Справа № 308/2053/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000215 від 28 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000215 від 28 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 28 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Як вказано у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 здійснює організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво ними та сприяння у їх вчиненню, за грошову винагороду.

Слідчий зазначає, що 29.05.2023 в ході проведення санкціонованого судом обшуку, за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено:

мобільний телефон марки «Nomi» червоного кольору, із сім карткою, мобільний телефон марки «Samsung» червоного кольору, який вимкнений, мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору без сім карти, мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору із сім картою, мобільний телефон марки «Samsung» сірого кольору, мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro max» світлого кольору, із чохлом, мобільний телефон марки «Iphone 13» чорно-синього кольору та мобільний телефон марки «Nokia 6300», сірого кольору, які упаковано до спеціального пакету «НПУ» №PSP2470076;

металеві предмети схожі на кастет та складний ніж, які упаковано до спеціального пакету «НПУ» №PSP1519689;

флешка «SP» 16 GB зеленого кольору та один аркуш паперу із чорновими записами, банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , банк «Кредобанк» № НОМЕР_2 , «Приватбанк» № НОМЕР_3 , «Альфа банк» № НОМЕР_4 , «Альфа банк» № НОМЕР_5 , «А-банк» № НОМЕР_6 , які упаковано до спеціального пакету «НПУ» №PSP2203721;

грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 5 штук, на суму 500 доларів США, а саме номери №№ PF91094945B, PE74682727C, MF52215721B, PU66971367B, PF41944723K, купюри номіналом 50 доларів США в кількості 2 штук, на суму 100 доларів США, та купюри номіналом 20 доларів США в кількості 9 штук, на суму 180 доларів США, загальною сумою 780 доларів США, які упаковано до спеціального пакету «НПУ» №PSP1519688;

грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 19 штук, на суму 1900 доларів США, а саме номери №№ PB18831279C, PB27771299F, PF22571302I, HB87352183H, MG56630882A, KB19497999K, PB30150533G, LB53290987U, LB78612317K, ML55013280B, PB38323346N, PB27771300F, PF72641536J, PF14273541J, PJ01942744B, PB64458800M, PF72641568J, LF38554736E, PF14273542J, які упаковано до спеціального пакету «НПУ» №PSP2203722.

Слідчий вказує на те, що у зв`язку із тим, що вищеперераховані речі, які були вилучені у ході затримання мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні та необхідні проведення необхідних процесуальних дій, а тому виникає необхідність у накладенні арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно.

При обґрунтуванні клопотання слідчий посилається на положення ч.2 ст.9, ст. 235, ч.ч.1,2 ч.5 ст.171 КПК України.

Приймаючи до уваги викладене, а також з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та ефективного здійснення досудового розслідування необхідно накласти арешт на речі вилучені в ході обшуку, а тому керуючись ст. ст. 167-168, 170-171 КПК України, - слідчий просить слідчого суддю: акласти арешт на права відчуження, розпорядження та користування майном, яке вилучено у ході проведення обшуку, за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Nomi» червоного кольору, із сім карткою, мобільний телефон марки «Samsung» червоного кольору, який вимкнений, мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору без сім карти, мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору із сім картою, мобільний телефон марки «Samsung» сірого кольору, мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro max» світлого кольору, із чохлом, мобільний телефон марки «Iphone 13» чорно-синього кольору та мобільний телефон марки «Nokia 6300», сірого кольору, які упаковано до спеціального пакету «НПУ» №PSP2470076; металеві предмети схожі на кастет та складний ніж, які упаковано до спеціального пакету «НПУ» №PSP1519689; флешка «SP» 16 GB зеленого кольору та один аркуш паперу із чорновими записами, банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , банк «Кредобанк» № НОМЕР_2 , «Приватбанк» № НОМЕР_3 , «Альфа банк» № НОМЕР_4 , «Альфа банк» № НОМЕР_5 , «А-банк» № НОМЕР_6 , які упаковано до спеціального пакету «НПУ» №PSP2203721; грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 5 штук, на суму 500 доларів США, а саме номери №№ PF91094945B, PE74682727C, MF52215721B, PU66971367B, PF41944723K, купюри номіналом 50 доларів США в кількості 2 штук, на суму 100 доларів США, та купюри номіналом 20 доларів США в кількості 9 штук, на суму 180 доларів США, загальною сумою 780 доларів США, які упаковано до спеціального пакету «НПУ» №PSP1519688; грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 19 штук, на суму 1900 доларів США, а саме номери №№ PB18831279C, PB27771299F, PF22571302I, HB87352183H, MG56630882A, KB19497999K, PB30150533G, LB53290987U, LB78612317K, ML55013280B, PB38323346N, PB27771300F, PF72641536J, PF14273541J, PJ01942744B, PB64458800M, PF72641568J, LF38554736E, PF14273542J, які упаковано до спеціального пакету «НПУ» №PSP2203722.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. При цьому до заяви додано: рапорт про повідомлення власників майна про дату та час розгляду клопотання; протокол вручення грошових коштів;протокол обшуку.

