Ухвала

Іменем України

04 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 461/5902/22

провадження № 51 - 3009 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу (вх. № 22136/0/170-23 від 28.08.2023) засудженого ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього,

встановив:

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, вироком Галицького районного суду м. Львова від 30 січня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за частиною 2 статті 15 і частиною 4 статті 185; за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) та призначено покарання: за частиною 2 статті 15 і частиною 4 статті 185 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років; за частиною 4 статті 185 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

На підставі частини 1 статті 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

Відповідно до частини 1 статті 71 КК за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_4 покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 09 грудня 2021 року у видіпозбавлення волі на строк 1 рік, за вироком Франківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2021 року у видіпозбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 14 січня 2022 року у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць, та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Цивільний позов ПП «Мережа-Сервіс Львів» до ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПП «Мережа-Сервіс Львів» матеріальні збитки в розмірі 288 грн. 20 коп.

УхвалоюЛьвівського апеляційного суду від 29 березня 2023 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Галицького районного суду м. Львова від 30 січня 2023 року - без зміни.

ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою (вх. № 22136/0/170-23 від 28.08.2023), яка датована 14 серпня 2023 року, зі змісту якої та доданих копій судових рішень вбачається, що він не погоджується з вироком суду першої інстанції від 30 січня 2023 рокута ухвалою апеляційного суду від 29 березня 2023 року щодо нього.

У частині 2 статті 426 КПК визначено, що касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Згідно з вимогами пункту 3 частини 3 статті 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Так, касаційна скарга засудженого підписана ним 14 серпня 2023 року та направлена на адресу касаційного суду 22 серпня 2023 року, тобто поза межами трьохмісячного строку на касаційне оскарження.

Водночас засуджений не порушує питання про поновлення йому строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.

Таким чином, касаційна скарга ОСОБА_4 підлягає поверненню, оскільки вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подає не порушує питання про поновлення цього строку.

Водночас, відповідно до частини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

На підставі наведеного,керуючись пунктом 3 частини 3 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу (вх. № 22136/0/170-23 від 28.08.2023) засудженого ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього з усіма доданими до неї матеріалами повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3