10.04.2023 Справа № 756/4255/22
Унікальний № 756/4255/22
Провадження № 1-кп/756/730/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«10» квітня 2023 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Овлаші Роменського району Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-вироком Ковпаківського районного суду м. Сум від 21.06.2013 за ч. 3 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна; за ч. 1 ст. 304 КК України виправдано за відсутністю складу кримінального правопорушення; ухвалою Апеляційного суду Сумської області дії ОСОБА_7 перекваліфіковано з ч. 3 ст. 187 КК України на ч. 1 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі;

-вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20.09.2013 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців; 20.03.2018 звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

-вироком Оболонського районного суду м. Києва від 07.06.2022 за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05.05.2022, близько о 10 год. 30 хв., під час дій воєнного стану в Україні, ОСОБА_7 , знаходився у приміщенні магазину «Дефакто Рітейл Україна», розташованому у приміщенні ТРЦ «Блокбастер», що за адресою: м. Київ, проспект С. Бандери, 36.

Перебуваючи в приміщенні вищевказаного магазину, ОСОБА_7 побачив на полицях з товарами: чоловічу футболку, вартістю 239 грн. 20 коп. (без урахування ПДВ), чоловічу футболку вартістю 159 грн. 20 коп. (без урахування ПДВ), чоловічу футболку вартістю 199 грн. 20 коп. (без урахування ПДВ), чоловічу футболку вартістю 159 грн. 20 коп. (без урахування ПДВ), чоловічу футболку вартістю 119 гривень 20 коп. (без урахування ПДВ), чоловічу футболку вартістю 239 грн. 20 коп. (без урахування ПДВ), чоловічу футболку вартістю 199 грн. 20 коп. (без урахування ПДВ), футболку чоловічу вартістю 319 грн. 20 коп. (без урахування ПДВ), чоловічу спортивну кофту вартістю 319 грн. 20 коп. (без урахування ПДВ). У цей час у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_7 підійшов до полиць з товарами та взяв вказані вище речі, які заховав до рюкзака, що мав при собі.

Після чого, ОСОБА_7 , тримаючи при собі вказане майно, не розрахувався за нього на касі, направився на вихід та перетнув сигнальну рамку магазину «Дефакто Рітейл Україна», покинувши магазин. Однак, ОСОБА_7 свої дії не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки на виході із магазину, після спрацювання сигнальної рамки, був зупинений працівником магазину та в подальшому затриманий поліцією.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_7 міг спричинити ТОВ «Дефакто Рітейл Україна» майнову шкоду на загальну суму 1753 грн. 60 коп. (без урахування ПДВ).

Обвинувачений ОСОБА_7 , в судовому засіданні вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, підтвердив фактичні обставини справи, зокрема, показав, що 05.05.2022, приблизно о 10 год. 30 хв., перебував у приміщенні магазину «Дефакто Рітейл Україна», розташованому у приміщенні ТРЦ «Блокбастер», що за адресою: м. Київ, проспект С. Бандери, 36. Під час повітряної тривоги, вийшов з магазину. Коли спускався з другого поверху, побачив, як за ним прибігла дівчина, яка попросила повернутися, щоб оглянути його рюкзак. Діставши добровільно речі, він пояснив, що немає коштів оплатити товар.

Однак, останній вважає що в його діях немає інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме мародерства, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Вважає неправильною кваліфікацію, оскільки бойові дії на території Києва в травні 2022 року не проводились.

Не дивлячись на часткове визнання ОСОБА_7 своєї винуватості, у вчиненні інкримінованого йому діяння, вина обвинуваченого підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями, допитаної в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що працює на посаді мерчендайзера в магазині «Дефакто Рітейл Україна», розташованому у приміщенні ТРЦ «Блокбастер», що за адресою: м. Київ, проспект С. Бандери, 36. Далі пояснила, що 05.05.2022, перебуваючи на робочому місці, під час повітряної тривоги по місту Києву, перевірила всі відділення магазину, щоб нікого не було, оскільки закривалися роллети відділенння. У подальшому, побачила, як чоловік, а саме, як з`ясувалось пізніше, ОСОБА_7 вже спускався на ескалаторі з другого поверху, але його попросили повернутися, щоб він показав свій рюкзак. Він повернувся, до магазину та віддав викрадені з магазину речі, але оплатити відмовився, оскільки не мав грошей;

