Провадження № 1-кп/742/272/23
Єдиний унікальний № 742/1755/23
ВИРОК

іменем України

06 червня 2023 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 , законного представника неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 : ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001168 по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Фастівці Бахмацького району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого неофіційно, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_10 04 грудня 2022 року близько 11 год. 15 хв., керуючи автомобілем марки «HYUNDAI SANTA FE», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною автодороги Т-25-27 Бобровиця-Свидовець-Новий Биків-Ічня від с. Монастирище в напрямку с. Світанок Прилуцького району, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність, на нерегульованому перехресті із автодорогою Р-67 Чернігів-Ніжин-Прилуки-Пирятин, а саме на 131 км. 300 м. автодороги Р-67, не надав перевагу в русі автомобілю марки «MITSUBISHI OUTLANDER», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась проїзною частиною автодороги Р-67 від м. Ніжин в напрямку м. Прилуки, внаслідок чого відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «MITSUBISHI OUTLANDER» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до висновку експерта від 16.02.2023 № 17 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійно-рваної рани лівої тім`яної ділянки, закритої травми шийного відділу хребта, закритого подвійного перелому правої дуги першого шийного хребця, які у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «HYUNDAI SANTA FE» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до висновку експерта від 06.03.2023 №40, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми хребта, закритого неускладненого компресійно-уламкового перелому тіл С6.С7 (3ст.) з поширенням на дуги та суглобові відростки, травматичним антелістезом 3ст., уламкового перелому дужки С6 справа з формуванням зчепленого переломо-вивиху, сублюксації С6-С7 зліва, відносного стенозу вертебрального каналу на рівні С6-С7 з помірною компресією, деформацією, забоєм та набряком спинного мозку, травматичної компресії тіл th1-th3, th5-th6 1ст., компресійно-уламкового перелому тіла Тп4 1ст., ЗЧМТ, струсу головного мозку, забійної рани лівої лобної ділянки, стан після ПХО, ерозивного езофагіту, еритематозної гастропатії, виразки цибулини ДПК, двобічної застійної нижньодольової гіпостатичної пневмонії, які у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «HYUNDAI SANTA FE» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до висновку експерта від 14.03.2023 № 49 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми хребта, неускладнених компресійних переломів тіл 1 та 2 поперекових хребців, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_10 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а саме: п.п. б п. 2.3. - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну; п. 16.12. - на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

Вказані порушення Правил дорожнього руху є причиною і умовою виникнення та настання даної дорожньо-транспортної пригоди та перебувають у прямому причинному зв?язку з наслідками, які настали у результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, давши показання суду по факту дорожньо-транспортної пригоди, щиро кається у скоєному, просить суд суворо його не карати та не позбавляти прав керування транспортними засобами. Вказав, що його робота пов`язана з використанням автомобіля, і позбавлення його прав керування, унеможливить утримання родини та подальшу реабілітацію неповнолітніх дітей, які отримали травми під час даної ДТП. Крім того, вказав, що його батьки проживають в іншому населеному пункті, тому постійно відвідує їх, для чого потрібно авто та відповідно водійські права.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 попросив вибачення у потерпілих, вказав, що умислу на вчинення даного злочину не мав, розкаюється у скоєному.

