Справа №592/7744/18
Номер провадження 1-кс/573/178/23

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі заяву заяву прокурора ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

01 травня 2023 року до Білопільського районного суду електронною поштою надійшла заява прокурора ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02 лютого 2018 року за №0000226 (справа №592/7744/18) по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Заява прокурора вмотивована тим, що суддя ОСОБА_8 допитана як свідок по подіям акцій мирного протесту 2013-2014 років, які мали місце у м. Суми. Обвинувачені у цьому провадженні також обвинувачуються у вчинені кримінальних правопорушень, пов`язаних з подіями акцій мирного протесту 2014 року у м. Суми, а ОСОБА_8 є головуючою суддею у справі, яка стосується цих же подій.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заяву про відвід судді ОСОБА_8 підтримав, наполягав на її задоволенні. Також зазначив, що допит судді ОСОБА_8 як свідка є обставиною, що може негативно вплинути на її безсторонність та неупередженість при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Також прокурор наполягав на тому, що пунктом 2 частини 1 статті 75 КПК України не конкретизовано, у якому провадженні була допитана як свідок суддя ОСОБА_8 . Головне, що ці провадження пов`язані між собою. Тому її допит в іншому провадженні унеможливлює її подальшу участь у розгляді цього кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заперечували проти задоволення заяви прокурора, бо вважають її необґрунтованою та такою, що подана прокурором усупереч вимогам КПК України, бо на їх думку, та відповідно до вимог ст. 350 КПК України відвід повинен подаватися лише у тому провадженні, яке розглядає суддя ОСОБА_8 , а тоді тільки заява про відвід судді повинна передаватися на автоматичний розподіл для розгляду іншому судді. Також зазначили, що прокурор штучно створив ситуацію для того, щоб відвести від розгляду цього провадження суддів Білопільського районного суду.

Потерпіла ОСОБА_17 у судове засідання не прибула, просила провести його без її участі.

Обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_16 у судове засідання не прибули, направили заяви про розгляд відводу судді ОСОБА_8 без їх участі, при вирішенні цього питання покладаються на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_10 направив клопотання про відкладення судового засідання, бо прибути він не може з поважних причин, хоча при цьому доказів поважності неприбуття у судове засідання не надав.

Суддя ОСОБА_8 , обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , адвокати ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , потерпілі ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , а також представники цивільних відповідачів: ГУНП в Сумській області, Сумського РУ ГУНП в Сумській області, Окружної прокуратури м. Суми, Сумської обласної прокуратури та Державної казначейської служби у судове засідання не з`явилися без повідомлення причин.

Потерпіла ОСОБА_35 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріли справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд.

Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Як зазначив ЄСПЛ у п. 69 рішення від 10.12.2009, яке набуло статусу остаточного 10.03.2010, у справі «Мироненко та Мартенко проти України» (заява №4785/02)

український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм, оскільки згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Аналізуючи зазначені вимоги закону, суд дійшов висновку, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді, оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом.

Судом встановлено, що на розгляді у судді ОСОБА_8 перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 28, ст. 340, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 343 КК України в редакції Закону від 23 лютого 2014 року, ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 343 КК України в редакції Закону від 23 лютого 2014 року, ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 343 КК України в редакції Закону від 23 лютого 2014 року, ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ОСОБА_12 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ОСОБА_13 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ОСОБА_14 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ОСОБА_15 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року та ОСОБА_16 за ч. 5 ст. 27, ст. 340 КК України.

Вказане провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 лютого 2018 року за №0000226 і для розгляду до Білопільського районного суду воно надійшло 07 вересня 2018 року.

Підготовче судове засідання у вказаному провадженні не проведено і до судового розгляду воно ще не призначено.

На обґрунтування заяви про відвід судді ОСОБА_8 прокурор надав суду копію постанови від 31 липня 2018 року про об`єднання матеріалів досудового розслідування №0000026 від 25 лютого 2014 року з матеріалами досудового розслідування №0000020 від 05 лютого 2014 року, копію протоколу допиту судді ОСОБА_8 від 17 лютого 2023 року у кримінальному провадженні №0000020 (а. с. 3, 4-5).

Отже, як свідок суддя ОСОБА_8 допитана 17 лютого 2023 року у кримінальному провадженні №0000020 від 05 лютого 2014 року, а на теперішній час вона розглядає кримінальне провадження за №0000226 від 02 лютого 2018 року, тобто вона допитана в іншому кримінальному провадженні через 4 роки 9 місцяців після того, як провадження №0000226 надійшло для розгляду до Білопільського районного суду.

Доказів на підтвердження того, що кримінальні провадження №0000020 та №0000226 пов`язані між собою таким чином, що унеможливлюють подальшу участь судді ОСОБА_8 у розгляді кримінального провадження №0000226 щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , прокурор суду не надав.

Також суд вважає за необхідне зазначити про помилковість позиції прокурора, що допит як свідка судді ОСОБА_8 у будь-якому іншому провадженні, яке може бути пов`язане з цим провадженням, яке вона розглядає, у подальшому автоматично виключає її участь у розгляді справи, оскільки пунктом 2 частини 1 статті 75 КПК України чітко зазначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок.

Окрім того, відвід у кримінальному провадженні повинен бути вмотивований належним чином та підтверджений відповідними доказами, що дійсно ставлять під сумнів безсторонність судді ОСОБА_8 на теперішній час як цього вимагає частина 5 статті 80 КПК України, яка передбачає, що відвід повинен бути вмотивованим, бо інститут самовідводу, відводу закріплено законодавцем для забезпечення вимог процесуальної форми щодо недопущення сторонніх впливів на прийняття процесуальних рішень у кримінальному процесі України, який передбачає інструменти для усунення упередженої службової особи від здійснення розслідування та судового розгляду кримінального провадження, сприяє підвищенню рівня довіри громадськості до суду та винесених ним рішень.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що згідно із сталою практикою, суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи або учасниками провадження заявляється відвід судді в тому випадку, якщо для цього судді не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

При цьому наявність безсторонності та неупередженості має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. А за об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Тому, слушними є зауваження сторони захисту з того приводу, що під час проведення судових засідань у кримінальному провадженні під головуванням судді ОСОБА_8 остання не заявила собі самовідвід і прокурор ОСОБА_7 , який приймав участь у судових засіданнях, відвід судді ОСОБА_8 не заявляв, хоча про обставини допиту судді ОСОБА_8 17 лютого 2023 року було достеменно відомо.

Отже, безсторонність судді ОСОБА_8 у цьому провадженні як не спростована прокурором, так і не доведена ним її упередженість, необ`єктивність, зацікавленість тощо.

Також суд вважає за необхідне зазначити про помилковість позиції сторони захисту щодо порядку подання та розгляду заяви про відвід судді лише в рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_4 та інших.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Отже, вказаними статтями зазначено, що заява про відвід може бути подана до початку судового розгляду і не зазначено про те, що вона подається лише в рамках того кримінального провадження, що розглядає суддя, якого сторона кримінального провадження бажає відвести.

Оскільки відвід судді, який одноособово розглядає провадження, повинен розглянути інший суддя, що визначається згідно з ч. 3 ст. 35 КПК України, тому у відповідності з вимогами КПК України та Положенням про автоматизовану системи документообігу суду заява прокурора ОСОБА_7 , яка електронною поштою надійшла до суду 01 травня 2023 року, і була розподілена для розгляду іншому судді.

А статтею 350 КПК України, яка передбачає, що клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала, регламентує загальний порядок розгляду судом клопотань учасників судового розгляду.

Окрім того, заява прокурора про відвід судді ОСОБА_8 вирішена по суті після того, як учасники судового розгляду, які виявили бажання прийняти участь у судовому засіданні, висловили свої думки щодо заяви прокурора і жодним чином їх права в цій частині порушені не були.

Враховуючи викладене, суд вважає, що прокурором не наведено переконливих доводів того, що суддя ОСОБА_8 не може брати участь у розгляді зазначеного кримінального провадження і є будь-які обставини, які викликають сумнів у об`єктивності та неупередженості цієї судді.

З огляду на викладене, заява прокурора ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 75, 80, 81, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви прокурора ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_8 у кримінальному провадженнія №592/7744/18 (1-кп/585/4/23) по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 28, ст. 340, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 343 КК України в редакції Закону від 23 лютого 2014 року, ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 343 КК України в редакції Закону від 23 лютого 2014 року, ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 343 КК України в редакції Закону від 23 лютого 2014 року, ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ОСОБА_12 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ОСОБА_13 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ОСОБА_14 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ОСОБА_15 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року та ОСОБА_16 за ч. 5 ст. 27, ст. 340 КК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає і набирає чинності з моменту її постановлення.

Суддя