Власник майна, його захисник в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином. Від адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , в якій просить у задоволенні клопотання відмовити. При цьому зазначає, що вилучені в ході обшуку мобільні телефони належать членам сім`ї, з якими вона разом проживає.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя, на підставі ч.2 ст. 172 КПК України, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності належним чим повідомлених сторін кримінального провадження, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто.

Слідчим суддею встановлено,що у провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 28 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно матеріалів клопотання досудовим розслідуванням встановлено,що ОСОБА_5 , здійснює організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво ними та сприяння у їх вчиненню, за грошову винагороду.

Матеріали клопотання містять протокол вручення грошових коштів від 20.05.2023, згідно якого оперативними співробітками, громадянину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було вручено суму коштів розмірі 5000 (п`ять тисяч) доларів США банкнотами номіналом 100 (сто) Доларів США в кількості 50 (п`ятдесят ) одиниць, наведено серійні номери. Так, згідно протоколу обшуку, за місцем проживання ОСОБА_6 було вилучено частину вказаних у протоколі купюр номіналом 100 доларів США

З наявної в матеріалах клопотання ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 19.05.2023, було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , та надано стороні обвинувачення дозвіл на проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_6 адресою АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення засобів вчинення кримінального правопорушення (надувні камери, човни, насоси, радіостанції, прилади нічне бачення, транспортні засоби тощо), чорнових записів, грошових коштів здобутих злочинні шляхом, платіжних банківських карток, на яких можуть зберігатись грошові кошти здобуті злочинним шляхом, які належать ОСОБА_6 , електронних носіїв, в яких може міститись інформація злочинної діяльності (планшети, комп`ютери, мобільні телефони), сім картки операторів мобільного зв`язку, які належать ОСОБА_6 , документи осіб, які незаконно переправляли через державний кордон України, а також інші предмети, сліди злочин які самостійно та/або в сукупності мають доказове значення для встановлення істини в даному кримінальному провадженні.

Згідно матеріалів клопотання, а саме протоколу обшуку від 29.05.2023 копія якого міститься у матеріалах клопотання, в ході проведення санкціонованого судом обшуку, за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено:

мобільний телефон марки «Nomi» червоного кольору, із сім карткою, мобільний телефон марки «Samsung» червоного кольору, який вимкнений, мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору без сім карти, мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору із сім картою, мобільний телефон марки «Samsung» сірого кольору, мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro max» світлого кольору, із чохлом, мобільний телефон марки «Iphone 13» чорно-синього кольору та мобільний телефон марки «Nokia 6300», сірого кольору, які упаковано до спеціального пакету «НПУ» №PSP2470076;

металеві предмети схожі на кастет та складний ніж, які упаковано до спеціального пакету «НПУ» №PSP1519689;

флешка «SP» 16 GB зеленого кольору та один аркуш паперу із чорновими записами, банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , банк «Кредобанк» № НОМЕР_2 , «Приватбанк» № НОМЕР_3 , «Альфа банк» № НОМЕР_4 , «Альфа банк» № НОМЕР_5 , «А-банк» № НОМЕР_6 , які упаковано до спеціального пакету «НПУ» №PSP2203721;

грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 5 штук, на суму 500 доларів США, а саме номери №№ PF91094945B, PE74682727C, MF52215721B, PU66971367B, PF41944723K, купюри номіналом 50 доларів США в кількості 2 штук, на суму 100 доларів США, та купюри номіналом 20 доларів США в кількості 9 штук, на суму 180 доларів США, загальною сумою 780 доларів США, які упаковано до спеціального пакету «НПУ» №PSP1519688;

грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 19 штук, на суму 1900 доларів США, а саме номери №№ PB18831279C, PB27771299F, PF22571302I, HB87352183H, MG56630882A, KB19497999K, PB30150533G, LB53290987U, LB78612317K, ML55013280B, PB38323346N, PB27771300F, PF72641536J, PF14273541J, PJ01942744B, PB64458800M, PF72641568J, LF38554736E, PF14273542J, які упаковано до спеціального пакету «НПУ» №PSP2203722.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 29.05.2023, вказані виявлені та вилучені речі, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

З матеріалів клопотання вбачається, що 29.05.2023 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбачене ч.3 ст. 332 КК України.

