній раз 30.10.2017 року Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ст. 185 ч.2 КК України до покарання у вигляді арешту строком 6 місяців, звільнившись 08.06.2018 року із Казанської виправної колонії Миколаївської області (№93) по відбуттю строку покарання та будучи особою якій 31.07.2018 року за матеріалами кримінального провадження № 0000301 повідомлено про підозру за фактом вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, матеріали якого перебувають на розгляді у Нововоронцовському районному суді Херсонської області та 12.10.2018 року за матеріалами кримінального провадження № 0000403 останньому повідомлено про підозру за фактом вчинення ним злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, судимість у встановленому законом порядку не знято та не погашено, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так він, 02.11.2018 близько 16.00 год., перебуваючи у приміщенні житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_10 по АДРЕСА_3 , в ході раптово виниклої словесної сварки, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , взявши в руки металеву сковорідку, яка знаходилася в приміщенні житлового будинку та наніс нею не менше 2-х ударів потерпілому в область голови, в результаті чого потерпілий присів на підлогу, а ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого прямого умислу спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_10 , озброївшись розкладним ножем, наніс ним не менше 2-х ударів в область голови потерпілого ОСОБА_10 та коли останній підвівся на ноги, ОСОБА_6 , відразу наніс вказаним розкладним ножем один удар потерпілому в область грудної клітини зліва, спричинивши, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 52 від 22.12.2018 заподіяні наступні тілесні ушкодження:

- 1 група: проникаючі колоті поранення №4 грудної клітини зліва з пошкодженням передньої стінки легеневого стовбура, гостра крововтрата: недокрів`я внутрішніх органів, плями Мінакова під ендокардит, 950 мл. рідкої крові і згустків в лівій плевральній порожнині, утворилися незадовго до настання смерті від дії гострого предмета прямокутного перерізу, з чітко вираженими ребрами і ОСОБА_11 шириною до рівня занурення близько 1,6 см. і довжиною не менше 4,8 см. до рівня занурення, що підтверджується характером пошкоджень, переважанням глибини каналу над довжиною шкірної рани, відноситься до тяжких тілесних пошкоджень по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння.

- 2 група: колото-різані ушкодження м`яких тканин голови, №1,2,3 виникли незадовго до настання смерті від впливу колючо-ріжучої знаряддя типу клинка ножа, з Найбільший шириною клинка до занурення 16 мм., що підтверджується характером пошкоджень, відноситься до легких тілесних ушкоджень спричинило короткочасний розлад здоров`я.

- 3 група: синці і крововиливи м`яких тканин голови лівого передпліччя утворилися в результаті дії тупого предмета незадовго до настання смерті відноситься до легких тілесних ушкоджень після чого ОСОБА_10 відразу вийшов із будинку на територію домоволодіння де і помер.

Згідно висновку вищевказаної судово-медичної експертизи смерть потерпілого ОСОБА_10 , настала в результаті колотого поранення №4 грудної клітини зліва з пошкодженням передньої стінки легеневого стовбура супроводжувалися гострою крововтратою, що підтверджується наявністю і характером пошкодження, недокрів`я внутрішніх органів, плям Мінакова під ендокардит, 950 мл. рідкої крові в лівій плевральній порожнині, даними судово-гістологічної експертизи. Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.1 ст.115 КК України, ознаками якого є вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Під час судового розгляду кримінального провадження, наявність обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується повністю дослідженими безпосередньо судом у ході судових засідань доказами обвинувачення (досудового розслідування), у тому числі: показами потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника Нововоронцовської селищної ради Херсонської області, свідків, а також документальними та речовими доказами, висновками судово-товарознавчих експертиз №3563-МТ від 17.12.2018, №3560-МТ від 18.12.2018, №3561-МТ від 19.12.2018, судово-цитологічних експертиз №126/ц від 03.12.2018, №127/ц від 03.12.2018, висновком судово-імунологічної експертизи №234 від 17.12.2018, судово-дактилоскопічної експертизи №634-ДК від 13.11.2018 та судово-психіатрична експертиза №564.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.07.2023 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 продовжено до 01.09.2023 включно. На даному етапі судового розгляду ризики відповідно до ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишились незмінними та актуальними.

