ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2263/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, (щодо якого в Солом`янському районному суді м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000812 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 3 квітня 2022 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України), який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України,

в с т а н о в и в:

слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджене з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Дарницького УП ГУНП в місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0002522, відомості про яке 29 червня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , визначивши незаконне зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, за допомогою мобільного додатку «Telegram», що був встановлений на належному йому мобільному телефоні, у переписці із невстановленою досудовим розслідуванням особою, телеграм - каналу профіль якого підписаний « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що здійснює продаж наркотичних засобів та психотропних речовин, домовився щодо незаконного придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), з метою подальшого роздрібного збуту на систематичній основі, шляхом здійснення «закладок», тобто схованки з речовинами, в публічно доступних місцях.

Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням день, час, місці та спосіб ОСОБА_5 придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яка знаходилась у згортках із клейкої стрічки та розпочав зберігати при собі з метою подальшого збуту.

В подальшому, 29 червня 2023 року близько 19 год 38 хв за адресою: м. Київ, пр-т. М. Бажана, 17, працівниками поліції був затриманий ОСОБА_5 якого в ході особистого обшуку серед іншого вилучено 52 згортки клейкої стрічки, в середині яких поліетиленові пакетики із кристалічною речовиною світло-бежевого кольору, в одному із яких виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,318 г., яку ОСОБА_5 , умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15 лютого 1995 року, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 3 червня 2009 року, придбав та зберігав, з метою подальшого збуту.

PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин i прекурсорів», «Список № 2 особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці I» є особливо небезпечною психотропною речовиною.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено з метою збуту, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просив задовольнити клопотання.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу вказане клопотання передано слідчому судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що підозрюваний є громадянином України, раніше не судимий, працює не офіційно, проживає в м. Києві, має молодий вік, ризики, що виправдовують застосування найсуворішого запобіжного заходу не є обґрунтованими. В задоволенні даного клопотання просив відмовити в повному обсязі та застосувати більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавленням свободи, а саме у виді домашнього арешту за місцем його проживання: АДРЕСА_3 , заборонити залишати житло в період часу з 22 год до 6 год наступної доби.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника та зазначив, що в нього багатодітна сім`я, вони перебувають у скрутному становищі, в м. Києві проживає з дівчиною.

Окрім того, в судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 подав слідчому судді скаргу в порядку ст. 206 КПК України, яку було об`єднано в одне провадження з клопотанням слідчого.

В обґрунтування поданої скарги зазначив, що письмове повідомлення про підозру затриманої особи вручається не пізніше 24 годин з моменту її затримання. ОСОБА_5 фактично затримано 29 червня 2023 року о 19 год 38 хв, а письмове повідомлення про підозру вручено 30 червня 2023 року о 20 год 25 хв. Отже вбачається незаконне утримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою. У зв`язку з викладеним, захисник просив визнати утримання ОСОБА_5 незаконним та негайно звільнити його з під-варти.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, зазначив підозру вручено у встановленому законом порядку.

Суд розглянувши подану скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 , заслухавши думку учасників процесу, прийшов до наступних висновків.

Системний аналіз ст. 211 КПК України в сукупності з положеннями ст.ст. 186, 206 цього Кодексу, вказує на те, що підставою для поставлення слідчим суддею рішення про звільнення позбавленої свободи особи, доставленої до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, може бути лише очевидна незаконність затримання, перевищення граничного строку затримання та невиправдане зволікання у доставлені особи до суду.

29 червня 2023 року о 19 год 38 хв ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

30 червня 2023 року о 20 год 25 хв ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру

Отже у період з 30 червня 2023 року 19 год 38 хв до 30 червня 2023 року 20 год 25 хв ОСОБА_5 незаконно утримувався в ізоляції від суспільства.

Відомості про надходження до суду скарги в порядку ст. 206 КПК України в період з 30 червня 2023 року 19 год 38 хв до 30 червня 2023 року 20 год 25 хв щодо незаконного утримання ОСОБА_5 у слідчого судді відсутні.

1 липня 2023 року о 11 год 6 хв надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи (ч. 3 ст. 206 КПК України).

З огляду на наявність (станом на час розгляду цього клопотання) правової підстави для позбавлення ОСОБА_5 свободи - повідомлення про підозру, підстави для звільнення позбавленого свободи ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України відсутні.

Таким чином, скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , подана в порядку статті 206 КПК України, у судовому засіданні при розгляді клопотання про обрання міри запобіжного заходу, задоволенню не підлягає.

