Провадження № 1-в/641/212/2023 Справа № 641/4915/23
У Х В А Л А

28 серпня 2023 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,-

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 19.08.2020 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 21.09.2020 року. 05.11.2020 року до Слобідського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Харківській області надійшов та був прийнятий на виконання вказаний вирок стосовно ОСОБА_4 17.11.2020 року стало відомо, що в провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням громадянина ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України. З повідомлень з ДУ "Харківський слідчий ізолятор" стало відомо, що ОСОБА_4 , утримується в установі з 31.05.2019 року по теперішній час. З 05.11.2020 року по 11.08.2023 року ОСОБА_4 до відбування покарання у вигляді громадських робіт не приступив. Станом на 14.08.2023 рік подання про притягнення до кримінальної відповідальності відносно ОСОБА_4 до відділу поліції не направлялось. Засуджений ОСОБА_4 після винесення вироку до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив.

Представник Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд подання за його відсутності, подання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечує.

Суд, розглянувши подання, перевіривши матеріали особової справи ОСОБА_4 , зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Частиною 4 ст. 80 КК України встановлено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Таким чином, положення ст. 80 КК України застосовуються у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв?язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кc15 (постанова від 24.12.2015) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

3 огляду на викладене, зазначена норма кримінального закону передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв?язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Верховний Суд (зокрема, постанова Касаційного кримінального суду Верховного суду від 20.10.2021 у справі № 487/3326/15-к) неодноразово зазначав, що правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов?язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов?язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас, засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв?язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

За таких обставин застосування статті 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності. Проте ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми, а саме лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Як вбачається із матеріалів особової справи, вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 19.08.2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначеного покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.

Вказаний вирок 05.11.2020 р. було направлено для виконання до Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

З копії повідомлення від 11.11.2020 року встановлено, що в провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням громадянина ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187, ч.2 ст.186, ч.1 ст. 122, ч.1 ст.296 КК України.

Згідно повідомлення з Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» за вх. 3206 від 07.12.2020 року відомо, що гр. ОСОБА_4 утримується в установі з 31.05.2019 року по теперішній час.

Згідно повідомлення з Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» за вх. 64 від 13.01.2021 року відомо, що гр. ОСОБА_4 утримується в установі з 31.05.2019 року по теперішній час.

Згідно ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.07.2021 року продовжено строк тримання під вартою гр. ОСОБА_4 на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор № 27», а саме строку дії ухвали до 17.09.2021 року.

Згідно повідомлення з Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» за вх. 2648 від 06.10.2021 року відомо, що гр. ОСОБА_4 утримується в установі з 31.05.2019 року по теперішній час.

Згідно ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.09.2021 року продовжено строк тримання під вартою гр. ОСОБА_4 на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор № 27», а саме строку дії ухвали до 11.11.2021 року.

Згідно повідомлення Комінтернівського районного суду м. Харкова за вх. 3050 від 18.11.2021 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно гр. ОСОБА_4 був продовжений до 30.12.2021 року.

Згідно повідомлення з Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» за вх. 848 від 02.09.2022 року відомо, що гр. ОСОБА_4 утримується в установі з 31.05.2019 року по теперішній час

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 11.01.2023 року продовжено строк тримання під вартою гр. ОСОБА_4 на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор № 27», а саме строк дії ухвали до 11.03.2023 рік.

Згідно ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.02.2023 року продовжено строк тримання під вартою гр. ОСОБА_4 на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор № 27», а саме строк дії ухвали до 22.04.2023 року.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 17.04.2023 року продовжено строк тримання під вартою гр. ОСОБА_4 на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор № 27», а саме строк дії ухвали до 15.06.2023 року.

Згідно ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.05.2023 року змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно гр. ОСОБА_4 на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, а саме до 25.07.2023 року.

Згідно повідомлення з Комінтернівського районного суду м. Харкова за вх. 2568 від 25.07.2023 року відомо, що ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.05.2023 року змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно гр. ОСОБА_4 на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, а саме до 25.07.2023 року, який було продовжено судом 12.07.2023 року до 12.09.2023 року.

Станом на 11.08.2023 відбув 0 годин громадських робіт.

3 05.11.2020 по 11.08.2023 гр-н ОСОБА_4 до відбування покарання у вигляді громадських робіт не приступив.

Станом на 14.08.2023 рік подання про притягнення до кримінальної відповідальності відносно гр. ОСОБА_4 до відділу поліції не направлялось.

Згідно довідки УІАП ГУ НП в Харківській області від 20.07.2023 року засуджений ОСОБА_4 після винесення вироку до кримінальної відповідальності не притягувався.

Згідно витягу з ІТС «Інформаційний портал НПТУ» громадянин ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності не притягувався.

Вищевикладене свідчить проте, що для звільнення від відбування покарання гр. ОСОБА_4 у зв?язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку на підставі ч. 1 ст. 80 КК України правові перешкоди відсутні.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст. 80 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання начальника Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного йому вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 19.08.2020 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1