- показаннями, допитаної в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_9 , яка пояснила суду, що вона працює на посаді адміністратора в магазині «Дефакто Рітейл Україна», розташованому у приміщенні ТРЦ «Блокбастер», що за адресою: м. Київ, проспект С. Бандери, 36. Далі свідок пояснила, що 05.05.2022, перебуваючи на робочому місці, під час оголошення повітряної тривоги по місту Києву, коли люди покидали приміщення магазину, побачила, як чоловік, як з`ясувалось пізніше, ОСОБА_7 , проходив через рамку та спрацював сигнал. Зреагувавши на сигнал, вона побігла за останнім, попросила, щоб він повернувся і ще раз пройшов через рамку. Крім того, свідок пояснила, коли повторно спрацював сигнал рамки, попросила ОСОБА_7 показати речі, після чого останній добровільно дістав з рюкзака речі, які належали магазину. Вона пояснила йому, що це крадіжка, запропонувала оплатити товар, однак чоловік відмовився, вказавши на відсутність грошей та покинув приміщення магазину. Потім прийшли працівники охорони, які викликали поліцію;

- даними, які містяться у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 05.05.2022, згідно якого 05.05.2022, приблизно о 10 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «Дефакто Рітейл Україна», розташованому у приміщенні ТРЦ «Блокбастер», що за адресою: м. Київ, проспект С. Бандери, 36 повторно таємно викрав чуже майно на загальну суму 1753 грн. 60 коп. (без урахування ПДВ) (Т.1 а.с. 81);

- даними, які містяться у протоколі огляду предмету від 06.05.2022 та дисками з відеозаписами до нього, згідно яких встановлено, що на відеозаписі зображено торгівельну залу магазину «Дефакто Рітейл Україна», який розташований у приміщенні ТРЦ «Блокбастер», що за адресою: м. Київ, проспект С. Бандери, 36, в якому особа чоловічої статі виходила з магазину, тримаючи при собі рюкзак та після зупинення працівником магазину прямує до каси; (Т.1 а.с. 84-93);

- даними, які містяться у протоколі затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 05.05.2022, та фото таблицею, відеозаписом до нього, згідно яких в присутності понятих, проведено обшук затриманого ОСОБА_7 та було вилучено речі магазину вказані в обвинуваченні (Т.1 а.с. 108-123);

- даними, які містяться у довідці ТОВ «Дефакто Рітейл Україна» про вартість викраденого майна та досліджено в судовому засіданні (Т.1 а.с.97);

- даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 05.05.2022 року та довідкою до нього, за участю свідка ОСОБА_10 , згідно якого, останній в присутності понятих, впізнав чоловіка під №3 ОСОБА_7 , як такого, який 05.05.2022 близько о 10-30 год. намагався таємно викрасти чуже майно у приміщенні магазину «Дефакто Рітейл Україна», розташованому у приміщенні ТРЦ «Блокбастер», (Т.1 а.с.99-101);

- даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 27.06.2022 року та довідкою до нього, за участю свідка ОСОБА_9 , згідно якого, остання в присутності понятих, впізнала чоловіка під №2 ОСОБА_7 , як такого, який 05.05.2022 близько о 10-30 год. намагався таємно викрасти чуже майно, у приміщенні магазину «Дефакто Рітейл Україна», розташованому у приміщенні ТРЦ «Блокбастер», (Т.1 а.с.102-104);

- даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 07.06.2022 року та довідкою до нього, за участю свідка ОСОБА_8 , згідно якого, остання в присутності понятих, впізнала чоловіка під №4 ОСОБА_7 , як такого, який 05.05.2022 близько о 10-30 год. намагався таємно викрасти чуже майно, у приміщенні магазину «Дефакто Рітейл Україна», розташованому у приміщенні ТРЦ «Блокбастер», (Т.1 а.с.105-107);

- крім того, в судовому засіданні були переглянуті DVD диски (т.1 а.с. 48, 79), з них вбачається, що 05.05.2022 в приміщення магазину заходить особа чоловічої статі, як було встановлено - ОСОБА_7 , який одягнений в куртку, джинсові рвані штани, бере з полиці товар та кладе його в рюкзак. В подальшому обвинувачений оглядається та прямує до виходу з приміщення минувши касу.