Відповідно до чч. 2, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши долучені до клопотання копії матеріалів кримінального провадження № 0000812, слідчий суддя виходить з такого.

СВ Дарницького УП ГУНП в місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від 29 червня 2023 року № 0000812 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбачених частиною другою статті 307 КК України.

Відповідно до частини другої статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

30 червня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України.

З долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження № 0000812, вбачається, що наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 , передбаченого частиною другою статті 307 КК України кримінального правопорушення підтверджується рапортом працівника служби ДОП, щодо виявлення кримінального правопорушення від 29 червня 2023 року; протоколом затримання та особистого обшуку ОСОБА_5 в ході якого було вилучено речовини, схожі на наркотичні/психотропні від 29 червня 2023 року; протоколами допитів свідків від 30 червня 2023 року: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що були присутні в ході проведення слідчих дій в якості понятих; протоколом огляду мобільного телефона ОСОБА_5 , в ході якого було виявлено фотозображення, місць схованок з наркотичними засобами/психотропними речовинами та позначенням відповідних координат від 29 червня 2023 року; висновком експертизи матеріалів, речовина та виробів, відповідно до якого надані на дослідження речовини є особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP від 30 червня 2023 року № СЕ-19/111-23/33669-НЗПРАП та також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, з долучених до клопотання матеріалів вбачається, що існує висока ймовірність, що зазначені слідчим обставини мали місце, а ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України. Причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення підтверджується достатніми на цьому етапі розслідування доказами.

Ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що відсутність міцних соціальних зв`язків (відсутність постійного місця роботи, сімейних зв`язків) може бути перепоною для його перебування у територіальній близькості від місця розташування органу досудового розслідування та явки на виклик органу досудового розслідування чи суду. Крім того, такий ризик наявний з огляду на тяжкість покарання у разі доведення вчинення ОСОБА_5 тяжкого злочину.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення існує, оскільки, крім обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке могло приносити йому прибуток, слідчим зазначено, а стороною захисту не спростовано, про відсутність офіційного законного джерела доходу, яке б давало йому можливість підтримувати достатній рівень життя. Окрім того, в судовому засіданні було надано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000812 від 3 квітня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 307 КК України.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років.

Враховуючи зміст статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 307 КК України, є тяжким злочином.

Тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом серед усіх запобіжних заходів, передбачених Кодексом. Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі незаконно впливати на потерпілого та свідків; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті; слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених Кодексом (частина друга).

Крім наявності вказаних ризиків, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (стаття 178 КПК України).

Визначивши такі критерії застосування слідчим суддею до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, законодавець дотримав міжнародних стандартів щодо тримання під вартою, збалансував необхідність у забезпеченні ефективного здійснення кримінального провадження та права особи, щодо якої воно відкрито, на свободу та особисту недоторканність і передбачив тримання такої особи під вартою виключно на підставі вмотивованого судового рішення.

При цьому, у пункті 57 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Корнійчук проти України» наголошено, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки воно коротке, має бути переконливо продемонстроване органами влади; обов`язок посадової особи, яка відправляє правосуддя, надавати відповідні та достатні підстави затримання на додаток до наявності обґрунтованої підозри.

Обираючи вид запобіжного заходу ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, передбачених пунктами 1, 5 статті 177 КПК України ризиків, оцінює в сукупності наведені у частині першій статті 178 КПК України обставини: вагомість доказів причетності ОСОБА_5 до вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, відсутність постійного місця роботи, наявність обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000812 від 3 квітня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 307 КК України, та вважає, що доводи клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Встановлені обставини вказують на існування суспільної потреби у застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного з ізоляцією ОСОБА_5 від суспільства, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вид кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , відносно молодий вік (20 років), суд вбачає підстави для визначення розміру застави у середньому розмірі передбаченому для тяжких злочинів, і вирішив, що достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків буде застава у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 гривень.

Оскільки ступінь існуючих ризиків є досить високим, суд визнає виправданим покладення на підозрюваного у разі звільнення його з-під варти внаслідок внесення застави низки обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування і суду та виконувати такі обов`язки; не відлучатися з населеного пункту за місцем реєстрації без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Керуючись ст. 110, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 19 год 38 хв 29 червня 2023 року.

Визначити ОСОБА_5 , заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 гривень.

У разі внесення застави на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання слідчому документа, що це підтверджує, ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави ОСОБА_5 , зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування і суду та виконувати такі обов`язки: не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до підозрюваного (обвинуваченого) може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дія ухвали закінчується 27 серпня 2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1