Згідно ст. п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч3. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя вважає, доведеним, що вилучені, згідно протоколу обшуку речі, а саме: флешка «SP» 16 GB зеленого кольору та один аркуш паперу із чорновими записами;

металеві предмети схожі на кастет та складний ніж, які упаковано до спеціального пакету «НПУ» №PSP1519689;

грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 5 штук, на суму 500 доларів США, а саме номери №№ PF91094945B, PE74682727C, MF52215721B, PU66971367B, PF41944723K, купюри номіналом 50 доларів США в кількості 2 штук, на суму 100 доларів США, та купюри номіналом 20 доларів США в кількості 9 штук, на суму 180 доларів США, загальною сумою 780 доларів США, які упаковано до спеціального пакету «НПУ» №PSP1519688;

грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 19 штук, на суму 1900 доларів США, а саме номери №№ PB18831279C, PB27771299F, PF22571302I, HB87352183H, MG56630882A, KB19497999K, PB30150533G, LB53290987U, LB78612317K, ML55013280B, PB38323346N, PB27771300F, PF72641536J, PF14273541J, PJ01942744B, PB64458800M, PF72641568J, LF38554736E, PF14273542J, які упаковано до спеціального пакету «НПУ» №PSP2203722, могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

При цьому, вказане в клопотанні таке майно на переконання слідчого судді, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання).

У даному кримінальному провадженні є підстави вважати, що тимчасово вилучене майно може бути приховано, передано, пошкоджено або знищено заявленим володільцем. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч.ч. 2,3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Слідчий суддя вважає за необхідне вказати на те, що доводи адвоката ОСОБА_7 , що міститься в його письмовій заяві від 01.06.2023, про відмову у задоволенні клопотання в цій частині не містить жодного обґрунтування.

Таким чином, з огляду на вказане вище, слідчий суддя вважає, що в даному випадку вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, є всі правові підстави для накладення арешту на вказане майно.

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз, встановлення осіб винних у вчиненні кримінального правопорушення, та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово розпоряджатися вказаним майном.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені вищевказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню, у цій частині.

Разом із тим, щодо клопотання в частині накладення арешту на банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , банк «Кредобанк» № НОМЕР_2 , «Приватбанк» № НОМЕР_3 , «Альфа банк» № НОМЕР_4 , «Альфа банк» № НОМЕР_5 , «А-банк» № НОМЕР_6 , які упаковано до спеціального пакету «НПУ» №PSP2203721, слід зазначити, що:

Відповідно до п.56 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки;

Відповідно до п.п. 11 п. 3 Розділу І. Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів , електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом;

П 21,22,23 Розділу ІІ вказаного Порядку, передбачено, що емітент має право емітувати платіжні інструменти (уключаючи передплачені платіжні інструменти) для здійснення платіжних та/або інших операцій за рахунками/електронними гаманцями, якщо інше не встановлено законодавством України.

Емітент має право надавати користувачам для ініціювання платіжних та/або інших операцій: 1) для власних потреб фізичних осіб - особисті платіжні інструменти; 2) для потреб господарської/підприємницької/незалежної професійної діяльності - корпоративні (бізнесові) платіжні інструменти.

Платіжний інструмент може існувати в будь-якій формі, на будь-якому носії, що дає змогу зберігати інформацію, потрібну для ініціювання платіжної операції.

Емітент з урахуванням вимог цього Положення визначає вид платіжного інструменту, тип його носія даних (магнітна смуга, мікросхема, чип контактний/безконтактний), реквізити, що наносяться на нього в графічному вигляді.

Платіжний інструмент, за допомогою якого можна ініціювати платіжну операцію, має давати змогу ідентифікувати емітента.

Платіжний інструмент (крім передплаченого платіжного інструменту), за допомогою якого можна ініціювати платіжну операцію, має бути персоналізований емітентом. Порядок персоналізації платіжного інструменту визначається внутрішніми документами емітента. Персоналізація передплачених платіжних інструментів здійснюється з урахуванням вимог нормативно-правових актів Національного банку з питань випуску та використання електронних грошей.

Аналіз зазначених норм законів та нормативно-правових актів свідчить про те, що за своїм юридичним значенням (правовим режимом) та функціональним призначенням платіжні картки як платіжні інструменти засоби доступу до банківських рахунків.

Оскільки пластикова картка є лише засобом доступу до розрахункового рахунку, де можуть зберігатися грошові кошти, накладення арешту на неї у даному випадку є незаконним.

Крім цього жодна з вказаних карток не вказується в повідомленні про підозру, на яку перераховувались кошти у розмірі 75000 грн.

