ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 676/5531/23

Провадження № 11-сс/4820/342/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому у режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 серпня 2023 року у кримінальному провадженні № 0001211, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 серпня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 152 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Слідчим суддею встановлено, що слідчим СВ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області 04.08.2023 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001211, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.08.2023 біля 22.30 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні літньої кухні домогосподарства, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , в ході розпиття алкогольних напоїв із малолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що остання перебуває в безпорадному стані та не зможе чинити опір його діям, адже внаслідок вживання алкоголю та малолітнього віку не в повній мірі могла розуміти значення дій, які скоюють стосовно неї, усвідомлюючи, з огляду на зовнішність та фізичні особливості потерпілої, що ОСОБА_8 не досягла чотирнадцятирічного віку, діючи умисно, вступив із нею у статеві зносини природним (гетеросексуальним) способом.

Продовжуючи свої злочинні дії, з метою задоволення статевої пристрасті 03.08.2023 близько 22.40 год. ОСОБА_7 , використовуючи свою фізичну перевагу та безпорадний стан, який виник внаслідок вживання алкоголю та в силу малолітнього віку, ігноруючи волю ОСОБА_8 , вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникнення в тіло потерпілої, таким чином зґвалтував останню.

В подальшому ОСОБА_7 , з метою задоволення статевої пристрасті, розуміючи, що потерпіла перебуває у безпорадному стані, який виник внаслідок вживання алкоголю та в силу малолітнього віку, а отже не зможе чинити супротив йому, усвідомлюючи, з огляду на зовнішність та фізичні особливості потерпілої, що вона не досягла чотирнадцятирічного віку, вступив із нею у статеві зносини природним (гетеросексуальним) способом.

04.08.2023 року старшим слідчим СВ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, за погодженням із прокурором, оголошено про підозру ОСОБА_7 та на підставі статті 208 КПК України о 02 год. 43 хв. останнього було затримано та поміщено до ІТТ № 4 ГУНП в Хмельницькій області.

Ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.08.2023 клопотання слідчого задоволено та стосовно ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 жовтня 2023 року включно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 серпня 2023 року про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Апелянт вказує, що підозра ОСОБА_7 не є обґрунтованою, оскільки при допиті він заявив, що потерпіла приїхала до нього на таксі, яке викликав ОСОБА_7 , і від потерпілої ОСОБА_9 йому було відомо, що їй 16 років. Вона сама запропонувала вступити з нею в статеві стосунки і половий акт відбувся, коли потерпіла була зверху на ньому, тож будь-якого морального, психологічного чи фізичного тиску на потерпілу не було. Ці обставини в підозрі не викладені, а тому підозра є необґрунтованою, та можливо, у діях ОСОБА_7 буде склад іншого злочину.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинна бути мотивованою. При обґрунтуванні рішення суд мав мотивувати свій висновок та навести аргументи на користь того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Перебуваючи на волі ОСОБА_7 не зможе завадити проведенню жодної зі слідчих дій та вплинути на результати, які слідство може отримати при їх проведенні, оскільки у більшості з цих дій (огляд та залучення доказів, проведення перевірок та експертиз, витребування характеризуючих документів, винесення постанов і т.д.) він не бере безпосередньої участі. У разі ж його участі, то він не зможе вплинути на результат слідчих дій, оскільки особи, з якими може виникнути необхідність проведення таких слідчих дії, вже допитані під час досудового слідства.

Можливість же переховуватися від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , обґрунтовувалась слідством тільки тими обставинами, які зазначені в КПК України, а не доказами, які би підтверджували ці обставини.

Позиції учасників судового провадження

Підозрюваний та його захисник підтримали апеляційну скаргу, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Наполягали, що підозра не обґрунтована, сама потерпіла при допиті в порядку статті 225 КПК України показала, що вона сама спровокувала цей злочин, все відбувалося за згодою. Захисник вважає, що слідчим суддею не враховано, що ризики не мотивовані, підозрюваний має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Прокурор у судовому засіданні просила залишити ухвалу суду без змін, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного є доцільним, оскільки інші запобіжні заходу не зможуть запобігти наявним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, враховуючи також, що потерпіла є малолітньою особою, а свідки є знайомими підозрюваного. Вважала підозрою обґрунтованою, оскільки за диспозицією ч.4 ст.152 КК України зґвалтування має місце незалежно від добровільної згоди особи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши надані матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Відповідно до статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 оскаржує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у скоєнні ним злочину, передбаченого частиною 4 статті 152 КК України, а також існування ризиків для застосування саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає, що можливо застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Згідно з вимогами частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбаченихчастинами шостою тасьомою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у скоєнні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вище перелічені дії.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Слідчий суддя зазначив, що у прокурора є вагомі докази того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, тож дійсно існує обґрунтована підозра вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу - тримання під вартою. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого, оскільки з застосуванням цього запобіжного заходу правопорушення буде належно розслідуване і будуть виконані завдання, для виконання яких слідчий та прокурор звернулися з клопотанням.

До того ж, колегія суддів враховує також практику Європейського суду з прав людини при визначенні поняття «обґрунтованої підозри» (рішення Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Гусинський проти Росії», «Нечипорук і Йонкало проти України» та інші), відповідно до якої в ході досудового розслідування при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідна наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а саме існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити правопорушення, мета затримання - продовжити розслідування й підтвердити або спростувати підозри, які стали підставою для затримання. Водночас ця стадія розслідування не передбачає сукупності доказів, достатньої для прийняття процесуального рішення за суттю кримінального провадження.

Висновки слідчого судді щодо обґрунтованості на поточній стадії досудового розслідування підозри, повідомленої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення з боку органу досудового розслідування, є виправданими та не викликають сумнівів у колегії суддів, бо існує достатньо об`єктивної інформації, що підозрюваний міг вчинити вказане кримінальне правопорушення, про що свідчать матеріали кримінального провадження та доведено прокурором.

Ухвалюючи рішення про задоволення клопотання слідчого щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив, що досудовим розслідуванням доведена наявність як обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 152 КК України, так і ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно до практики ЄСПЛ, у рішеннях по справах «Каучор проти Польщі» від 03.02.2009 року, та «Александр Макаров проти Росії» від 12.03.2009 року, Суд вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою, а врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 152 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує особі у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду існує, оскільки опинившись на волі, підозрюваний може потенційно переховуватись від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, або ж незаконно впливати на свідків та малолітню потерпілу у кримінальному провадженні.

Відтак, слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з відомостями про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованими, та підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не вбачає.

Доводи захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 про відсутність указаних ризиків не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути взяті до уваги.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його наслідки, характер та обставини інкримінованих йому дій, відомості про особу підозрюваного, вік потерпілої, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

З урахуванням вказаного, на переконання колегії суддів необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 є обґрунтованою, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, оскільки не встановлені стримуючі чинники, які б дійсно могли у повному обсязі мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від можливого покарання та незаконного впливу на потерпілу та свідків з метою покращення свого становища.

Твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин. Як клопотання слідчого, так і ухвала слідчого судді містять обґрунтування наявності потреб досудового розслідування та завдань кримінального провадження, для реалізації яких перебування підозрюваного ОСОБА_7 саме під вартою є необхідним та виправданим для забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості.

Таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Враховуючи викладене, на переконання колегії суддів рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно з нормами КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми відомостями, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на поточній стадії кримінального провадження, а висновок про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою є правильним, обмеження його права на свободу у цьому випадку є виправданим і необхідним через неможливість у жодний інший спосіб запобігти його втечі та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні вимоги захисника підозрюваного є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 серпня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 02 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2