Справа № 638/9942/23
Провадження № 1-кс/638/1889/23
УХВАЛА

Іменем України

17 серпня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002082 від 09.08.2023 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно, в ході огляду місця події від 08.08.2023 а саме на: гільзу з маркуванням №1777, поміщену до поліетиленового сейф пакету НПУ №PSP 1311749; 30 патронів, з них: 28 шт. з маркуванням 27081; 1 з маркуванням 1777; 1 з маркуванням 6080, поміщено до поліетиленового сейф пакету НПУ №PSP 2042552; АК 74 №6 року випуску з пустим магазином, поміщеного до полімерного мішку, білого кольору. Вказав, що вилучене майно перебуває на балансі в/ч НОМЕР_1 , контакти командира 4 взводу 3 стрілецької роти - молодшого лейтенанта ОСОБА_4 НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що у провадженні відділення №1 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002082 від 09.08.2023 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ЄО №1566 від 09.08.2023 СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, встановлено, що 09.08.2023 приблизно о 04:20 годині, перебуваючи за місцем дислокації, за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ( солдат НОМЕР_3 стрілецької роти) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покінчив своє життя самогубством, вистріливши собі в голову з автомату АК 74 № НОМЕР_4 .

08.08.2023 в ході огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено:

- гільзу з маркуванням №1777, поміщену до поліетиленового сейф пакету НПУ №PSP 1311749;

- 30 патронів, з них: 28 шт. з маркуванням 27081; 1 з маркуванням 1777; 1 з маркуванням 6080, поміщено до поліетиленового сейф пакету НПУ №PSP 2042552;

- АК 74 №6 року випуску з пустим магазином, поміщено до полімерного мішку, білого кольору.

Засоби (знаряддя) вчинення злочину це різноманітні речовини, предмети та інше: хімічні, фізичні, біологічні властивості яких використовуються суб`єктом із метою створення сприятливих умов у процесі вчинення злочину.

Вилучене майно є засобами вчинення кримінального правопорушення та має доказове значення в даному кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, вилучене майно є речовими доказами, тобто засобами (знаряддями) вчинення кримінального правопорушення, що зберегли на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Метою накладення арешту на вилучене майно є забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Відповідно до доповіді про вогнепальне поранення солдата ОСОБА_5 , в/ч НОМЕР_1 , встановлено що табельна зброя АК 74 № НОМЕР_4 , закріплена за ОСОБА_5 , та перебуває на обліку в/ч НОМЕР_1 .

Крім того відповідно до військового квитка серія НОМЕР_5 , виданого 09.02.2023, з 03.03.2023 ОСОБА_5 має дозвіл на носіння та зберігання АК 74 № НОМЕР_4 .

Прокурор, ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням слухати клопотання у його відсутність.

Неприбуття в судове засідання слідчого, прокурора, іншого власника майна, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, відповідно до вимог ч. 1 ст.172КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Крім того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначенихст. 174 КПК України.

Суд, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи, приходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У провадженні відділення №1 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002082 від 09.08.2023 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ЄО №1566 від 09.08.2023 СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, встановлено, що 09.08.2023 приблизно о 04:20 годині, перебуваючи за місцем дислокації, за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ( солдат НОМЕР_3 стрілецької роти) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покінчив своє життя самогубством, вистріливши собі в голову з автомату АК 74 № НОМЕР_4 .

08.08.2023 в ході огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено:

- гільзу з маркуванням №1777, поміщену до поліетиленового сейф пакету НПУ №PSP 1311749;

- 30 патронів, з них: 28 шт. з маркуванням 27081; 1 з маркуванням 1777; 1 з маркуванням 6080, поміщено до поліетиленового сейф пакету НПУ №PSP 2042552;

- АК 74 №6 року випуску з пустим магазином, поміщено до полімерного мішку, білого кольору.

Засоби (знаряддя) вчинення злочину це різноманітні речовини, предмети та інше: хімічні, фізичні, біологічні властивості яких використовуються суб`єктом із метою створення сприятливих умов у процесі вчинення злочину.

Вилучене майно є засобами вчинення кримінального правопорушення та має доказове значення в даному кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, вилучене майно є речовими доказами, тобто засобами (знаряддями) вчинення кримінального правопорушення, що зберегли на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Метою накладення арешту на вилучене майно є забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до доповіді про вогнепальне поранення солдата ОСОБА_5 , в/ч НОМЕР_1 , встановлено що табельна зброя АК 74 № НОМЕР_4 , закріплена за ОСОБА_5 , та перебуває на обліку в/ч НОМЕР_1 .

Крім того відповідно до військового квитка серія НОМЕР_5 , виданого 09.02.2023, з 03.03.2023 ОСОБА_5 має дозвіл на носіння та зберігання АК 74 № НОМЕР_4 ..

На виконання вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України встановлено, що відповідно до доповіді про вогнепальне поранення солдата ОСОБА_5 , в/ч НОМЕР_1 , встановлено що табельна зброя АК 74 № НОМЕР_4 , закріплена за ОСОБА_5 , та перебуває на обліку в/ч НОМЕР_1 , контакти командира 4 взводу 3 стрілецької роти - молодшого лейтенанта ОСОБА_4 НОМЕР_2 .

На підставі викладеного та зважаючи на те, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, а завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів.

Повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню та встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення зазначених предметів можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направленні на їх знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також призначення та проведення необхідних судових експертиз.

Вказані речі (предмети) мають доказове значення за даним кримінальним провадженням, визнані речовими доказами та зможуть сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також мають значення для встановлення істини під час досудового розслідування.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на яке було спрямоване кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст.ст. 168 ч. 2, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватись також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч. 1 ст. 167 КПК України), а й іншим особам.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що прокурором надано достатньо доказів, що вказані речі мають доказове значення для даного кримінального провадження, а також під час досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні судових експертиз і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладення арешту на вказане вилучене майно.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002082 від 09.08.2023 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, в ході огляду місця події від 08.08.2023 а саме на:

- гільзу з маркуванням №1777, поміщену до поліетиленового сейф пакету НПУ №PSP 1311749;

- 30 патронів, з них: 28 шт. з маркуванням 27081; 1 з маркуванням 1777; 1 з маркуванням 6080, поміщено до поліетиленового сейф пакету НПУ №PSP 2042552;

- АК 74 №6 року випуску з пустим магазином, поміщеного до полімерного мішку, білого кольору.

Вилучене майно перебуває на балансі в/ч НОМЕР_1 , контакти командира 4 взводу 3 стрілецької роти - молодшого лейтенанта ОСОБА_4 НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна - у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1