Провадження №1-кп/523/201/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

19.06.2023 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001423 від 11.08.2018р щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, із неповною середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, дітей на утримані не маючого, працюючого різноробочим на будівництві, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-12.10.2010р. Замостянським райсудом м. Вінниці за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, з урахуванням ст.70 КК України до покарання у виді 4р. позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку 2р.;

-15.09.2014р. Піщанським райсудом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3р. 6міс. позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку 1р. 6міс.;

-16.01.2019р. Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.1 ст.190 КК України, з урахуванням ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 3р. 6міс. позбавлення волі;

-11.11.2019р. Ямпільським райсудом Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України, з урахуванням ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 3р. 8міс. позбавлення волі, 23.04.2021р. звільнений умовно-достроково від відбування покарання на невідбуту частину покарання 11міс. 7дн.,

-30.09.2022р. Крижопільським райсудом Вінницької області за ч.2 ст.289 КК України до 5р. позбавлення волі без конфіскації майна,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.15,ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27.07.2018р., приблизно о 01год. 05хв., ОСОБА_5 у приміщені магазину «АТБ», розташованого по вул. Балківській,22-а в м. Одесі, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, перебуваючи в торгівельному залі магазину, повторно, таємно викрав з прилавка пляшку «TEQUILA TISCAZ», вартістю 229,90грн., яку поклав за пояс брюк. Після чого, ОСОБА_6 підійшов до лінії кас магазину та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, не заплативши за вказану пляшку намагався покинути приміщення магазину, але був зупинений працівниками охорони магазину, тим самим, ОСОБА_6 своїми діями намагався завдати матеріальну шкоду ТОВ «АТБ маркет» на загальну суму в розмірі 229,90гривень.

В судовому засіданні, ОСОБА_6 повністю визнав свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченні, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор, обвинувачений не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа ОСОБА_6 , який є особою раніше неодноразово судимою, вчинив нове умисне корисливе кримінальне правопорушення яке відносяться до категорії нетяжких злочинів, маючого неповну середню освіту, перебуваючого у цивільному шлюбі, працюючого різноробочим на будівництві, маючого постійне місце реєстрації, за минулим місцем проживання характеризується задовільно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини, відсутність будь-яких претензій з боку потерпілого до обвинуваченого, у зв`язку із поверненням раніше викраденого майна.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_6 , який є особою раніше неодноразово судимою, вчинив нове умисне корисливе кримінальне правопорушення яке відносяться до категорії нетяжких злочинів, маючого неповну середню освіту, перебуваючого у цивільному шлюбі, працюючого різноробочим на будівництві, маючого постійне місце реєстрації, за минулим місцем проживання характеризується задовільно, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, повне визнання своєї вини, відсутність будь-яких претензій з боку потерпілого до обвинуваченого, у зв`язку із поверненням раніше викраденого майна та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі, а також приймаючи до уваги вчинення обвинуваченим злочину по даному кримінальному провадженню до часу ухвалення вироку Крижопільського районного суду Вінницької області від 30.09.2022р., суд із врахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України вважає за необхідне за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.2 ст.185 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.15,ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що призначено за вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 30.09.2022р., остаточно визначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати із моменту затримання - з 05 серпня 2022 року. Зарахувати в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 07.05.2022р. по 09.05.2022р.

Речові докази: пляшку текіли - вважати повернутою за належністю представнику магазину «АТБ» ОСОБА_7 ; диск із відеозаписом - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Суддя ОСОБА_1