Крім того, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_11 при призначенні покарання, просив врахувати, що обвинувачений підтвердив обставини ДТП, вину в порушенні Правил дорожнього руху, визнав. Умислу щодо вчинення даного злочину не мав, оскільки в авто були його неповнолітні діти. Обвинувачений щиро покаявся у вчиненому, попросив вибачення у потерпілих. Під час ДТП в стані алкогольного сп`яніння, не перебував. Дійсно відшкодував потерпілій ОСОБА_5 завдану злочином моральну шкоду. З приводу відшкодування матеріальних збитків вказав, що цивільно правова відповідальність власника авто застрахована в страховій компанії, тому відповідно остання і повинна відшкодовувати завдані збитки в межах встановленого ліміту відповідальності. У випадку, якщо цього буде недостатньо для відшкодування матеріальної шкоди, певна сума може бути покладена на обвинуваченого. Тому попросив не позбавляти обвинуваченого прав керування транспортними засобами, для забезпечення можливості відшкодування обвинуваченим завданих матеріальних збитків.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні фактичних обставин кримінального провадження не оспорювала, претензій морального характеру до обвинуваченого не має, оскільки завдані моральні збитки їй відшкодовані. Не наполягала на суворості покарання щодо обвинуваченого. Не заперечувала з приводу не застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що обвинувачений відшкодував потерпілій завдану ДТП моральну шкоду. З приводу відшкодування матеріальних збитків мають намір звертатися до страхової компанії.

Законний представник неповнолітніх потерпілих ОСОБА_9 в судовому засіданні фактичних обставин кримінального провадження не оспорювала, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Не наполягала на суворості покарання щодо обвинуваченого. Просила суд не позбавляти обвинуваченого прав керування транспортними засобами, оскільки їх діти після ДТП потребують довготривалої реабілітації, тому потрібне авто і відповідно наявність водійських прав у ОСОБА_10 .

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого. Зміст цих обставин вірно розуміється обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю доказаною, і його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, потерпілому ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення та часткове відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Згідно зі статтями 50, 65 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, і при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При обранні міри покарання ОСОБА_10 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є за ч.2 ст.286 КК України тяжким злочином, особу винного та його позицію до вчиненого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого неофіційно, який за місцем проживання характеризується позитивно, згідно довідки КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» від 27 березня 2023 року, на обліку у лікаря-психіатра, не перебуває, згідно довідки КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня» від 29 березня 2023 року, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, та обставину, яка обтяжує таке, і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі, в межах санкції даної статті.

При цьому, суд, враховуючи позицію прокурора та потерпілих щодо міри покарання, вважає, що перевиховання та виправлення ОСОБА_10 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, а тому йому необхідно при призначенні покарання застосувати статтю 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України

Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_10 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю може бути призначено на строк від одного до трьох років.

Аналіз характеру та обсягу допущених обвинуваченим порушень Правил дорожнього руху, з огляду на обставини кримінального провадження, а також на той факт, що обвинувачений користується транспортним засобом в роботі, яка є джерелом його доходу, його неповнолітні діти, які отримали травми потребують тривалої реабілітації, що також потребує використання ним авто, при цьому зважуючи на думку прокурора та потерпілих, котрі, кожен окремо, просили не застосовувати до обвинуваченого додаткового покарання, тому суд приходить до висновку про можливість не застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

По матеріалам кримінального провадження потерпілими цивільні позови не заявлялись.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_10 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило

Процесуальні витрати, в частині витрат пов`язаних з проведенням експертиз по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, на підставі ст.ст.118, 124, 126 КПК України.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Відповідно до положень ч.4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.349, 370-371, 374, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_10 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обовязки.

Відповідно до вимог ст.76 КК України засудженого ОСОБА_10 зобов?язати не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Стягнути з засудженого ОСОБА_10 7 551 грн. 20 коп. на користь держави в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення експертиз по даному кримінальному провадженню.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 грудня 2022 року на автомобіль марки «MITSUBISHI OUTLANDER», р.н. НОМЕР_2 , після набрання вироком законної сили - скасувати.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 грудня 2022 року та частково скасований ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 січня 2023 року, на автомобіль марки «HYUNDAI SANTA FE», р.н. НОМЕР_1 , після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речовий доказ по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили: автомобіль марки «MITSUBISHI OUTLANDER», р.н. НОМЕР_2 повернути володільцю ОСОБА_5 .

Речовий доказ по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили: автомобіль марки «HYUNDAI SANTA FE», р.н. НОМЕР_1 - залишити в законному володінні ОСОБА_10 .

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Копію вироку негайно вручити засудженому, потерпілій, законному представнику, прокурору.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА