Справа № 127/2860/23
Провадження №11-кп/801/351/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

Головуючого судді : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу зі змінами захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого

ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000002 від 02.01.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , 1990 року народження, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом в/ч НОМЕР_1 , працюючого водієм-електриком апаратного взводу телекомунікаційних систем роти зв`язку батальйону зв`язку пересувного командного пункту військової частини, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України.

за участю сторін кримінального провадження

прокурорів : ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисника : ОСОБА_10

в с т а н о в и в:

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого подала апеляційну скаргу зі змінами, просила вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2022 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст. 296 КК України змінити, визнати ОСОБА_7 винуватим за ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2022 року визнано винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді двох років обмеження волі.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі - 1 321,46 грн. (одна тисяча триста двадцять одна гривня 46 коп.)

З вироку суду першої інстанції вбачається, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

01 січня 2023 року близько 21 год. 00 хв. у ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою м. Вінниця, вул. Київська, 162, виник кримінально протиправний умисел, спрямований на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Так, реалізуючи зазначений кримінально протиправний умисел, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, виявляючи особливу зухвалість, прагнучи показати свою зневагу до існуючих норм і правил поведінки в суспільстві, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у громадському місці та у присутності сторонніх осіб, виявляючи зневагу до загальноприйнятих норм суспільної моралі, безпідставно, ОСОБА_7 , 01.01.2023 близько 21 год. 00 хв., ідучи повз автомобіль марки «Ореl», моделі «Combo», 2007 року народження, державний номерний знак - НОМЕР_2 , сірого кольору, безпричинно наніс удар у скло задніх дверцят багажника вказаного автомобіля.

Внаслідок вказаного удару, згідно висновку експерта судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-190/102-23/169-АВ від 17.01.2023 року, вартість відновлювальних робіт транспортного засобу марки «Ореl» моделі «Combo», 2007 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 01.01.2023 становила 5 800,73 грн. (п`ять тисяч вісімсот грн. 73 коп.).

Розмір матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу марки «Ореl» моделі «Combo», 2007 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 01.01.2023 становив 2 271,40 грн. (дві тисячі двісті сімдесят одна грн. 40 коп.)

Вимоги апеляційної скарги захисника зі змінами мотивовано тим, що вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2022 року підлягає зміні через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість.

Захисник вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, офіційно працевлаштований, є військовослужбовцем військової служби за контрактом в/ч НОМЕР_1 на посаді водія-електрика апаратного взводу телекомунікаційних систем роти зв`язку батальйону звязку пересувного командного пункту військової частини, старший солдат, має постійне місце проживання, підтримує соціальні зв`язки з сім`єю, за місцем проживання характеризується позитивно, вину визнав, щиро розкаявся, шкоду відшкодував в повному обсязі, потерпілий просив суворо не карати.

За таких обставин, вирок суду підлягає зміні в частині призначення покарання у звязку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просив розгляд апеляційної скарги провести без його участі та задоволити.

Заслухавши доповідача, думку прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги зі змінами захисника, просили вирок суду залишити без змін, захисника ОСОБА_10 , який просив звдоволити апеляційну скаргу зі змінами, обговоривши доводи апеляційної скарги зі змінами, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга зі змінами підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Доведеність вини, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України у апеляційній скарзі зі змінами захисника не оспорюється.

В апеляційній скарзі зі змінами захисник ОСОБА_6 викладає доводи, щодо наявності підстав для призначення відносно ОСОБА_7 покарання у виді штрафу, оскільки вважає покарання, призначене судом першої інстанції таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого через суворість.

Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно ч. 2 ст.409 КПК України є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого .

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м"якість або через суворість.

За змістом ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначені покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину має додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006року «Про судову практику у справах про хуліганство» при призначенні покарання суди мають призначати, як правило, суворі міри покарання особам, які вчинили хуліганство із заподіянням потерпілим значної фізичної або матеріальної шкоди.

Разом з тим доцільно застосовувати міри покарання, не пов`язані з позбавленням волі, а за наявності підстав, зазначених у ст.69 КК України і більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, щодо осіб, які вчинили менш небезпечні діяння та можуть бути виправлені без ізоляції від суспільства.

Призначаючи за ч.1 ст.296 КК покарання у виді

штрафу, судам слід виходити з того, що в таких випадках розмір штрафу не може бути меншим від найнижчої межі, встановленої для цього виду покарання визначеної в ч. 2 ст. 53 КК.

Суд першої інстанції, призначаючи покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_7 та визначив покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75, ст. 76 КК України.

На думку суду апеляційної інстанції, призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину та особі обвинуваченого через суворість в звязку з наступним.

Вимогами п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р.«Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що з урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Відповідно до ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням прийнятого рішення в процесуальному документі суду, тощо.

На думку суду апеляційної інстанції, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься відповідно до ст. 12 КК України до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого, про що зазначено в заяві від 04.01.2023 року (а.с.53 т.1), ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального проступку, позитивні характеристики за місцем проживання та служби, обставини кримінального правопорушення, наявність обставин, які відповідно ст.66 КК України помякшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставину, яка згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного спяніння, суд першої інстанції призначив сувору міру покарання.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги те, що згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 № 112 від 27.03.2023 року ОСОБА_11 обвинувачений приймає участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у звязку з військовою агресією російської федерації проти України з 20.02.2023 року.

З огляду на введення на всій території України воєнного стану, виконання завдань ОСОБА_7 щодо оборони країни є пріоритетними при вирішенні питання про суспільну небезпечність його особи та про призначення йому покарання.

Колегія суддів погоджується із доводами сторони захисту, що покарання у виді штрафу відповідатиме вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним та достатнім для обвинуваченого, сприятиме досягненню основної мети покарання виправленню та перевихованню ОСОБА_7 та запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Однак, вважає, що мінімальний розмір штрафу, який просить захисник не відповідає обставинам кримінального правопорушення.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно дост. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним

Зважаючи на викладене колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст. 404, 405,407, 409,413, 419 КПК України суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу зі змінами захисника ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 296 КК України змінити в частині призначення покарання.

Призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст. 296 КК України покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 34 000 грн.

В решті вирок залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4