Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/417/23
Номер проведження 1-кп/508/37/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2023 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у смт.Миколаївка Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000419 від 07.10.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Селешти Оргіївського району Молдавської РСР, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , працюючого двірником в Миколаївському ліцеї Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, суд

установив:

ОСОБА_5 03.01.2022 року приблизно о 13-00 годині перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , умисно, вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу своєї співмешканки ОСОБА_4 . За результатами вчинення ОСОБА_5 протиправних дій, постановою Миколаївського районного суду Одеської області № 508/8/22 від 10.02.2022 року його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_5 23.01.2022 року о 00-30 годині перебуваючи за місцем проживання, розташованого за вищевказаною адресою, висловлювався на адресу співмешканки ОСОБА_4 грубою нецензурною лайкою.

Незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, ОСОБА_5 належних висновків не зробив та вчинив домашнє насилля психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , а саме 23.01.2022 року о 07-30 годині висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою. За результатами вчинення ОСОБА_5 протиправних дій, матеріали справ були об`єднані в одне провадження та постановою Миколаївського районного суду Одеської області № 508/84/22 від 19.04.2022 року його визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП.

У продовження своєї протиправної діяльності ОСОБА_5 28.09.2022 року приблизно о 22-00 годині перебуваючи за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , вчинив сварку та бійку по відношенню до співмешканки, в ході якої виражався в її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство.

07.10.2022 року до чергової частини Березівського РВП ГУНП в Одеській області звернулась ОСОБА_4 з приводу систематичного домашнього насильства з боку свого співмешканця ОСОБА_5 , з яким вона співмешкає з 2010 року.

Таким чином, кожного разу, окремо, а саме 03.01.2022 року о 13-00 годині, 23.01.2022 року о 00-30 годині, 23.01.2022 року о 07-30 годині та востаннє 28.09.2022 року приблизно о 22-00 годині ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер протиправних дій, вчиняв по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_4 психологічне насильство, що виразилося у безпричинних, не маючи на те підґрунтя словесних образ, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні її гідності, погрозах фізичної розправи, що призвело до її психологічних та моральних страждань в результаті неправомірних дій відносно неї, що виявилось у формі зміни в психоемоційному стані, соціальному функціонуванні, якості життя внаслідок скоєння правопорушень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного, фізичного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

16.05.2023 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України, за ініціативою потерпілої укладено угоду про примирення.

Згідно із даною угодою потерпіла та підозрюваний дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст.126-1 КК України. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, у виді обмеження волі на строк 2 роки із застосуванням положень ст.75, ч.1 ст.76 КК України, без застосування обмежувальних заходів, передбачених ст.91-1 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, не заперечував з приводу затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженого покарання.

Потерпіла також просила вказану угоду затвердити. Підтвердила, що діє добровільно, претензій до обвинуваченого не має.

Обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди обов`язки. Підтвердив, що укладення угоди було добровільним.

Захисник обвинуваченого просила угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Згідно із п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468, ст.469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст.126-1 КК України.

Судом, встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє зміст прав, визначених п.1 ч.5 ст.474 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання. Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 цілком розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно працює, раніше не судимий в силу ст.89 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину у присутності дитини.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди міри покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази по справі відсутні, кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не завдана, цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 370, 371, 374, 473-475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 16.05.2023 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000419 від 07.10.2022 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

В порядку ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.473 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_7