Справа №293/1168/23
Провадження №1-кп/293/228/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2023 за №0002028 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сали Черняхівського (нині Житомирського) району Житомирської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, військовозобов`язаного, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України з угодою про визнання винуватості від 31.07.2023

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, та неодноразово продовжено, зокрема Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 днів.

Згідно з ст.1 Закону України «Про оборону України» №1932-ХІІ від 06.12.1991, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, в Україні діє особливий період.

Як військовозобов`язаний ОСОБА_4 з 29.05.2023 перебуває на військовому обліку за військово-обліковою спеціальністю НОМЕР_1 А у військовому званні - солдат.

У відповідності до довідки військово-лікарської комісії №7196/18 від 29.05.2023 ОСОБА_4 визнаний придатним до військової служби. 14.06.2023, перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , відмовився від мобілізації до лав Збройних Сил України, про що власноруч написав відповідну заяву, засвідчивши її власним підписом.

З метою ухилення від проходження військової служби ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст.1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25.03.1992 №2232-ХІІ, ст.1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543- XII, та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №65/2022 від 24.02.2022, нехтуючи конституційним обов`язком громадянина України, спрямованим на захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, військовим обов`язком громадянина України проходження військової служби, в особливий період, за відсутності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, 14.06.2023 відмовився від мобілізації до лав Збройних Сил України, ухилившись від призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період.

Своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

31 липня 2023 року між прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.336 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, підтвердив зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні; виконувати обов`язки, які будуть покладені на нього судом.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинений злочин. Враховуючи обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме: активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, раніше не судимий, сторонами кримінального провадження погоджено, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

За умовами вказаної угоди сторони дійшли згоди щодо правильності правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.336 КК України.

Сторони погодились на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 за ст.336 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із звільненням підозрюваного від покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням, тривалість якого визначає суд та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, перелік яких також встановлює суд.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Суд, відповідно до вимог ч.2 ст.473 КПК України, роз`яснив обвинуваченому наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, якими є для прокурора та обвинуваченого обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого наслідком укладення та затвердження цієї угоди є також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Обвинуваченому роз`яснено обмеження щодо оскарження вироку суду першої інстанції, ухваленого на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості, визначені ст.394 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд з`ясував у обвинуваченого, чи цілком він розуміє:

1) що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, визнав та просив затвердити укладену з прокурором угоду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості укладену обвинуваченим з прокурором і призначити ОСОБА_4 узгоджену в ній міру покарання.

Суд, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, за наявності сторін угоди, заслухавши їх думки, встановив наступне.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, враховуючи доводи учасників кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, згідно санкції ст.336 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України. На підставі ст.75 КК України, суд звільняє ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік 6 місяців та покладає на нього обов`язки передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Вказане покарання відповідає принципу індивідуалізації покарання та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Арешт на майно не накладався.

Підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 31 липня 2023 року між прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2023 за №0002028.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31 липня 2023 року покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст.165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, а саме з 05.09.2023.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО