Справа № 544/1341/22
пров. № 1-кс/544/373/2023
У Х В А Л А

іменем України

18 вересня 2023 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 (діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 11.10.2022 № 317-Д),

прокурора Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 ,

дізнавача СД ВП № 1 Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Ярмарковій, 17, м. Пирятин скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 1 Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000240 від 05.10.2022 року,

у с т а н о в и в:

Заявник звернулася до суду зі скаргою на постанову дізнавача СД ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000240 від 05.10.2022 в обґрунтування якої зазначила, що 07 вересня 2023 року постановою дізнавача СД ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, лейтенанта поліції ОСОБА_6 було закрито кримінальне провадження № 0000240 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Копію даної постанови заявником було отримано в поштовому відправленні 13.09.2023. Вважає, що рішення дізнавача СД ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження прийняте всупереч вимогам КПК України, за відсутності повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення. Згідно Ухвали Пирятинського районного суду Полтавської області від 28.09.2023 у справі № 544/1110/22, скаргу ОСОБА_3 було задоволено. Зобов`язано уповноважену особу ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування. Відомості про кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі отриманої заяви ОСОБА_3 05.10.2022 та вручено останній пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого. З постанови дізнавача вбачається, що нею було встановлено наступні обставини правопорушення: «Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.03.2021 Пирятинським районним судом Полтавської області за зверненням ОСОБА_3 винесено рішення щодо винесення обмежувального припису відносно громадянина ОСОБА_7 у вигляді заходів тимчасового обмеження ОСОБА_7 , поклавши на нього на строк на 6 місяців такі обов`язки: заборонити ОСОБА_7 особисто контактувати зі ОСОБА_3 . Крім цього встановлено що 12.06.2021 приблизно о 17:40 год. між гр. ОСОБА_7 та колишньою дружиною ОСОБА_3 виникла сварка, в ході якої останній не стримавши емоцій, викликаних поведінкою та образами колишньої дружини, наніс останній тілесні ушкодження». Обмежувальний припис відносно ОСОБА_7 діяв в період з 02.03.2021 по 02.09.2021. В період дії обмежувального припису ОСОБА_7 умисно не виконав обмежувальний припис та вступив в контакт зі ОСОБА_3 . Вважає, що дізнавачем допущено неповноту досудового розслідування кримінального правопорушення, а прийняте рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки не було проведено необхідних слідчих дій на встановлення обставин справи та не вжито достатніх заходів для встановлення обставин злочину, зокрема, не вирішено питання про виявлення та допит всіх можливих свідків вчинення правопорушення, разом з тим, дізнавач обмежився виключно допитом потерпілої. Дізнавачем не було проведено огляду місця події, оскільки дана слідча дія надала б можливість перевірити покази потерпілої щодо вчинення ОСОБА_7 правопорушення передбаченого ст. 390 КК України. Не взято до уваги та не надано належної правової оцінки тому, що нанесенню тілесних ушкоджень ОСОБА_3 передувало умисне невиконання обмежувального припису ОСОБА_7 , адже у момент коли він вступив у контакт із ОСОБА_3 останній був добре обізнаний зі змістом обмежувального припису. Тобто висновок дізнавача на відсутність в діяї ОСОБА_7 складу правопорушення за ст. 390-1 КК України є передчасним. Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, дізнавач СД ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, жодного разу не викликав потерпілу ОСОБА_3 для ознайомлення її зі своїм рішенням та направив постанову про закриття кримінального провадження в розумінні ст. 284 КІІК України. Бездіяльність дізнавача СД ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, лейтенанта поліції ОСОБА_6 , є безпідставною, необгрунтованою та такою, що призвела до неправомірного закриття кримінального провадження. Вважає, що в межах кримінального провадження № 0000240, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, всупереч вимогам КПК України, не вчинено жодної слідчої дії, спрямованої на повне, всебічне і неупереджене дослідження обставин. Враховуючи викладене просить скасувати постанову дізнавача СД ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про закриття кримінального провадження № 0000240, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України та направити матеріали провадження на продовження досудового розслідування.

Скаржник ОСОБА_3 та її захисник у судовому засіданні скаргу підтримали, просили її задовольнити, просили скасувати постанову про закриття кримінального провадження. Скаржник додатково зазначила, що за роз`ясненням рішення суду вона не зверталася. ОСОБА_7 продовжував чинити маральний тиск на скаржника, у зв`язку з чим остання писала заяви до поліції. Дільничним інспектором після чого неодноразово виписувалися термінові заборонні приписи, які також ОСОБА_7 не виконувалися. Порушення обмежувального припису ОСОБА_7 мало умисел, оскільки в той день коли було вчинено кримінальне правопорушення та порушено припис, вона з дітьми вечеряли на кухні і по закінченню прибиралася та мала йти на роботу. Смолянськоу ніхто не забороняв і не заважав ходити до кухні, проте він першим розпочав сварку порушивши обов`язки обмежувального припису. Рахує, що встановлені обов`язки заборони ОСОБА_7 особисто контактувати зі ОСОБА_3 вміщують в себе всі пункти ст. 26 Закону. Скаржник спростувала викладені у скарзі доводи щодо невирішених питань в досудовому розслідуванні кримінального провадження, зокрема: допит всіх можливих свідків вчинення правопорушення та проведення огляду м`ясця події.

Прокурор та дізнавач СД ВП № 1 Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, зазначили, що досудове розслідування проведено повно та всебічно. Дізнавач додатково вказала, що прямого умислу щодо порушення обмежувальних заходів слідчий не вбачала, а лише умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ОСОБА_3 .

Вивчивши матеріали скарги та надані заявником копії матеріалів кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Так відомості про дану подію внесені до ЄРДР за № 0000240 від 05.10. 2022 за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ст. 390-1 КК України.

Постановою дізнавача СД П1 № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області від 07 вересня 2023 року лейтенанта поліції ОСОБА_6 було закрито кримінальне провадження № 0000240 внесене до Єдиного реестру досудових розслідувань 05.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Копію даної постанови дізнавачем СД ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, лейтенантом поліції ОСОБА_6 було отримано в поштовому відправленні 13.09.2023.

Зі скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що в ході досудового розслідування не було проведено ряд слідчих дій на встановлення обставин справи та не вжито достатніх заходів для встановлення обставин злочину, зокрема, не вирішено питання про виявлення та допит всіх можливих свідків вчинення правопорушення, разом з тим дізнавач обмежився виключно допитом потерпілої. Не взято до уваги та не надано належної правової оцінки тому, що нанесенню тілесних ушкоджень ОСОБА_3 передувало умисне невиконання обмежувального припису ОСОБА_7 , адже у момент коли він вступив у контакт із ОСОБА_3 останній був добре обізнаний зі змістом обмежувального припису.

Проте, у судовому засіданні було спростовано викладені у скарзі обставини самою скаржником. Зокрема зазначено, що із свідків, які на той час могли надати пояснення з приводу кримінального правопорушення були неповнолітні діти, сина допитано, а доньку просила скаржник не допитувати щоб не травмувати її психіку. Інших свідків події не було. Щодо не проведення огляду місця події, то матеріали кримінального провадження містять відповідні протоколи щодо огляду та відтворення за участю потерпілої ОСОБА_3 з фото та відео фіксацією.

Проте, як було встановлено у судовому засіданні з наданих пояснень скаржника дізнавачем не вчинено необхідних слідчих дій, спрямованих на повне, всебічне дослідження обставин кримінального провадження, що свідчить про неповноту досудового розслідування та передчасність прийнятого рішення.

Так, з пояснень скаржника ОСОБА_3 було встановлено, що дільничним інспектором виносилися у період часу з 2021 по 2022 року термінові заборонні приписи, які від продовжував порушувати. Правопорушення має тривалий характер.

Для кваліфікації за ст. 390-1 Кримінального кодексу Україні потрібно, щоб обвинувачений був обізнаний з наявністю обмежувального припису. Із вступної частини рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 02.03.2021 (у справі № 544/266/21, пров. № 2-о/544/18/2021) вбачається, що ОСОБА_7 був присутній у судовому засіданні при розгляді справи про встановлення обмежувального припису, брав участь в обговоренні вказаних питань, його інтереси представляв адвокат, і вони обоє були присутні під час проголошення вказаного рішення.

Рішенням суду було видано обмежувальний припис у вигляді заходів обмеження прав ОСОБА_7 , поклавши на нього на строк шість місяців такі обов`язки: заборонити ОСОБА_7 особисто контактувати зі ОСОБА_3 .

Відповідно до Академічного тлумачного словника української мови поняття «особисто контактувати» містить в собі «власною особою, безпосередньо, не через когось, встановлювати контакт, діяти в контакті з..». В усіх заходах тимчасового обмеження прав кривдника зазначених у Законі є елемент безпосереднього контактування кривдника з постраждалою особою.

З боку скаржника, як з пояснень так і досліджених матеріалів кримінального провадження не встановлено провокацію на порушення ОСОБА_7 обмежувального припису. В той день, вони з дітьми на кухні вечеряли, не вчиняли будь яких інших дій не пов`язані з цим.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого у статті 390-1 КК України характеризується одним з альтернативних діянь: 1) невиконання обмежувальних заходів, передбачених у статті 91-1 КК України; 2) невиконання обмежувальних приписів; 3) ухилення від проходження програми для кривдників.

Склад кримінального правопорушення, передбаченого у статті 390-1 КК України, є формальним, а отже кримінальне правопорушення вважається закінченим з моменту вчинення передбаченого законом діяння. Кримінальне правопорушення вважається закінченим у першій і другій формах - з моменту, коли хоча б один з обов`язків, передбачених відповідним обмежувальним заходом чи приписом, було порушено зобов`язаною особою, у третій формі - з моменту, коли особа фактично ухилилась від виконання заходів, передбачених програмою для кривдників.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування , після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого має бути вмотивована,однак ці вимоги процесуального закону при закритті провадження дотримані не були, оскільки в постанові про закриття кримінального провадження не надано оцінку всім обставинам, здобутим під час досудового розслідування.

В постанові дізнавача про закриття кримінального провадження не необґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій він прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вказані обставини в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником може бути оскаржено до суду рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановляється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити певну дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Таким чином, дізнавачем неповно та всебічно досліджено обставини справи.

У зв`язку із наведеним, слідчий суддя приходить до висновку, що вимога особи, яка подала скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, ґрунтується на нормах закону, що є належною підставою для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 110, 303, 307, 309 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 1 Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000240 від 05.10.2022 року - задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД ВП № 1 Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 від 07.09.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000240 внесеного до ЄРДР 05.10.2022 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1