Справа № 393/230/23
пров. 1-кп/393/69/23

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року смт Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Новгородка у режимі відеоконференції з ДУ ''Кропивницький слідчий ізолятор'' кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000064 від 20.01.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Новгородківському районному суді Кіровоградської області знаходиться вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5

20.06.2023р. до Новгородківського районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання прокурора від 19.06.2023р., в якому прокурор просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому до 2-х місяців. Прокурор обґрунтовує подане клопотання наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема обвинувачений може: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризики, які були на момент застосування та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися. На думку прокурора, враховуючи особу обвинуваченого, до останнього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, так як інший запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Прокурор у судовому засіданні підтримав вказане клопотання.

Захисник у судовому засіданні просила суд застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту. Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В заяві від 15.05.2023 року потерпілий ОСОБА_6 просить суд розгляд справи по даному кримінальному провадженню провести без його участі, претензій до обвинуваченого не має.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 06.04.2023 року застосовано до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12:00 год. 30.05.2023р., без визначення розміру застави.

Ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 17.05.2023р. продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 15.07.2023 року включно, без визначення розміру застави.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Судом встановлено, що підставою для обрання та продовження обвинуваченому зазначеного запобіжного заходу слугувала наявність пред`явленого обвинувачення останньому у вчиненні інкримінованого злочину, а також наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого; вчиняти нові кримінальні правопорушення.

У справі ''Воляник проти України'' від 02.10.2014 року Європейський суд з прав людини вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз,як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

У справі ''Москаленко проти України'' від 20.05.2010 року Європейський суд з прав людини зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті суд нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також суд визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, обставини даного кримінального провадження, зокрема те, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні умисного тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння (ч.1 ст.121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років), та особу обвинуваченого, який раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків та осіб на утриманні, не працює.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявні ризики того, що обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків, потерпілого, а також може вчиняти нові кримінальні правопорушення, тобто заявлені ризики, які передбаченні пунктами 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, та які були на момент застосування і продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати.

Суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може бути застосований до обвинуваченого, так як він не забезпечить уникнення наведених ризиків та не забезпечить належної поведінки обвинуваченого з огляду на особу останнього.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, які зазначені у даному клопотанні прокурора, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, а тому клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Згідно ч.3 ст.115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Оскільки, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, пов`язаного з насильством, то в силу положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України підстави для визначення розміру застави відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.177-178, 183, 196, 197, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 31.08.2023 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію ухвали вручити (направити) обвинуваченому, захиснику, прокурору, потерпілому та ДУ ''Кропивницький слідчий ізолятор''.

Суддя ОСОБА_7