У Х В А Л А

08 вересня 2023 року

м. Київ

Справа № 1-7/12

Провадження № 13-5зво23

ВеликаПалатаВерховногоСудуускладі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_21 ,

захисників ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ,

засуджених ОСОБА_27 ,

ОСОБА_28 (в режимі відеоконференції),

потерпілих ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 ,

представників потерпілих ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 ,

прокурора ОСОБА_35 ,

перекладача ОСОБА_36 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за заявами захисників ОСОБА_37 в інтересах ОСОБА_27 та ОСОБА_23 в інтересах ОСОБА_28 про перегляд за виключними обставинами вироку

Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 листопада

2012 року, ухвал Апеляційного суду Київської області від 22 квітня 2013 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2014 року з підстав встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом,

ВСТАНОВИЛА:

До Великої Палати Верховного Суду надійшла заява захисника ОСОБА_38 , яка діє в інтересах ОСОБА_27 , про відвід судді ОСОБА_6 . Заява обґрунтована тим, що запитання судді ОСОБА_6 стороні захисту під час судових засідань, на думку захисника ОСОБА_38 , свідчили про упередженість відносно неї. Крім цього, у ЗМІ наявна інформація щодо здійснення стосовно судді ОСОБА_6 кримінального провадження, що також може свідчити про її упередженість у даній справі. Крім того, захисник вказує, що суддя ОСОБА_6 раніше брала участь під час розгляду кримінальної справи щодо ОСОБА_27 та ОСОБА_28 . Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ та у складі колегії об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду і вже висловила свою позицію з певних питань у даній справі.

Крім того, під час судового засідання засуджений ОСОБА_27 та захисник

ОСОБА_25 заявили відвід суддям ОСОБА_6 та ОСОБА_9 з підстав того, що вказані судді раніше брали участь під час розгляду кримінальної справи щодо ОСОБА_27 та ОСОБА_28 . Також засуджений ОСОБА_27 заявив відвід у зв`язку з тим, що суддя ОСОБА_6 у цій справі вже заявляла самовідвід, що виключає її участь у ній.

Заслухавши позицію засуджених ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , захисників ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , які підтримали клопотання, думку прокурора ОСОБА_35 , потерпілих ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та їхніх представників ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , які заперечили щодо задоволення клопотання, а також позицію захисників ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , що поклалися на розсуд суду, Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків.

За приписами ч. 4 ст. 55 КПК 1960 року суддя не може брати участі в перегляді справи за нововиявленими обставинами та перегляді справи Верховним Судом України у разі, якщо він брав участь у розгляді справи.

Пункт 4 ч. 1 ст. 75 КПК визначає, що суддя не має права брати участі у провадженні в судах першої і апеляційної інстанції, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції, якщо він брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції.

У заяві про відвід судді ОСОБА_6 йдеться про неможливість її участі у розгляді заяв за виключними обставинами, оскільки вона, на думку захисника ОСОБА_38 ,є упередженою відносно сторони захисту, а також у зв`язку з наявною інформацією

у ЗМІ про здійснення відносно судді ОСОБА_6 кримінального провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2009 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості за об`єктивним та суб`єктивним критеріями.

Втім, із доводів захисника ОСОБА_38 та меж перегляду в цій кримінальній справі не вбачається будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість чи необ`єктивність судді ОСОБА_6 .

Що стосується тверджень захисників ОСОБА_38 , ОСОБА_25 та засудженого ОСОБА_27 про наявність обставин, що виключають участь судді ОСОБА_6 , а також доводів захисника ОСОБА_25 та засудженого ОСОБА_27 про наявність обставин, що виключають участь судді ОСОБА_9 у розгляді заяв за виключними обставинами внаслідок того, що вони раніше брали участь під час розгляду кримінальної справи щодо ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , то Велика Палата виходить з наступного.

За практикою ЄСПЛ питань про недостатню безсторонність суду не виникає і тоді, коли суддя вже постановляв суто формальні і процедурні рішення на інших стадіях провадження; натомість така проблема може виникнути тоді, коли на інших стадіях провадження цей же суддя висловлювався щодо вини обвинуваченого («Гомес де Ліано й Ботелла проти Іспанії» (Gomez de Liano y Botella v. Spain), §§ 67-72)).

Як вбачається зі змісту рішень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справта об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, які ухвалювалися за участі судді ОСОБА_6 , вони стосуються вирішення процедурних питань, які не відносяться до оцінки обставин кримінальної справи щодо ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , питань винуватості та кваліфікації інкримінованих дій.

Водночас, зі змісту рішень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, які ухвалювалися за участі судді ОСОБА_9 вбачається, що вони також стосуються вирішення процедурних питань,

які не відносяться до оцінки обставин кримінальної справи щодо ОСОБА_27 та

ОСОБА_28 , питань винуватості та кваліфікації інкримінованих дій.

Інші доводи захисника ОСОБА_38 , викладені у її клопотанні, фактично зводяться до її незгоди з постановленим 11 липня 2023 року Великою Палатою Верховного Суду судовим рішенням про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення відеоконференції, що не може бути обґрунтованою причиною для відводу судді.

Доводи засудженого ОСОБА_27 про відвід судді ОСОБА_6 у цій справі у зв`язку з тим, що вона вже заявляла самовідвід, є безпідставними, оскільки такі доводи 15 березня 2023 року були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду, за результатами якого були відхилені.

Таким чином, у цій справі не встановлено наявності передбачених ст. 75 КПК передумов, за яких судді ОСОБА_6 , ОСОБА_9 не може брати участі в розгляді кримінальної справи і підлягає відводу.

Керуючись статтями 56, 57 КПК 1960 року, статтями 75, 81 КПК, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_38 про відвід судді ОСОБА_6 та у клопотанні засудженого ОСОБА_27 та захисника

ОСОБА_25 про відвід суддям ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя-доповідач ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_11 ОСОБА_3

ОСОБА_4 ОСОБА_12

ОСОБА_5 ОСОБА_13

ОСОБА_6 ОСОБА_14

ОСОБА_7 ОСОБА_15

ОСОБА_8 ОСОБА_16

ОСОБА_9 ОСОБА_17

ОСОБА_10 ОСОБА_18

ОСОБА_20 ОСОБА_19