Справа № 638/8728/23
Провадження № 1-кп/638/1513/23
УХВАЛА

Іменем України

11 серпня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні № 0001458 від 24.07.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, який має середньо-спеціальну освіту, військовослужбовцем за контрактом на посаді: номер обслуги 3 кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , військове звання: «солдат», зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

встановив:

У провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова перебуває кримінальне провадження №0001458 від 24.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисником ОСОБА_4 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту.

Клопотання обґрунтоване, зокрема, наступним.

Із аналізу обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 02 січня 2023 року № 40 було проголошено 07 січня 2023 року, а виконати його він був зобов`язаний до 23:00 години 02 січня 2023 року, що свідчить про відсутність логічного формулювання обвинувачення. Крім того, із аналізу наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.01.2023 № 40 вбачається, що останній був скерований до командира роти вогневої підтримки, якому було доручено «виділити зі складу роти найбільш підготовлений особовий склад по одному відділенню зі складу гранатометного взводу, кулеметного взводу, та по два відділення з протитанкового взводу і 1 мпр, 2 мпр, 3 мпр. Організувати підготовку засобів зв`язку та необхідних матеріально-технічних засобів поповнення боєкомплекту. Визначений особовий склад передати в підпорядкування командирів 1 мпр, 2 мпр та 3 мпр на КСП роти вогневої підтримки» та до командирів 1 мпр, 2 мпр та 3 мпр на КСП роти вогневої підтримки, яким доручено «до 23:00 02.01.2023 прийняти в своє підпорядкування визначений особовий склад роти вогневої підтримки».

Як вбачається із того ж обвинувального акту від 27 липня 2023 року - ОСОБА_5 призначений на посаду номер обслуги 3 кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , він не є ні командиром роти, ні командиром 1 мпр. 2 мпр. 3 мпр. чи КСП роти вогневої підтримки, а тому можна дійти тільки одного логічного висновку - Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 02.01.2023 № 40 не було скеровано до нього, даних про інші накази, які б були на той час звернуті до виконання ОСОБА_5 та від виконання яких останній ухилився в період дії воєнного стану, обвинувальний акт не містить та це не було предметом досудового розслідування.

Тобто, обвинувальний акт всупереч вимог статті 291 КПК України не містить формулювання обвинувачення з посиланням на відповідну норму кримінального закону, а виклад фактичних обставин, які встановлені слідчим та прокурором в обвинувальному акті не дають підстав встановити чи взагалі було вчинено кримінальне правопорушення, оскільки виконання наказу № 40 від 02 січня 2023 року в редакції, яка зазначена у обвинувальному акті, не входило до переліку повноважень військовослужбовця на посаді номера обслуги 3 кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 . яку займав ОСОБА_5 .

Крім того, ОСОБА_5 не міг виконати наказ, який йому було проголошено тільки 07 січня 2023 року, оскільки такий наказ мав чітко встановлений строк виконання - до 23:00 години 02 січня 2023 року та ні обвинувальний акт ні інші матеріали досудового розслідування не містять доказів того, що зазначений строк було кимось продовжено.

З цих причин Обвинувальний акт від 27 липня 2023 року не містить конкретності обвинувачення та фактичних обставин кримінального правопорушення, що вказує на його невідповідність вимогам пункту п`ятого частини першої статті 291 КПК України та свідчить про необхідність його повернення прокурору.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали вказане клопотання та просили задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував та зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, підстави для його повернення відсутні.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Як зазначено у п.3 ч.3 ст.314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Обвинувальний акт має містити відомості, зазначені у ч.2 ст.291 КПК.

Згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7і) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Отже аналіз наведених норм кримінального процесуального закону свідчить про те, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акту прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим вимог ч.2 ст.291 КПК.

Виходячи з завдань підготовчого судового засідання, на цій стадії встановлюється лише відповідність форми обвинувального акту вимогам, визначеним кримінальним процесуальним законом, як це передбачено ст.291 КПК, при тому, що оцінка викладених в обвинувальному акті обставин і їх відповідність формулі кваліфікації, відноситься до стадії судового розгляду кримінального провадження.

З цього приводу Верховним Судом України у постанові № 5-328кс16 від 24.11.2016 викладено відповідний правовий висновок.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.4 ст. 402 КК України наведені всі вищезазначені відомості, тобто обвинувальний акт відповідає вимогам ч.2 ст.291 КПК України, у зв`язку з чим клопотання захисника є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.314, 291, 369, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1