УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року

м. Харків

справа № 638/5787/23

провадження № 1-кс/638/1202/23

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі слідчої судді ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001352 від 10 червня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною першою статті 194 КК України,

у с т а н о в и в:

16 червня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001352 від 10 червня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною першою статті 194 КК України.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду матеріали надійшли в провадження слідчого судді ОСОБА_1 16 червня 2023 року.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001352 від 10 червня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною першою статті 194 КК України.

Так, у період часу з 22 год. 00 хв. 09 червня 2023 року по 09 год. 30 хв. 10 червня 2023 року невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно пошкодила вхідні двері та ліхтар при вхідній двері кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Зазначає, що в ході проведення досудового розслідування, з метою встановлення усіх фактичних обставин справи, вилучення речей, які мають значення по даному кримінальному провадженню, вбачається за необхідне, зокрема здійснити огляд приміщення та прилеглої території, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , користувачем приміщення є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

10 червня 2023 року в проміжок часу з 13 год. 38 хв. по 16 год. 55 хв., слідчим СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , на підставі дозволу від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є користувачем домоволодіння за адресою, за якою було проведено огляд, а саме: АДРЕСА_2 . В ході огляду житлового приміщення та прилеглої території, за вищевказаною адресою було вилучено:

- предмет схожий на пістолет з написом на ньому «ПМР 9 мм НОМЕР_1 , 1968» та пустий магазин до нього з маркуванням на ньому «2- 0510»;

- набой з маркуванням на ньому «85»;

- 22 набої калібром 9 мм;

- 9 набоїв калібром 5x45 мм;

- помпову рушницю «Escort» 171198 з двома набоями до нього з маркуванням «20»;

- набой з маркуванням «ВІЙ» калібром 9 мм.

Вилучене майно належить третій особі, а саме ОСОБА_3 , щодо майна якої вирішується питання про арешт. Станом на час звернення з клопотанням до Дзержинського районного суду м. Харкова процесуальний статус громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не визначено.

Вказані речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Накладення арешту на зазначені речі необхідно для їх збереження, як речових доказів по даному кримінальному провадженню.

Беручи до уваги те, що майно, яке вилучено в ході огляду місця події від 10 червня 2023 року за адресою: АДРЕСА_2 , у подальшому можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть відігравати роль речових доказів у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вважає, що у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене вище майно.

В судове засідання прокурор та власник (володілець) майна ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Прокурор ОСОБА_2 подав електронною поштою до суду заяву, в якій просив клопотання про арешт майна розглянути без його участі, доводи клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, доходить таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (частини друга статті 131 КПК України).

Відповідно до частини другої статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися(використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до статей 168, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (частина перша статті 167 КПК України), а й іншим особам.

Частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.

Згідно статей 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до статті 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Під час судового розгляду встановлено, що у провадженні СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001352 від 10 червня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною першою статті 194 КК України.

Так, у період часу з 22 год. 00 хв. 09 червня 2023 року по 09 год. 30 хв. 10 червня 2023 року невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно пошкодила вхідні двері та ліхтар при вхідній двері кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Зазначає, що в ході проведення досудового розслідування, з метою встановлення усіх фактичних обставин справи, вилучення речей, які мають значення по даному кримінальному провадженню, вбачається за необхідне, зокрема здійснити огляд приміщення та прилеглої території, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , користувачем приміщення є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

10 червня 2023 року в проміжок часу з 13 год. 38 хв. по 16 год. 55 хв., слідчим СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , на підставі дозволу від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є користувачем домоволодіння за адресою, за якою було проведено огляд, а саме: АДРЕСА_2 . В ході огляду житлового приміщення та прилеглої території, за вищевказаною адресою було вилучено:

- предмет схожий на пістолет з написом на ньому «ПМР 9 мм НОМЕР_1 , 1968» та пустий магазин до нього з маркуванням на ньому «2- 0510»;

- набой з маркуванням на ньому «85»;

- 22 набої калібром 9 мм;

- 9 набоїв калібром 5x45 мм;

- помпову рушницю «Escort» 171198 з двома набоями до нього з маркуванням «20»;

- набой з маркуванням «ВІЙ» калібром 9 мм.

Вилучене майно належить третій особі, а саме ОСОБА_3 , щодо майна якої вирішується питання про арешт. Станом на час звернення з клопотанням до Дзержинського районного суду м. Харкова процесуальний статус громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не визначено.

Відповідно до частини п`ятої статті 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з частиною третьою статті 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Слід зазначити, що ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2023 року в задоволенні клопотання слідчого Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 , про надання дозволу на огляд приміщення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001352 від 10 червня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною першою статті 194 КК України відмовлено за необгрунтованістю.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, дійшов висновку, що клопотання, подане слідчим за погодженням з прокурором є необгрунтованим, оскільки не містить відомостей про особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться, підстави для огляду, а також зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням вилучених речей.

Так, в обгрунтування викладених в клопотанні доводів слідчим до клопотання було додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; письмові пояснення адміністратора ОСОБА_5 ; копію протоколу огляду місця події від 10 червня 2023 року, за адресою: АДРЕСА_1 ; копію протоколу огляду від 10 червня 2023 року за адресою: м. Харків, просп. Науки, буд. 65.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що користувачем приміщення є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, в порушення пункту 6 частини третьої статті 234 КПК України клопотання не містило відомостей про особу, якій належить приватне володіння та прилегла земельна ділянка.