Як вбачається з кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення за яке передбачено покарання понад 10 років позбавлення волі, що у сукупності дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обвинувачений може переховуватися від суду.

Характер вчиненого тяжкого кримінального правопорушення обвинуваченим, вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків, потерпілих у провадженні з метою зміни їх показів. Може вчиняти інші кримінальні правопорушення (оскільки після звільнення з установи виконання покарань де реально відбував покарання у виді позбавлення волі, через нетривалий проміжок часу знову обвинувачується у скоєнні п`яти кримінальних правопорушень, одне яких є особливо тяжке, та вчинене із застосування насильства до людини за наслідками якого настала її смерть)

Прокурор в судовому засіданні підтримав подання та просив його задовольнити з підстав, зазначених в клопотанні. Пояснив, що матеріали кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_12 втрачені, оскільки знаходились на тимчасово окупованій території, при першому зверненні про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження. На теперішній час зроблені запити щодо збирання копій матеріалів справи з різних установ.

Захисник в судовому засіданні зазначив, що клопотання необґрунтовано тому відсутні підстави для його задоволення. Просив змінити запобіжний захід на більш м`який домашній арешт.

Обвинувачений зазначив, що підтримує думку захисника.

Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали клопотання, судом встановлено наступне.

Справу з обвинувальним актом направлено до Новокаховського міського суду Херсонської області щодо обвинуваченого ОСОБА_6 по обвинуваченню за ч. 1 ст. 115, ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України.

В останнє, 07.07.2023 ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою продовжено до 01.09.2023 включно.

На даний час обвинувачений ОСОБА_6 утримується в умовах установи «Миколаївський слідчий ізолятор, строк дії запобіжного заходу спливає 01.09.2023.

ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Наявність обґрунтованої підозри та обвинувачення у зв`язку з вчиненням особи злочину не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте разом з іншими обставинами збільшує ризик втечі особи настільки, що йому неможливо запобігти, не взявши особу під варту.

Так у справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Досліджені обставини в достатній мірі підтверджують існування ризику можливих спроб переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду, з огляду на воєнний стан на території України, в тому числі і з урахуванням позиції ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії» Суд зазначив: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться». КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права особи, відносно якої його обрано, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей (справа «Летельє проти Франції»). Окрім того, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризик, який був врахований під час обрання обвинуваченим запобіжного заходу, не зменшився та продовжує існувати, що є підставою для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, зважаючи на вказаний ризик, особу обвинуваченого та характер злочину, у якому він обвинувачується. Більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наявному ризику, забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ними своїх процесуальних обов`язків.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Приймаючи до уваги вищенаведене, та зважаючи на відомості про особу обвинуваченого, відсутність у суду інформації про офіційне працевлаштування, той факт, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні злочину, санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років, та те, що ризики не змінилися, суд доходить висновку про існування зазначених прокурором та передбачених ст. 177 КПК України ризиків, і про те, що суспільний інтерес щодо тримання обвинуваченого під вартою переважає над його особистими інтересами і, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам, а тому суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на 60 днів.

Разом з тим, з метою підвищення ефективності відправлення правосуддя, дотримання прав, визначених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.55 Конституції України, якими кожному гарантовано справедливий суд для захисту законних прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_6 суд звертає увагу сторони обвинувачення, що відповідно до ч. 2 ст. 615-1 КПК України матеріали кримінального провадження не направлені до Херсонського міського суду Херсонської області із обвинувальним актом або до іншого суду та в порушення вимог закону прокурор до цього часу не ініціював питання про відновлення втраченого провадження, а саме не подано клопотання про відновлення втрачених матеріалів на час звернення із клопотанням.

Підстав для задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.31,177-178,183,184,194,196,197,369-372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити. В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Продовжити строк запобіжного заходу «тримання під вартою» обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч.ч. 1, 2ст. 185 КК України, на 60 днів до 30.10.2023 року включно, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 (п?яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Повний текст ухвали оголошено 05.09.2023 року об 13-40 годині.

СуддіОСОБА_1 ОСОБА_13 ОСОБА_3