КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурораОболонськоїокружної прокуратури міста ОСОБА_9 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 19.10.2021, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2(два) роки,з покладенням на нього обов`язків згідно з ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, щонеповнолітній ОСОБА_6 13.09.2020, приблизно о 03 год. 00 хв., разом із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , перебували за адресою: м. Київ, просп. Мінський, 4-А , біля центрального входу супермаркету «Сільпо», де в той час знаходились ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . У цей же час за вищевказаною адресою біля входу у супермаркет, поруч із вітриною між ОСОБА_11 та ОСОБА_18 і ОСОБА_17 виник словесний конфлікт. У ході словесного конфлікту та раптово виниклих особистих неприязних відносин один до одного, у ОСОБА_11 з хуліганських спонукань, виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_18 тілесних ушкоджень, а саме, ОСОБА_11 наніс один удар кулаком лівої руки в обличчя ОСОБА_18 (матеріали відносно ОСОБА_11 зареєстровано в окреме провадження).

В подальшому ОСОБА_17 , намагаючись захистити свого брата ОСОБА_18 , також наніс у відповідь один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_11 та після чого ОСОБА_17 побіг, спочатку в ліву сторону до сходів, що розташовано неподалік від супермаркету «Сільпо», потім через 20 секунд, о 03:02:42 повернувся та побіг до скверу в сторону парку, який розташований по праву сторону від вищевказаного супермаркету, а слідом за ним побігли ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_17 умисного тяжкого тілесного ушкодження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_19 (який являється військовослужбовцем військової частини Національної гвардії, матеріали відносно якого зареєстровано в окреме провадження) наздогнав ОСОБА_17 та застосувавши бойовий прийом у вигляді підсічки, повалив останнього на підлогу, та разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_13 підійшли до ОСОБА_17 та почали наносити останньому тілесні ушкодження.

В подальшому ОСОБА_19 (який являється військовослужбовцем військової частини Національної гвардії, матеріали відносно якого зареєстровано в окреме провадження), побачивши ОСОБА_18 , підійшов до останнього та почав наносити удари останньому в область передпліччя від чого останній впав, та продовжуючи далі наносити ударити в область передпліччя вже сидячи на ОСОБА_18 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_17 тяжких тілесних ушкоджень, вчинене групою осіб, ОСОБА_6 та ОСОБА_13 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень і хоча не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , продовжували наносити численні удари ногами в область голови, шиї, тулуба, та кінцівках, чим умисно спричинили останньому тяжкі тілесні ушкодження.

При цьому не зупиняючись, навіть коли ОСОБА_18 , побачивши як спричиняють тілесні ушкодження його брату ОСОБА_17 , намагаючись зупинити їх, ліг на свого брата тим самим прикривши його своїм тілом від ударів, однак останні не зупиняючись продовжували наносити удари ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

В подальшому ОСОБА_13 та ОСОБА_6 зупинились тільки тоді, коли ОСОБА_18 повідомив, що його брат ОСОБА_17 не дихає. Після цього ОСОБА_13 та ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли.

Внаслідок своїх протиправних дій вчинене групою осіб, ОСОБА_13 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та ОСОБА_6 спричинили ОСОБА_17 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під оболонки та шлуночки головного мозку, внаслідок яких останній помер.

Прокурор Оболонської окружної прокуратури міста ОСОБА_20 подала апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини, доведеність винуватостіта кваліфікацію кримінального правопорушення, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 2 ст.121 КК України покарання у виді 7 років позбавлення волі, в іншій частині вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.Прокурор зазначає, що суд не надав належної правової оцінки тому факту, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке належить до категорії злочинів проти життя та здоров`я особи та є тяжким злочином. Також вказує, що судом не враховано, що ОСОБА_6 не навчається та офіційно не працює.

Захисник ОСОБА_8 подала заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 19.10.2021 без змін. Зазначає, що вирок суду є законним та обґрунтованим, а призначене ОСОБА_6 покарання справедливим і достатнім для його виправлення.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання нижче від найнижчої межі та із звільненням від його відбування з випробуванням, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Рішенням суду першої інстанції про визнанняобставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - вчинення кримінального правопорушення вперше - відповідає вимогам ч.2 ст.66 КК України.

Також, на стадії апеляційного розгляду встановлено ще одну обставину, яку апеляційний суд визнає такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого - наявність у ОСОБА_6 на утриманні малолітньої дитини ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

За місцем проживання та за місцем попереднього ув`язнення ОСОБА_6 характеризується позитивно (т.1 а.с. 195, 196).

Також колегія суддів враховує, що на стадії апеляційного ОСОБА_22 заявив, що усвідомивсвою провинуу вчиненні злочину та бажає виправитись, висловив негативне ставлення до вчиненого ним діяння.

З урахуванням наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, які обтяжують покарання, позитивних даних, що характеризують особу обвинуваченого, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про можливість призначення ОСОБА_6 основного покарання на підставі ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2ст. 121 КК України, а також про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Ступінь тяжкості злочину належним чином врахована судом при визначенні розміру покарання, призначеного із застосуванням положень ст.69 КК України, та при визначенні тривалості іспитового строку, призначеного у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Отже судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі засудженого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

Висновки суду першої інстанції про можливість призначення ОСОБА_6 покарання нижче нижчої межі є обґрунтованими, адже позитивні дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушеннята дають підстави для застосування положень ст.69 КК України.

Висновки суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням є обґрунтованими та узгоджуються з вимогами ст.75 КК України.

Вирішуючи питання щодо можливості виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства та виконання ним обов`язків, покладених на підставі ст.76 КК України, колегія суддів враховує позитивну процесуальну поведінку обвинуваченого, який в ході судового та апеляційного розгляду належним чином виконував свої обов`язки щодо явки до суду, будь-яких порушень порядку в судовому засіданні не допускав.

Крім того, стороною захисту під час апеляційного розгляду долучено до матеріалів провадження відповідь на адвокатський запит до Оболонського РВ філії «Центр пробації» у м. Києві та Київській області від 13.03.2023 № 32/22/2382-23, з якого вбачається, що станом на 13.03.20223, ОСОБА_6 за час перебування на обліку порушень умов звільнення від відбування покарання з випробуванням не допускав.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність призначення ОСОБА_6 більш суворого покарання, а також призначення йому покарання до реального відбування, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_23 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 19.10.2021 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3