Подільський районний суд міста Києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2023

Подільський районний суд міста Києва в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 0001802 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Санкт-Петербург Російської Федераціїї, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 /відповідно до обвинувального акту/, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше неодноразово судимого, зокрема:

26 червня 2021 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України /засуджений до 3 років та 3 місяців позбавлення волі; 08 вересня 2021 року звільнений на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року/,

27 лютого 2023 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України /засуджений до покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі/,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В :

04 жовтня 2021 року близько 15 годині 50 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні тату-салону «Der igel», що розташований за адресою: Київ, вул. Ярославська 26, побачив на дивані сумку червоного кольору, яка належала потерпілій ОСОБА_5 . В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_4 04 жовтня 2021 року близько 15 годині 54 хвилин, перебуваючи в приміщенні тату-салону «Der igel», що розташований за адресою: Київ, вул. Ярославська 26, підійшов до дивану, на якому знаходилась вказана сумка та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив сумку та дістав з неї: шкіряний гаманець червоного кольору марки «St Leather Accessories» вартістю 669 гривень 60 копійок в якому знаходились: 4300 гривень, 2 банківські картки «ПриватБанк», 2 банківські картки «АльфаБанк», водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , срібний браслет, вартістю 164 гривні 50 копійок, один браслет вартістю 100 гривень, один браслет вартістю 150 гривень та срібну каблучку вартістю 35 гривень 25 копійок. Вказаний гаманець з речами ОСОБА_4 , помістив до правої кишені куртки, в яку був одягнений, після чого вийшов з тату-салону «Der igel», а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Тим самим, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5419 гривень 35 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини скоєного кримінального правопорушення так, як про них зазначено в обвинувальному акті. Так, в 2021 році, точної дати він не пам`ятає, перебуваючи в Подільському районі м. Києва, зайшов до тату-салону, де побачив сумку, з якої викрав 4 300,00 гривень, банківські карти та біжутерію та залишив приміщення салону. Грошові кошти він залишив собі, а інше поклав в сусідньому дворі в поштову скриньку. Гроші витратив на ліки.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить судовий розгляд даного кримінального провадження слухати у її відсутність і цивільний позов заявляти наміру не має.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Суд, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю.

Відтак, суд вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вищевказаними діями скоїв повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а його вина є доведеною поза розумним сумнівом.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 50, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно приписів ч. 4 ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно вимог ст. 67 КК України, - не встановлено.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку не можливе без його ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст.69,69-1,75 КК України відсутні.

Виходячи з положень ст. ст.65-67 КК України, з урахуванням обставин справи, даних про особу ОСОБА_4 , який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, який не зробив належних висновків, на шлях виправлення не став і маючи не зняту і не погашену судимість вчинив умисне корисне кримінальне правопорушення, віднесене до категорії нетяжких злочинів, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив вище зазначену крадіжку до постановлення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2023 року, яким його засуджено за ч. 2 с. 185, ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років та 6 місяців /із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, врахувавши покарання, призначене вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 05 серпня 2022 року/, а тому йому необхідно призначити остаточне покарання за цим вироком відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2023 року.

При цьому у строк покарання, остаточно призначеного цим вироком, ОСОБА_4 необхідно зарахувати покарання, частково відбуте за попереднім вироком за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України, і строк відбуття покарання рахувати з 28 травня 2022 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 369-371, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2023 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання, остаточно призначеного цим вироком суду, частково відбуте покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2023 року (з розрахунку день за день).

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 28 травня 2022 року.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м. Києва.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_6