Справа № 953/6650/23
н/п 1-в/953/280/23
"23" серпня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
1)15.11.2016 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт (покарання відбуте повністю);
2)08.02.2017 Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 160 годин громадських робіт(покарання відбуте повністю);
3)25.04.2017 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
4)13.10.2017 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
5)16.08.2018 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,
02 серпня 2023 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2017 року у зв`язку з закінченням іспитового строку.
Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2017 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Згідно зі ст. 76 КК України на засудженого в період іспитового строку були покладені такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 02 лютого 2021 року до уповноваженого органу з питань пробації надійшов на виконання вказаний вирок. Засуджений з порядком та умовами відбування іспитового строку не був ознайомлений, оскільки не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації. Зазначив, що вищевказаний вирок надійшов на адресу органу з питань пробації вже після закінчення іспитового строку, у зв`язку з чим відсутні законні підстави для його виконання. Разом з тим, як вбачається зі змісту довідки УІАП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у період іспитового строку був притягнутий до кримінальної відповідальності та засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 серпня 2018 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, при цьому судимість за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2017 року не була врахована при ухваленні вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 серпня 2018 року. Зазначив, що іспитовий строк щодо засудженого за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2017 року закінчився 13 жовтня 2020 року.
Представник Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява, в якій просить відмовити у задоволенні клопотання органу пробації.
Засуджений ОСОБА_4 у судові засідання, призначені не з`явився, про дату, місце та час розгляду клопотання повідомлявся своєчасно та належним чином.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що ОСОБА_4 засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2017 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки
Начальник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 , звертаючись до суду із відповідним клопотанням, посилається на те, що іспитовий строк, встановлений щодо засудженого ОСОБА_4 вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2017 року закінчився.
Як вбачається зі змісту вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2017 року, під час його ухвалення також був врахований вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 квітня 2017 року та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2017 року менш суворого покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 квітня 2017 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Відповідно до ст.76 КК України на засудженого в період іспитового строку були покладені такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи чи навчання.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_4 закрито.
Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2017 року набрав законної сили 03 грудня 2020 року.

Іспитовий строк за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_4 закінчився 13 жовтня 2020 року.

При цьому відповідно до довідки про притягнення до кримінальної відповідальності № від 21 березня 2023 року ОСОБА_4 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 серпня 2018 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Зі змісту вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 серпня 2018 року вбачається, що на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 квітня 2017 року у виді 6 місяців позбавлення волі та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та 6 місяців.

Разом з тим під час призначення ОСОБА_4 покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 серпня 2018 року суд не врахував призначене засудженому покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2017 року, оскільки на час ухвалення вироку суду від 16 серпня 2018 року вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2017 року не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаної правової норми, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього ст.78 КК України.

Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, визначених в ч. 2 ст. 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, визначених в ч. 1 ст. 76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст. 75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст.78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Суд встановив, що іспитовий строк за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_4 фактично сплив, але засуджений не виконав покладені на нього обов`язки та вчинив нове кримінальне правопорушення у період іспитового строку, у зв`язку з чим наразі відсутні правові підстави для звільнення засудженого від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

На підставі викладеного, керуючись ст.75, 78 КК України, ст.537,539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1