1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 331/2755/17 1-кп/335/27/2023
12 липня 2023 року м.Запоріжжя
У провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358, ст. 356, ч.3 ст.197-1 КК України.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , зокрема, інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, за наступних обставин.
11.08.2016 ОСОБА_4 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, перебуваючи у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса ЗМНО ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою укладення договору купівлі-продажу 19/25 частки будівлі літ.А, А-1, А-2 загальною площею 309 кв.м. по АДРЕСА_2 , використала, шляхом надання приватному нотаріусу ЗМНО ОСОБА_7 , завідомо підроблений документ - рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2006 по cправі №2-1570/2006, дата видачі якого - 30.03.2016.
Так, рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18.04.2006 по справі №2-1570/2006 задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_8 , орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання договору дійсним, визнання права власності. Зокрема, судом вирішено визнати за ОСОБА_4 право власності на магазин літ.А-1 загальною площею 74,5 кв.м., літню площадку №1, паркан №2, розташовані по АДРЕСА_2 .
Під час винесення 18.04.2006 судом рішення у справі №2-1570/2006 ОСОБА_4 особисто була присутня у судовому засіданні, що слідує з протоколу судового засідання від 18.04.2006.
Таким чином, ОСОБА_4 достовірно знала, що рішенням Жовтневого районного суду від 18.04.2006 по справі №2-1570/2006 за нею визнано право власності виключно на магазин літ.А-1 загальною площею 74,5 кв.м., літню площадку №1, паркан №2, розташовані по АДРЕСА_2 .
Право власності на магазин літ.А-1 загальною площею 74,5 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_4 05.06.2006 орендним підприємством Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації. Для реєстрації права власності на зазначений магазин ОСОБА_4 було надано заяву від 31.05.2006 та вказане рішення суду, у якому міститься відмітка про набрання ним чинності 29.04.2006.
У подальшому, 22.10.2013 ОСОБА_4 подано заяву до реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції щодо державної реєстрації прав на магазин літ.А-1 загальною площею 74,5 кв.м. по АДРЕСА_2 . Відповідно до картки прийому №7068904 вказаної заяви ОСОБА_4 , нею було подано для проведення реєстрації прав рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18.04.2006 по справі №2-1570/2006, яким визнано за ОСОБА_4 право власності на магазин літ.А-1 загальною площею 74,5 кв.м., літню площадку №1, паркан №2, розташовані по АДРЕСА_2 . У рішення міститься відмітка про набрання ним чинності 29.04.2006. На підставі вказаного рішення за ОСОБА_4 22.10.2013 було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на магазин літ.А-1 загальною площею 74,5 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 .
Аналогічним чином ОСОБА_4 02.02.2016 при подані до реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції заяви щодо державної реєстрації прав на будівлю магазину-кафе літ.А, А-1, А-2 загальною площею 309 кв.м. по АДРЕСА_2 було надано рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18.04.2006 по справі №2-1570/2006, аналогічне тим, що подавалися раніше до ОП ЗМБТІ у 2006 році та реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції у 2013 році.
Таким чином, ОСОБА_4 усвідомлювала та достовірно знала про те, що рішенням суду від 18.04.2006 за нею визнано право власності виключно на магазин літ.А-1 загальною площею 74,5 кв.м., літню площадку №1, паркан №2, розташовані по АДРЕСА_2 .
Водночас, 11.08.2016 ОСОБА_4 укладено з ОСОБА_9 договір купівлі-продажу 19/25 часток будівлі магазину-кафе літ.А, А-1, А-2 загальною площею 309 кв.м. по АДРЕСА_2 , який 11.08.2016 посвідчено приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_7 та щодо якого проведено державну реєстрацію прав власності за ОСОБА_9 .
Для проведення нотаріальних дій по посвідченню вказаної угоди ОСОБА_4 було надано нотаріусу рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18.04.2006 по справі №2-1570/2006, дата видачі якого - 30.03.2016 року та зміст якого відрізняється від рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, що отримувалося ОСОБА_4 18.04.2006 року у суді та надавалося 31.05.2006 до ОП ЗМБТІ та 22.10.2013 до реєстраційної служби ЗМУЮ, а також від оригіналу рішення, що зберігається в матеріалах справи в суді.
Так, у мотивувальній та резолютивній частинах рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18.04.2006 по справі №2-1570/2006, дата видачі якого 30.03.2016 не міститься слів літ.А-1 загальною площею 74,5 кв.м., які наявні в оригіналі рішення, а також наявні інші невідповідності оригіналу рішення.
Тобто, ОСОБА_4 , достовірно знаючи та усвідомлюючи те, що рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18.04.2006 по справі №2-1570/2006 визнано за нею право власності виключно на магазин літ.А-1 загальною площею 74,5 кв.м., літню площадку №1, паркан №2, що розташовані по АДРЕСА_2 , надала приватному нотаріусу ЗМНО ОСОБА_7 завідомо підроблений документ рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18.04.2006 по справі №2-1570/2006, дата видачі якого 30.03.2016 та яке не відповідає оригіналу судового рішення, що міститься в матеріалах справи в суді.
Під час судового розгляду після дослідження доказів у кримінальному провадженні в порядку та обсязі, визначеному судом з урахуванням думки учасників кримінального провадження, після з`ясування судом в учасників судового провадження питання щодо наявності доповнень в судовому розгляді, захисником обвинуваченої заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, яке обґрунтовано наступним.
