Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

27 квітня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2023 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №0000103,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області, яке погоджене прокурором Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_8 .

Застосовано стосвоно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Здолбунів Рівненської області, де проживає по АДРЕСА_1 , громадянину України, раніше неодноразово судимому, запобіжний захід у виді тримання під вартою до 06 червня 2023 року, з одночасним визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у разі внесення якої на підозрюваного буде покладено ряд процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК),

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування цих вимог зазначила, що слідчий суддя обґрунтував прийняте рішення тяжкістю можливого покарання, не з`ясувавши належним чином наявність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодлексу (далі - КПК). Також вважає, що слідчим не було доведено обґрунтованість підозри і ризиків переховування від органів досудового розслідування та незаконного впливу на свідка у кримінальному провадженні. Зазначила, що ухвала не містить відомостей, які б свідчили про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Водночас, ОСОБА_5 має зареєстроване місце проживання, де проживає із родиною, його батько тяжко хворий, а сам підозрюваний потребує лікування в умовах стаціонару, має неповнолітню дитину, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог та залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, - у зберіганні наркотичних засобів з метою збуту та збут наркотичних засобів, вчинене повторно.

Згідно з прицедентною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Сукупність зібраних доказів на даному етапі досудового розслідування, а саме протокол огляду (помітки) грошей від 28.03.2023, протокол огляду покупця від 28.03.2023, протокол влучення від 28.03.2023, висновок експерта від 30.03.2023, дає достатні підстави стверджувати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому злочині.

09 квітня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

10 квітня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

При цьому, під час розгляду клопотання, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, а саме можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали за даним клопотанням, вважає такий висновок слідчого судді правильним.

Зокрема, наявність цих ризиків стверджується тим, що ОСОБА_5 не має настільки міцних соціальних зв`язків, які б беззаперечно гарантували його належну процесуальну поведінку, оскільки він не одружений, відсутні відомості щодо проживання з ним його дочки та наявності у нього законного джерела отримання доходів. Окрім того, ОСОБА_5 раніше судимий, перебував на стаціонарному лікуванні у наркологічному відділенні КП «РОЦПЗН» РОР.

Тому, враховуючи сукупність вказаних обставин, із врахуванням тяжкості можливого покарання за вчинення злочину, в якому на даний час підозрюється ОСОБА_5 , є всі підстави стверджувати, що він зможе вчинити дії з метою переховування від досудового розслідування і суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, чинити незаконний влив на свідка, якому збув наркотичний засіб, з метою зміни ним показань на свою користь.

Разом з тим, прокурором ні під час розгляду клопотання слідчим суддею, ні під час апеляційного розгляду, не було доведено, що цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам.

Так, згідно зі ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При цьому, як визначено ч.ч.4, 5 ст. 181 КПК, орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Колегія суддів зауважує, що згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» домашній арешт, з урахуванням його ступеня та інтенсивності, вважається позбавленням волі за змістом статті 5 Конвенції.

Тому, враховуючи обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного, колегія суддів приходить висновку про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту в умовах контролю з боку працівників правоохоронних органів та з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК, у тому числі утримуватись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 слід задовольнити, застосувавши до ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт за адресою його проживання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2023 року стосовно підозрюваного ОСОБА_5 скасувати.

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу задовольнити частково та обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії запобіжного заходу встановити до 06 червня 2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на працівників поліції відділення поліції №6 Рівненського районного управління ГУНП в Рівненській області.

Ця ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3