Справа № 364/308/23
Провадження № 1-кп/364/48/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 року Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Володарка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 09.03.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гор-Пустоварівське Володарського району Київської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, який працює газоелектрозварювальником в АТ «Городище Пустоварівський цукровий завод», на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не військовозобов`язаний, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий у порядку ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

Органом досудового розслідування встановлено, що 08.03.2023 року приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи по вул. Центральній у с. Городище-Пустоварівське, Білоцерківського району Київської області, а саме поблизу мосту, який з`єднує населені пункти с. Городище-Пустоварівське та с. Щербаки Білоцерківського району Київської області, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, повалив потерпілу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на землю та заподіяв їй один удар лівою ногою в область правої лобної ділянки голови, спричинивши тілесні ушкодження у виді забійної гематоми м`яких тканин правої лобної ділянки розміром 5,5*4 см, які відносяться до легких тілесних ушкоджень відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 62 від 19.04.2023.

Вказані дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Крім того, 08.03.2023 року приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи по вул. Центральній у с. Городище-Пустоварівське, Білоцерківського району Київської області, а саме поблизу мосту, який з`єднує населені пункти с. Городище-Пустоварівське та с. Щербаки Білоцерківського району Київської області, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком правої руки в область лівої лобної ділянки голови потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинивши їй тілесні ушкодження у виді забійної гематоми лівої лобної ділянки розміром 5*3 см, які відносяться до легких тілесних ушкоджень відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 60 від 19.04.2023.

Такі дії ОСОБА_6 також кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України -умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті визнав повністю, пояснивши, що не оспорює їх у суді, при цьому його позиція є добровільною. Також зазначив, що точний час не пам`ятає, проте це відбувалось у вечірню добу 08.03.2023 року, знаходячись поблизу мосту, який з`єднує населені пункти с. Городище-Пустоварівське та с. Щербаки Білоцерківського району Київської області він наніс удар ногою потерпілій ОСОБА_4 та рукою ОСОБА_5 . Вину визнав у повному обсязі, жодної обставини, викладеної у обвинувальному акті не заперечував, щиро розкаявся у вчиненому.

У судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що 08.03.2023 року, точний час не пам`ятає, вона перебувала разом із своєю матір`ю ОСОБА_5 у гостях у с. Городище-Пустоварівське, під час святкування 08.03.2023 вона вирішила піти до дружини обвинуваченого, потім прийшла її мати та вони разом пішли з будинку обвинуваченого, адресу якого не знає. Пізніше їх наздогнав ОСОБА_6 поблизу мосту, який з`єднує населені пункти с. Городище-Пустоварівське та с. Щербаки Білоцерківського району Київської області та наніс тілесні ушкодження їй та її матері. Підтримала позицію прокурора про запропоновану ним міру покарання ОСОБА_6 .

У судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_5 надала аналогічні пояснення як ї її донька- ОСОБА_4 , також підтримала позицію прокурора про запропоновану ним міру покарання обвинуваченому.

В судовому засіданні прокурор просив провести розгляд справи у спрощеному порядку, призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді штрафу, запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки вони сторонами кримінального провадження не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у його добровільності та істинності позиції. Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному та касаційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Тому, суд допитавши потерпілих, обвинуваченого, обмежив дослідження фактичних обставин дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу та дійшов висновку про те, що дії обвинуваченого за ч.1 ст. 125 КК України кваліфіковано правильно як умисне легке тілесне ушкодження.

При обранні міри покарання згідно ст. 65 КК України обвинуваченому суд враховує наступні обставини:

-ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень: кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125 КК України, віднесені кримінальним законом до кримінальних проступків;

- особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштований, не одружений, не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх осіб, у побуті характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше не судимий у силу ст. 89 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом під час розгляду не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд при призначенні виду та розміру покарання, необхідного і достатнього для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 , а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, обставини, що пом`якшують покарання - його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, на обліку в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не значиться, є таким, що офіційно працевлаштований, не військовозобов`язаний та раніше не судимий у силу ст. 89 КК України, доходить висновку, що останньому слід призначити покарання у межах санкції частини 1 статті 125 КК України у виді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде відповідати цілям ст.ст. 50,65 КК України.

Запобіжний захід не обирався, цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100,124,349, 368, 370, 373-374, 394-395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору у порядку визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1