Крім того, слідчим до клопотання не було додано жодних документів, які б підтверджували право власності як приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , так і прилеглої території (земельної ділянки), на якій було проведено огляд та документів в обгрунтування доводів клопотання про те, що ОСОБА_3 дійсно користується вказаним приміщенням та земельною ділянкою.

Таким чином, жодних документів, які б підтверджували право власності чи знаходження квартири у користуванні ОСОБА_3 , матеріали клопотання не містили.

На виконання вимог частини п`ятої статті 234 КПК України слідчим не було доведено наявності достатніх підстав вважати, що зазначеною в клопотанні особою було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 194 КК України, а за встановлених обставин огляд є заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

З наданих до суду матеріалів не вбачалось достатніх відомостей, які б обгрунтовано свідчили, що зазначені в клопотанні предмети та документи, які можуть мати по справі значення речових доказів, перебувають за адресою: АДРЕСА_2 , та вказане приміщення дійсно перебуває у фактичному володінні ОСОБА_3 та, при цьому, наявний зв`язок та причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що доводи слідчого про необхідність проведення огляду ґрунтувались лише на припущеннях, оскільки слідчим до клопотання не було додано будь-яких документів в обгрунтування доводів клопотання. На час розгляду клопотання про надання дозволу на проведення огляду слідчим не було надано жодних доказів, що свідчили про обґрунтованість проведення огляду в зазначеному приміщенні та на прилеглій до нього території. Клопотання про огляд не ґрунтувалось на відповідних та достатніх підставах і не супроводжувалось адекватними гарантіями від зловживань та свавілля.

Відтак суд дійшов висновку, що надання огляду на підставі вказаних вище даних призведе до недотримання справедливого балансу між повагою до приватного життя, закріпленого в Конвенції, та реалізацією зазначеної слідчої дії. Слідчим не було доведено наявності достатніх правових підстав вважати, що огляд домоволодіння та прилеглої території, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, є заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи та, що потреби досудового розслідування, за таких обставин, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Також слідчий суддя звернув увагу, що орган досудового слідства у клопотанні вказував на те, що єдиною доцільною слідчою дією, яка може бути ефективною для встановлення істини по даному кримінальному провадженню, є проведення обшуку, разом із тим, просив надати дозвіл на проведення огляду, разом із тим, за наведених обставин, було фактично проведено обшук.

Крім того, постанови про визнання речовими доказами вилучених в ході огляду речей матеріали клопотання також не містили.

Разом із тим, як зазначив в клопотанні прокурор, вилучене майно належить третій особі, а саме ОСОБА_3 , щодо майна якої вирішується питання про арешт. Станом на час звернення з клопотанням до Дзержинського районного суду м. Харкова процесуальний статус громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не визначено.

Враховуючи вищевикладене, органом досудового розслідування не було доведено та матеріалами клопотання не було підтверджено, що огляд було проведено у невідкладному випадку, що пов`язано із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, за згодою власника приміщення, відповідно до положень частини третьої статті 233 КПК України.

Таким чином, до клопотання не було додано жодних оригіналів або копій документів чи інших матеріалів на підтвердження доводів клопотання, а, отже, клопотання слідчого було необгрунтованим, на підставі чого суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про надання дозволу на проведення огляду у зв`язку з його недоведеністю.

Відповідних документів на підтвердження права власності або знаходження у користуванні домоволодіння та земельної ділянки не додано і до цього клопотання про арешт майна.

Розглядаючи клопотання про арешт майна, суд бере до уваги, що слідчим суддею було відмовлено у задоволенні клопотання про огляд приміщення, оскільки, за наведених вище обставин, не можна вважати, що огляд відбувся у відповідності до норм чинного процесуального законодавства, а відтак правові підстави для арешту майна, вилученого під час такого огляду, відсутні.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що прокурор не довів необхідності арешту зазначеного майна, оскільки, за зазначених вище підстав, вилучення вказаного майна відбулось з порушенням норм кримінального процесуального закону у даному кримінальному провадженні.

Також суд зауважує, що ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2023 року клопотання про арешт майна було повернуто прокурору для усунення недоліків, що зазначені у цій ухвалі, та приведення у відповідність з вимогами КПК України, протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання копії даної ухвали.

Однак, звертаючись до суду з клопотанням після доопрацювання, до матеріалів клопотання прокурором не додано підтвердження, зокрема, копії розписки, щодо дати отримання ухвали суду, що позбавляє суд можливості пересвідчитися в тому, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у встановлений строк.

Зважаючи на мотиви клопотання та обґрунтування його прокурором, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, керуючись принципом змагальності кримінального провадження (стаття 22 КПК України) відносно подання до суду доказів своєї правової позиції, слідчий суддя доходить висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на вилучене в ході проведеного огляду майно.

На підставі вищевикладеного клопотання про арешт майна задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 369 372 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001352 від 10 червня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною першою статті 194 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 16 червня 2023 року

Слідчий суддя ОСОБА_1