Номер провадження: 11-сс/813/1099/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

особи, відносно якої вирішується

питання про застосування

екстрадиційного арешту ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 )

перекладача ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15 червня 2023 року про застосування до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ), запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту до вирішення питання про його видачу, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15 червня 2023 року частково задоволено клопотання керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) для забезпечення видачі ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) та до нього застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 з забороною залишати житло у період часу з 22 години до 06 години ранку наступної доби.

Крім того на ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Одеської області без дозволу прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Строк дії ухвали до 15 серпня 2023 року включно.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді керівник Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) екстрадиційний арешт з утриманням його в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до прийняття рішення про видачу та фактичної передачі компетентним органам Азербайджанської республіки.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що в матеріалах запиту про видачу ОСОБА_8 міститься інформація про те, що він переховувався від органів досудового розслідування, а розшукується він компетентними органами Азербайджанської республіки для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Прокурор звернув увагу і на те, що у ОСОБА_8 на території м. Одеси та Одеської області не має власного житла, його дружина та діти є громадянами Азербайджанської республіки та проживають на її території, а отже не можуть бути гарантією запобігання втечі особи.

Позиції учасників апеляційного розгляду

Прокурор ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч.1 ст.370 КПК України встановлює, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положення ч.7 ст.584 КПК України передбачають, що за результатами розгляду клопотання та за наявності певних для цього підстав може постановити одне із наступних рішень: 1) застосування екстрадиційного арешту; 2) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту; 3) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмови особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту; 4) застосування екстрадиційного арешту та відмову у затвердженні згоди особи на її видачу (екстрадицію); 5) відмову в застосуванні екстрадиційного арешту, якщо для його обрання немає підстав.

В свою чергу, приписи ч.ч. 1 та 2 ст. 585 КПК України встановлюють, що за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: 1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; 3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; 4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

З матеріалів провадження вбачається, що у серпні 2018 року ОСОБА_8 зі своїм знайомим ОСОБА_16 , з яким вони заздалегідь змовилися, з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та обману з метою жадібності, взявши в оренду у ТОВ «Стандарт Лізінг» дволопатевий екскаватор з державним номерним знаком НОМЕР_1 , марки CAT F-428, вартістю 61864,41 манат, що був у кредиті на ім`я ОСОБА_17 , брехливо обіцяючи щомісяця платити 3300 манат, забрав його з заправки «Назли петроль», за адресою: м. Хирдалан, пр. Гейдара Алієва, 25 серпня 2018 року він заплатив Фейрузу Ахмедову 2000 0 манат з орендної плати, до березня 2019 року частково заплатив ОСОБА_18 11700 манат, у вересні 2018 року, продавши дволопатевий екскаватор з державним номерним знаком НОМЕР_1 , марки CAT F-428 ОСОБА_19 за 53000 манат, завдав потерпілому ТОВ «Стандарт Лізінг» матеріальних збитків у великому розмірі.

Злочин, вчинення якого інкримінується ОСОБА_8 на території Азербайджанської Республіки відповідає злочину, передбаченому ч. 3 ст. 190 КК України та є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше ніж 1 рік.

Строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, відповідно до ст.49 КК України - на теперішній час не спливли.

Апеляційний суд зазначає, що слідчий суддя, перевіряючи наявність підстав для тримання особи під вартою, справедливо врахував дані про особу ОСОБА_8 , який прибув до України законним шляхом, будучи уповноваженим представником турецької компанії, яка зареєстрована в Україні ТОВ «МАЖОР АСКЕР МАЛЗЕМЕЛЕРІ САН ТІДЖ» ЛТД ШТІ, для розгляду комерційної пропозиції Департаменту Управління Майном Національної Поліції України, щодо забезпечення органів і підрозділів поліції броньованими автомобілями для виконання завдань в умовах воєнного стану.

Крім того, відповідно до копії листа ДП «Національні інфраструктурні проекти» Міністерства економіки України від 07.06.2022 року № 07-06/22, вбачається, що вказаним листом повідомлено, що ОСОБА_8 обіймає посаду представника Державного управління національних інфраструктурних проектів Міністерства економіки України в Туреччині з питань міжнародного співробітництва та зовнішньоекономічної діяльності та уповноважений вести переговори щодо реалізації міжнародних інфраструктурних та інвестиційних проектів.

Разом з тим, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 не притягувався на території України до кримінальної чи адміністративної відповідальності, одружений, має на утримані неповнолітню дитину, та винаймає квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить копія договору оренди приміщення, від 14 червня 2023 року.

Апеляційний суд погоджується з думкою слідчого судді про те, що наведені обставини дають суду достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 має можливість постійно проживати за адресою: АДРЕСА_1 , для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування відносно громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту), оскільки ст. 585 КПК України передбачено можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави.

Разом з тим, з матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_8 був обстежений та оглянутий лікарями, в ході чого у останнього було виявлене захворювання, а саме: гепатит «В», що вказує на наявність у ОСОБА_8 тяжкого захворювання, внаслідок чого йому потрібна постійна медична допомога та консультації лікарів.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, наведеної в п. 77 рішення Суду у справі «Кущ проти України» охорона здоров`я ув`язнених осіб повинна забезпечуватися належним чином. Відсутність належної медичної допомоги може становити поводження, що суперечить статті 3 Конвенції. Медична допомога, яка доступна в установах системи виконання покарань, не завжди може бути на тому ж рівні, що й в найкращих громадських медичних закладах. Проте держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п.72 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ухань проти України»).

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з думкою слідчого судді, який врахував, що наявні відомості про стан здоров`я ОСОБА_8 , свідчать про те, що він потребує відповідного графіку та режиму лікування, тільки виключно в спеціалізованих медичних закладах МОЗ за відповідним профілем.

Враховуючи викладене, слідчий суддя справедливо констатував, що самі по собі відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні, на що посилається прокурор, не є безумовною та достатньою підставою для застосування щодо ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційного арешту), оскільки, як вже було зазначено, ці обставини підлягають сукупній оцінці з іншими відомостями, зазначеними у ч. 2 ст. 585 КПК Україні.

При цьому, слідчий суддя прийняв до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , а саме злочин, вчинення якого інкримінуються ОСОБА_8 на території Азербайджанської Республіки відповідає злочину, передбаченому ч.3 ст.190 КК України. Між тим, слідчий суддя зазначив, що вказаний злочин не відноситься злочинів з підвищеним ступенем суспільної небезпеки.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що під час апеляційного розгляду прокурор не надав апеляційному суду жодних доказів, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) не дотримувався належної процесуальної поведінки під час дії заходу забезпечення кримінального провадження відносно нього у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.

Оцінюючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного із тримання під вартою (екстрадиційний арешт), застосувавши до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої Законом.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що доводи прокурора про наявність необхідності застосування відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) екстрадиційного арешту, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а рішення слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, з покладення на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України є обґрунтованим та таким, що забезпечує в повній мірі виконання покладених на нього слідчим суддею обов`язків.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_11 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись статтями 183, 193, 194, 196, 309, 376, 405, 406, 407, 418, 419, 422, 532, 584, 585 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу керівника Малиновської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_11 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 15 червня 2023 року, якою до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною залишати житло у період часу з 22 години до 06 години ранку наступної доби, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3