Слідчий суддя вважає за необхідне вказати також і на те, що в частині накладення арешту на вилучене в ході санкціонованого обшуку майно, а саме: мобільний телефон марки «Nomi» червоного кольору, із сім карткою, мобільний телефон марки «Samsung» червоного кольору, який вимкнений, мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору без сім карти, мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору із сім картою, мобільний телефон марки «Samsung» сірого кольору, мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro max» світлого кольору, із чохлом, мобільний телефон марки «Iphone 13» чорно-синього кольору та мобільний телефон марки «Nokia 6300», сірого кольору, які упаковано до спеціального пакету «НПУ» №PSP2470076, слід відмовити, у зв`язку із наступним.

Так, відповідно до наведених норм КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт накладається, на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому слід вказати, що слідчий при обґрунтуванні клопотання, метою накладення арешту на майно, вказує саме збереження речових доказів.

Разом із тим, на переконання слідчого судді, правова підстава для накладення арешту на вказане майно відсутня. Слідчим не доведено можливості використання вилученого майна як доказу у кримінальному провадженні.

Згідно поданих заперечень на клопотання захисника підозрюваної, сторона захисту вказує про те, що такі речі належать не підозрюваній, а є власністю дітей та чоловіка ОСОБА_6 , та врахувати, що проведення обшуку проходило за місцем проживання зокрема таких також.

Відомості про належність вказаних речей а саме мобільних телефонів підозрюваній ОСОБА_6 в матеріалах клопотання відсутні та слідчим, прокурором не спростовані.

За частиною третьою статті 170 КПК України, арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Оскільки слідчому судді не надано відомостей про призначення експертизи електронного засобу та відомостей, щодо наявного на ньому логічного захисту, що обумовлювало б його подальше утримання стороною обвинувачення, то зазначені обставини свідчать про відсутність потреби у подальшому утриманні стороною обвинувачення відповідного електронного пристрою. Зазначене вказує на те, що сторона обвинувачення не має наміру використовувати вилучене майно, як доказ.

Крім того, слідчий суддя вважає доречним також зазначити про те, що в силу вимог частини шостої статті 236 КПК України, якщо під час обшуку слідчий, прокурор виявив доступ чи можливість доступу до комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, для виявлення яких не надано дозвіл на проведення обшуку, але щодо яких є достатні підстави вважати, що інформація, що на них міститься, має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, прокурор, слідчий має право здійснити пошук, виявлення та фіксацію комп`ютерних даних, що на них міститься, на місці проведення обшуку.

Аналізуючи вище викладені вимоги процесуального закону, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що відомостей про наявність логічного захисту на телефоні, що є предметом розгляду цього клопотання прокурором не наведено, а нормами КПК врегулювано порядок дій слідчого та прокурора у разі наявності доступу до інформації що міститься, в тому числі, й у мобільному телефоні.

Таким чином, з урахуванням заперечень представника власника майна, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна слідчий суддя доходить висновку, що у вказаній частині клопотання до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно протоколу обшуку, в ході якого було вилучено майно (на яке слідчий просить накласти арешт) такий було проведено 29.05.2023.

Клопотання надійшло до суду, та зареєстровано 30.05.2023 року.

Таким чином в даному випадку органом досудового розслідування дотримано процесуальних строків передбачених КПК України.

Слідчий суддя вважає, що на виконання вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчим, слідчому судді доведено необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що наявні достатні правові підстави для арешту майна, оскільки враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Таким чином клопотання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 394, 395 КПК України,слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000215 від 28 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт, із забороною відчуження, розпорядження та користування, на майно, яке вилучене у ході проведення обшуку, за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме: флешка «SP» 16 GB зеленого кольору та один аркуш паперу із чорновими записами; металеві предмети схожі на кастет та складний ніж, які упаковано до спеціального пакету «НПУ» №PSP1519689; грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 5 штук, на суму 500 доларів США, а саме номери №№ PF91094945B, PE74682727C, MF52215721B, PU66971367B, PF41944723K, купюри номіналом 50 доларів США в кількості 2 штук, на суму 100 доларів США, та купюри номіналом 20 доларів США в кількості 9 штук, на суму 180 доларів США, загальною сумою 780 доларів США, які упаковано до спеціального пакету «НПУ» №PSP1519688; грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 19 штук, на суму 1900 доларів США, а саме номери №№ PB18831279C, PB27771299F, PF22571302I, HB87352183H, MG56630882A, KB19497999K, PB30150533G, LB53290987U, LB78612317K, ML55013280B, PB38323346N, PB27771300F, PF72641536J, PF14273541J, PJ01942744B, PB64458800M, PF72641568J, LF38554736E, PF14273542J, які упаковано до спеціального пакету «НПУ» №PSP2203722.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1