Захисник зазначає, що в основу обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_4 покладено твердження про те, що вона 22.10.2013 року та 02.02.2016 року підписувала та подавала заяви про реєстрацію права власності на магазин, 20.03.2016 року отримувала копію судового рішення в Жовтневому районному суді м.Запоріжжя. У судовому засіданні обвинувачена категорично заперечила належність їй підписів на заявах, наданих стороною обвинувачення. Факт підробки підписів може бути підтверджений або спростований виключно шляхом проведення експертного дослідження. У зв`язку з цим захисником заявлено клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи, на вирішення якої просить поставити наступні питання:
- ким, ОСОБА_4 чи іншою особою, виконано підпис і рукописний текст в заяві про реєстрацію прав та їх обтяжень № 3536731 від 22.10.2013 року?
- ким, ОСОБА_4 чи іншою особою, виконано підпис і рукописний текст в картці прийому заяви від 22.10.2013 року після слів «Документи згідно з переліком отримав»?
- ким, ОСОБА_4 чи іншою особою, виконано підпис і рукописний текст в заяві про реєстрацію прав та їх обтяжень № 15467855 від 02.02.2016 року?
- ким, ОСОБА_4 чи іншою особою, виконано підпис і рукописний текст в картці прийому заяви № 28256912 від 02.02.2016 року після слів «(місце для відміток)»?
- ким, ОСОБА_4 чи іншою особою, виконано підпис в позовній заяві від 21.03.2006 року?
- ким, ОСОБА_4 чи іншою особою, виконано підпис і рукописний текст в заяві про видачу копії рішення від 15.03.2016 року?
У судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 та обвинувачена підтримали подане клопотання, на підставах, викладених у ньому. Захисник пояснив суду, що під час досудового розслідування з таким клопотанням не звертався, оскільки йому відома позиція та практика органу досудового розслідування щодо відмови у задоволенні клопотань.
Представник потерпілого у судовому засіданні залишив вирішення даного клопотання на розсуд суду.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, зокрема, з тих підстав, що стороною захисту зазначене клопотання не заявлялось під час досудового розслідування, самостійно сторона захисту експерта не залучала, крім того, обвинуваченій не інкримінується підроблення чи використання документів, про які зазначено у клопотанні, їй інкримінується використання підробленого документа - судового рішення. Щодо вимог клопотання про витребування документів, вважає, що воно не відповідає вимогам ст. 333 КПК України, матеріали, до яких просить надати доступ захисник не знаходяться у Департаменті реєстраційних послуг Запорізької міської ради, а вилучені та долучені до іншого кримінального провадження.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження у межах вирішуваних питань, суд приходить до наступного висновку.
Підстави та порядок проведення експертизи під час судового розгляду за ухвалою суду визначені у ст. 332 КПК України.
Так, згідно з частиною першою цієї статті суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи за клопотанням сторін кримінального провадження у разі наявності підстав, передбачених ст. 242 КПК України.
Незалежно від наявності клопотання проведення експертизи може бути доручене у разі, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності (ч. 2 ст. 332 КПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
За змістом ст. 244 КПК України доручення проведення експертизи відповідній установі або експерту (експертам) можливо лише у разі, якщо особа, яка звернулася з клопотанням, доведе, що:
1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок;
2) сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.
При цьому, до відповідного клопотання мають бути додані копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, а також копії документів, що підтверджують неможливість самостійного залучення експерта стороною захисту.
Отже, із аналізу вищенаведених законодавчих норм вбачається, що призначення судом експертизи під час судового розгляду можливе, якщо:
- її проведення обумовлене необхідністю з`ясувати обставини і питання, що мають істотне значення для цього кримінального провадження;
- для з`ясування таких обставин і питань необхідні спеціальні знання;
- сторона обвинувачення відповідного експерта не залучала, або якщо залучила, то поставила неналежні чи неповні запитання, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт надасть або надав неповний чи неправильний висновок;
- сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин, на підтвердження чого надає відповідні документи;
- наявні умови, передбачені ч. 2 ст. 332 КПК України.
Доводи сторони захисту щодо проведення експертизи обґрунтовані запереченням обвинуваченої щодо її особистого звернення з відповідними заявами та їх складення та підпису нею особисто.
При вирішенні клопотання сторони захисту суд враховує, що обвинуваченій не інкримінується використання зазначених у клопотанні заяв, а інкримінується використання підробленого судового рішення, обізнаність про наявність якого підлягає оцінці під час судового розгляду.
Наполягаючи на проведенні експертизи, сторона захисту лише зазначає про її необхідність з метою з`ясування обставин подання відповідних заяв до суду та реєстраційних органів, проте обґрунтованих аргументів щодо значення цих відомостей для кримінального провадження, стороною захисту не наведено.
Крім того, стороною захисту не наведено обставин щодо неможливості звернення з таким клопотанням під час досудового розслідування у кримінальному провадженні та щодо неможливості самостійного залучення експерта.
З урахуванням наведеного, суд не встановив необхідних підстав для проведення почеркознавчої експертизи на стадії судового розгляду за ухвалою суду, тому у задоволенні клопотання захисника обвинуваченої про призначення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні належить відмовити.
З цих підстав суд відмовляє і у задоволенні клопотання про надання тимчасового доступу до документів.
Керуючись ст.ст. 242, 332,333, 392 КПК України, суд, -
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1