Справа № 175/609/20
Провадження № 1-кп/175/38/20
Вирок

Іменем України

14 серпня 2023 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001450 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Єнакієво Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одружений, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2008 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70, 76 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2009 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2012 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 395, ст. 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 12.06.2015 за відбуттям строку покарання;

- вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2016 року за ч. 2 ст 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився за відбуттям покарання 27.06.2019 року;

- вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.06.2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

- вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2021 року за ч.2 ст.185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначено до відбуття трьох років позбавлення волі,

- вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2021 року за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України до покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України у вигляді чотирьох років двох місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 19.10.2019 року приблизно о 21:00 годин знаходився за адресою свого проживання де у нього виник корисливий умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна з метою незаконного збагачення. Після чого, ОСОБА_4 взявши з дому металеву викрутку, пішки направився у с. Дослідне Дніпровського району Дніпропетровської області.

Близько 00:30 годин 20.10.2019 року обвинувачений прибув за адресою АДРЕСА_3 , де реалізуючи свій корисливий умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, за допомогою заздалегідь підготовленої викрутки, шляхом віджиму відчинив метало пластикове вікно квартири АДРЕСА_4 за вищевказаною адресою.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, зайшов до приміщення квартири розташованої за адресою АДРЕСА_5 , де на барній стійці виявив чорну чоловічу сумку в якій знаходились грошові кошти в сумі 3200 доларів США.

Після чого ОСОБА_4 забрав вказану сумку з грошовими коштами та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 3200 доларів США, яка згідно даних Національного Банку України станом на 20.10.2019 року в перерахунку на національну валюту України складає 79 148 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в режимі відеоконференції винуватим себе визнав у повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Він дійсно 19.10.2019 року приблизно о 21:00 годин знаходився за адресою свого проживання, взявши з дому металеву викрутку, пішки направився у с. Дослідне Дніпровського району. Близько 00:30 годин прибув за адресою АДРЕСА_3 , де реалізуючи свій корисливий умисел, шляхом віджиму відчинив метало пластикове вікно квартири АДРЕСА_4 , де на барній стійці виявив чорну чоловічу сумку в якій знаходились грошові кошти в сумі 3200 доларів США. Після чого він забрав вказану сумку з грошовими коштами та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Просив суд врахувати його щире каяття і суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про проведення судового розгляду у її відсутність. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 та його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та поєднана з проникненням у житло.

Згідно з ч.1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Розглядаючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_4 , суд також враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, що він раніше судимий зокрема за умисні аналогічні злочини, вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким, те, що вину свою визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільну характеристику за місцем мешкання, а тому з метою попередження вчинення ним нових злочинів йому необхідно та доцільно призначити покарання в межах санкції інкримінованої йому статті у виді позбавлення волі за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання буде сприяти його виправленню та попередженню скоєння нових злочинів, а також буде необхідним та достатнім.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення судової експертизи слід покласти на обвинуваченого та стягнути в дохід держави.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 364, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та піддати кримінальному покаранню у у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2021 року, більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначити покарання за сукупності вироків у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

Строк покарання рахувати з 14.07.2021 року, зарахувавши у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 24.01.2020 року по 14.07.2021 року.

Запобіжний захід обвинуваченому у цьому кримінальному провадженні не обирався, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 фактичного відбуває покарання призначене за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2021 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової-трасологічної експертизи №19/104/-7/3/133 від 31 січня 2020 року 942,06 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню №0001450, а саме: слід папілярного візерунка пальця руки та вилучена дактокарта ОСОБА_4 , - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.с.к.п. 40), чорну сумку в якій знаходились ключі від автомобіля та посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , реєстраційний талон НОМЕР_2 на автомобіль марки Лексус д.н.з. НОМЕР_3 (а.с.к.п. 46) - залишити у розпорядженні власника.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1