Європейський Суд з прав людини вказує, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд, але вона не встановлює будь-яких правил допустимості доказів як таких, це завдання внутрішнього права.

Зокрема, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 26.09.2002 у справі «Перрі проти Сполученого Королівства» (Perry v United Kingdom), зазначив, що важливо, щоб була справедлива процедура розгляду питання про прийнятність та перевірку надійності спірних доказів.

Часткове невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 , своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, суд розцінює, як спосіб його захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності, та пом`якшення покарання.

Зокрема, сторона захисту, в особі адвоката ОСОБА_6 та бвинувачений ОСОБА_7 заперечували, щодо правої кваліфікації дій останнього та вважає, що в його діях немає складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. На їх переконання, під час дослідження доказів, було встановлено, що обвинувачений добровільно відмовився від закінчення ним діяння.

Крім того, сторона захисту вказувала на те, що на час вчинення інкримінованого, а саме ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, 05.05.2022 в м. Києві не відбувалися активні бойові дії, а також місто не було окупованим, тому вважають що дії ОСОБА_7 не мали ознаки мародерства, внаслідок чого невірно зазначено правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України.

Суд не бере до уваги та критично ставиться до позиції обвинуваченого та захисника з приводу неправильної кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України з наступних підстав.

Суд звертає увагу, що на час вчинення кримінального правопорушення інкримінованого ОСОБА_7 , а саме 05.05.2022 в Україні та зокрема в м. Києві продовжував діяти Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Крім того, слід зауважити, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив, що сама подія інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України мала місце 05.05.2022 під час оголошення повітряної тривоги в місті Києві. Пояснення останнього в цій частині узгоджуються з показаннями, допитаних в якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також іншими дослідженими доказами.

Щодо доводів сторони захисту, що ОСОБА_7 добровільно відмовився від завершення вчинення кримінального правопорушення та такі доводи не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так, згідно ч. 1 ст. 17 КК України добровільною відмовою є остаточне припинення особою за своєю волею готування до кримінального правопорушення або замаху на кримінальне правопорушення, якщо при цьому вона усвідомлювала можливість доведення кримінального правопорушення до кінця.

Як було встановлено в судовому засіданні, дії ОСОБА_7 були викриті працівниками магазину - свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а отже припинення обвинуваченим своїх дій спрямованих на викрадення товарів не було добровільним, оскільки останній усвідомив неможливість доведення кримінального правопорушення до кінця.

А отже, обставини вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, під час дії воєнного стану, доведені під час судового розгляду та підтверджуються дослідженими доказами, а саме поясненнями допитаних в якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та фактично підтвердженні самим обвинуваченим.

Таким чином, суд розглянув кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, з урахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримався принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості, принципу диспозитивності, тобто діючи у межах своїх повноважень та компетенції, вирішив лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберіг об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду за наслідками всебічного повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий як стороною обвинувачення так і стороною захисту з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_7 обвинувачення за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, знайшло своє підтвердження.

На думку суду, комплекс зібраних у справі доказів є належними та допустимими, оскільки відомостей, що вони були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою Україною суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 , передбачена за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, доведена. Таким чином ОСОБА_7 вчинив дії, які виразились у закінченому замаху на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ч. 2 ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на наведене, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, всебічно дослідивши відомості про особу винного не лише під час вчинення кримінального правопорушення, але й інші дані, які характеризують особу останнього, зокрема, що обвинувачений раніше судимий, на шлях виправлення не став, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується посередньо. Отже, дотримуючись загальних засад призначення покарання, з метою реалізації принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає правильним обрати ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому, суд не вбачає підстав для призначення покарання із застосуванням ст.ст. 69, 75, КК України. Разом з тим, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_7 покарання не в максимальних межах санкції, встановленої ч. 4 ст. 185 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначити покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Оболонського суду м. Києва від 07.06.2022 - більш суворим призначеним за даним вироком, остаточно призначивши покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 05.05.2022.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Речові докази по справі: товари, які були предметом крадіжки - залишити за належністю ТОВ «Дефакто Рітейл Україна»

СD-R диск із відеозаписом - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим - з моменту отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1