Справа №760/8171/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 23.03.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 23.03.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Солом`янською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000063 від 23.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Солом`янською окружною прокуратурою м. Києва отримано інформацію щодо шахрайського заволодіння в особливо великих розмірах невстановленими особами, спадковим майном померлих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в тому числі об`єктом нерухомості, а саме квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності померлим, у яких на даний час встановлюються родичі та спадкоємці.

Під час досудового розслідування встановлено, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва права власності на житло виданого відділом приватизації державного фонду Печерського району від 26.01.1994 належала ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Проте, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_7 12.11.2021 відкрито розділ, для реєстрації об`єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та присвоєно реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000.

В той же день 12.11.2021 ПН КМНО ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Донецького нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим №2759 від 12.08.2010 та технічного паспорту серія та номер ТІ01:7314-7193-4102-0650 від 07.10.2021 видавник ЄДЕССБ, ФОП ОСОБА_9 , та проведено державну реєстрацію за ОСОБА_10 . Відповідно до договору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (продавці), а ОСОБА_10 (покупець).

Згідно витягу з Єдиного реєстру нотаріусів ОСОБА_7 , приватний нотаріус КМНО, яка здійснює нотаріальну діяльність за адресою: 04060, м. Київ, вул. Ольжича, буд. 7, нежил. прим. №1, 2, 3, 4 в літ. «А» групи прим. №81.

Разом з цим, згідно витягу з Єдиного реєстру нотаріусів інформація про приватного нотаріуса Донецького нотаріального округу ОСОБА_8 відсутня.

Згідно ст. 3 ч. 7 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об`єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації права власності та інших речових прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п`ятої цієї статті.

Таким чином, договір купівлі продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 посвідченого приватним нотаріусом Донецького нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим №2759 від 12.08.2010 не зареєстрований в КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» крім того, враховуючи місце розташування квартири, яка не перебуває на території Донецького нотаріального округу зазначений нотаріус не міг посвідчувати договір дарування щодо неї.

В подальшому, 31.01.2022 приватний виконавець ОСОБА_11 у виконавчому провадженні №68432254 виніс постанову про арешт майна боржника ОСОБА_10 , проте відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо обтяження внесені ПН КМНО ОСОБА_12 09.02.2022.

Разом з цим, 09.08.2022 приватний виконавець ОСОБА_11 у виконавчому провадженні №68432254 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження від 09.08.2022 на підставі чого обтяження припинилось.

Зазначене майно виставлено на електронні торги ДП «СЕТАМ», та 05.07.2022 приватний нотаріус КМНО ОСОБА_13 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №579 від 05.07.2022, здійснила державну реєстрацію квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_14 .

Згідно інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 виявлені акти цивільного стану:

1) актовий запис про шлюб №2218 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 складений 29.10.1960 Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

2) актовий запис про народження №2684 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складений 30.11.1962 Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

3) актовий запис про смерть №16493 відносно ОСОБА_4 , складений 24.09.2011 Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

4) актовий запис про смерть №4495 відносно ОСОБА_5 , складений 17.03.2017 Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Крім того, досудовим розслідуванням осіб з якими померлі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , перебувають в родинному зв`язку на даний час, не встановлено, як і місцезнаходження ОСОБА_6 .

Чинне цивільне законодавство передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Якщо фізична особа склала заповіт, таким чином розпорядившись своєю власністю на випадок смерті, і не скасувала його, то у разі її смерті спадкування здійснюється за заповітом, який є останньою волею спадкодавця.

З огляду на викладене, внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (попередня кваліфікація).

Враховуючи вищевикладене, постановою про визнання предметів в якості доказів процесуальним керівником у кримінальному провадженні вищезазначена квартира визнана речовим доказом.

З метою попередження можливого неправомірного подальшого відчуження об`єкту нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належатиме територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради, або законним спадкоємцям померлих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , виникла необхідність, у накладенні арешту на вище вказане майно.

В ході досудового слідства є достатні підстави вважати, що квартира за вищевказаною адресою відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення, що згідно ч. 2 ст. 170 КПК України дає підстави слідчому судді накласти арешт.

Прокурор в судове засідання не з`явилася. До суду надійшла заява прокурора про розгляд клопотання у її відсутності, просила клопотання задовольнити накласти арешт на майно до закінчення проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій у рамках даного кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд, повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Постановою прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 від 10.04.2023 року квартира АДРЕСА_2 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000063 від 23.03.2023 року.

Як вбачається з матеріалів провадження, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

На переконання слідчого судді, у данному випадку, обґрунтування відповідності згаданого майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, у вказаній постанові про визнання речовим доказом та у клопотанні про арешт майна, є достатнім для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя враховує і те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Прокурором доведено наявність підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт нерухомого майна, а саме, що вищезазначене майно, є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000063 від 23.03.2023 року, та може бути використане, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речового доказу, що стало знаряддям вчинення злочину, шляхом тимчасової заборони використання, розпорядження будь-яким чином таким майном.

Враховуючи те, що прокурором доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про яку ідеться в клопотанні, з метою збереження речового доказу, що стало знаряддям вчинення злочину його слід задовольнити та накласти арешт на майно, шляхом заборони розпорядження у будь-який спосіб.

На підставі вищевикладеного, клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На підставі викладеного і керуючись ст. 98, 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, шляхом заборони розпорядження у будь-який спосіб майном у кримінальному провадженні №0000063 від 23.03.2023 року, а саме:

-квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000).

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1