Справа №443/352/23
Провадження №1-кп/443/69/23
ВИРОК

іменем України

31 травня 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №0000718 від 11.12.2022) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Зарічне Жидачівського району Львівської області, місце проживання: АДРЕСА_1 громадянина України, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, одруженого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 10.12.2022 приблизно о 20 год 00 хв перебуваючи разом із ОСОБА_5 у приміщенні будинку свого знайомого ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_2 , розпиваючи спритні напої, під час раптово виниклого конфлікту, маючи злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , умисно наніс останньому удар кулаком руки у область голови з права. У подальшому, ОСОБА_5 з метою уникнення подальшого конфлікту з ОСОБА_3 вийшов з будинку, однак ОСОБА_3 наздогнав ОСОБА_5 на подвір`ї та продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, повалив ОСОБА_5 на землю та продовжив наносити останньому удари кулаками рук по тілу та обличчі.

Коли ОСОБА_5 підвівся та мав намір піти до місця свого проживання, ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, очікуючи ОСОБА_5 на АДРЕСА_1 підійшов до нього та наніс один удар кулаком правої руки в область грудей, внаслідок чого ОСОБА_5 впав на землю, та коли ОСОБА_5 підвівся ОСОБА_3 знову наніс ОСОБА_5 удар кулаком правої руки в груди та один удар в область голови в лобну ділянку, після чого ОСОБА_5 від удару впав на землю, а ОСОБА_3 продовжував стоячи наносити йому удари ногами по тілу та кінцівках, після чого, сівши на ОСОБА_5 , почав наносити йому кулаками обох рук удари по тілу та по голові.

Своїми діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та множинні садна, гематоми кінцівок, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений частина 1 статті 121 КК України.

Позиція сторін щодо обсягу та порядку дослідження доказів.

У судовому засіданні прокурор, зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, вважає за доцільне не здійснювати дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які сторонами не оспорюються, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням його характеризуючих даних.

Обвинувачений вину по пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, визнав повністю, ствердив суду, що він не оспорює обставини кримінального провадження, правильно розуміючи їх зміст і наслідки такої позиції, яка є добровільною, та не заперечує проти встановленого прокурором порядку дослідження доказів.

Потерпілий ствердив суду, що не оспорює обставини кримінального провадження і не заперечує проти встановленого прокурором порядку дослідження доказів та не здійснення дослідження інших доказів щодо зазначених обставин.

Застереження щодо обсягу та порядку дослідження доказів.

Суд, зважаючи на думку учасників судового провадження, з`ясувавши, що ними не оспорюються обставини кримінального провадження та правильно розуміється зміст цих обставин, переконавшись у добровільності такої позиції та роз`яснивши їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені частиною 2 статті 394 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо зазначених обставин, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , дані ним у судовому засіданні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав суду показання, за змістом яких 10.12.2022 він зайшов до друга ОСОБА_7 , у якого також перебував ОСОБА_5 . Між ним та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, який переріс у шарпанину. ОСОБА_7 вигнав їх на вулицю, де між ними продовжився конфлікт, у ході якого він завдавав потерпілому удари руками по тілу, а саме: по ребрах та животі. У конфлікт втрутився ОСОБА_7 , який їх розборонив. Після цього він пішов у одну сторону, а ОСОБА_5 у іншу. При цьому ОСОБА_5 кричав йому нецензурні слова, через що він наздогнав ОСОБА_5 і продовжив наносити йому удари, зокрема і у голову, від яких він падав, але підводився. Негативно ставиться до вчиненого ним діяння. Щиро розкаюється у вчиненому. Бажає примиритися з потерпілим.

Висновки.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає доведеним факт спричинення ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, а відтак вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (пункт 1 частини 1 статті 66 КК України).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважає на вимоги статті 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину.

Також, суд враховує думку потерпілого ОСОБА_5 , який просить суд суворо обвинуваченого не карати та не позбавляти його волі.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені статтею 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені статтею 65 КК України, зокрема, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який офіційно не працює, позитивно характеризується за місцем проживання, має стійкі і міцні соціальні зв`язки, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які його обтяжують, а також взявши до уваги фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, форму вини, обстановку вчинення кримінального правопорушення, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини 1 статті 121 КК України у виді позбавлення волі.

Водночас, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, має стійкі і міцні соціальні зв`язки, його посткримінальну поведінку (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), яка є виключно позитивною та свідчить про усвідомлення ним негативності вчиненого суспільно небезпечного діяння і готовність нести кримінальну відповідальність, а також думку потерпілого, суд доходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а відтак вважає за можливе на підставі статті 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальних витрат не понесено.

Обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Застосований захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна скасувати.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази (відповідно до постанови про визнання предметів речовими доказами від 15.12.2022, постанови про зміну місця зберігання речових доказів від 15.02.2023), а саме:

запальничку газову на п`єзо із маркуванням «Wild fire» (А17,39019), черевики зимові чорного кольору на шнурівку, штани джинсові чорного кольору марки «MARKS SPENCER», куртку зимову матерчату на ґудзики повернути ОСОБА_3 ;

зрізи нігтьових пластин, частину зразка крові ОСОБА_3 знищити.

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Скасувати застосований відповідно до ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.12.2022 (у справі №456/4316/22) захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Жидачівський районний суд Львівської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку (його повний текст) негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1