КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 28 серпня 2023 року, апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2023 року, відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участі: прокурора захисника в режимі відеоконференцзв`язку підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділу Управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 діб, а саме до 16 вересня 2023 року, одночасно визначено заставу у межах 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 1 294 500,00 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 кожен окремо, подали апеляційні скарги.

Прокурор просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів.

Захисник просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2023 року та скасувати ухвалу.

Апелянти вважають оскаржувану хвалу незаконною та необгрунтованною.

Щодо строку на апеляційне оскарження захисник зазначає, що 20 липня 2023 року проголошено вступну та резолютивну частину оскаржуваного рішення, оголошення повного тексту 25 липня 2023 року не відбулося та момент подання апеляційної скарги (31 липня 2023 року направлено поштовим зв`язком), стороною захисту повний текст оскаржуваного рішення не отримано.

У доповненнях до апеляційної скарги прокурор зазначив, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганням ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, до ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На думку сторони обвинувачення є достатньо підстав вважати, що у випадку внесення визначеного розміру застави підозрюваний ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховуватися від органів досудового розслідування.

Також, наявний ризик, що у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, він зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Зауважує, що досудове розслідування кримінального провадження триває, проводяться та заплановано проведення великого обсягу слідчих (розшукових) та процесуальних дій з метою отримання доказів, які підозрюваний у випадку внесення визначеного розміру застави зможе знищити, сховати або спотворити, а саме документи, що слугували підставою для зміни керівників та членів правління юридичних осіб, реєстрації права - власності на нерухоме майно та вказані документи можуть зберігатися як у нотаріусів, з якими у ОСОБА_7 налагоджені тісні взаємовідносини.

Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що обґрунтовується характером та обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Сторона захисту вважає, що до підозрюваного можливо застосовувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки органом досудового розслідування не доведено обгрунтованність підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та заперечив, щодо апеляційної скарги захисника, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та заперечували щодо апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.

З огляду на обставини, на які посилався захисник у клопотанні, колегія суддів вважає за можливе визнати поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді та поновити захиснику такий строк.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 02 листопада 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001357, за підозрою у тому числі ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України.

19 липня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України.

20 липня 2023 року старший слідчий в особливо важливих справах 2 відділу Управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

20 липня 2023 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання органу досудового розслідування задоволено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу у межах 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 1 294 500,00 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання убачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного, заслухано позицію прокурора та думку захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, враховано вагомість наявних доказів та обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення в якому він підозрюється, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з інкримінованими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати про причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, та застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Окрім того, слідчим суддею, всупереч доводам апеляційної скарги сторони захисту, враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема може залишити місце свого постійного проживання, виїхати з території України та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених злочинів, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші злочини.

Окрім того, слідчий суддя відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначив розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. Взявши до уваги наведені законодавчі положення, ураховуючи тяжкість та специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного та репутацію підозрюваного, визначив розмір застави у межах 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 1 294 500,00 грн.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів, всупереч доводам апеляційної скарги прокурора.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону, а тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається, як і для задоволення апеляційних вимог захисника.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді у даному провадженні не вбачається.

При цьому, ні слідчим суддею, ні колегією суддів Київського апеляційного суду, не встановлено обставин, які б свідчили, що підозрюваний ОСОБА_7 за станом здоров`я не може утримуватися в умовах слідчого ізолятора.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин та тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , характеризуючих даних про його особу, застосував запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою з визначенням розміру застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2023 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2023 року, відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін, аапеляційні скарги з доповненнями прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/30861/23-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13

Провадження № 11сс/824/4796/2023 Доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст.183 КПК України