Справа №478/670/23 пров. №1-в/478/175/2023
У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и
14 червня 2023 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка подання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Раковець Сороцького району Республіки Молдова, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, засудженого 30.06.2021 року вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 30.09.2021 року вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.06.2021 року в частині призначення покарання відносно ОСОБА_4 змінено. Виключено з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання на застосування відносно ОСОБА_4 положень ст.71 КК України. Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. В іншій частині вирок залишений без змін, початок строку: 08.02.2020 року; кінець строку: 08.03.2024 року,
про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,
З подання вбачається, що засуджений ОСОБА_4 відбуваючи призначене судом покарання зарекомендував себе позитивно. До праці ставиться сумлінно, вимог режиму утримання не порушує, має заохочення від адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», мав стягнення, які погашено та знято у встановленому законом порядку. Посилаючись на те, що ОСОБА_4 відбув 2/3 призначеного судом строку покарання, своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, в поданні ставиться на вирішення питання про застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
В судове засідання представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», та засуджений ОСОБА_4 не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд подання в їх відсутності, просили задовольнити подання.
На думку прокурора подання є не обґрунтованим і задоволенню не підлягає, оскільки з урахуванням загального строку відбування покарання засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 та матеріали подання, суд приходе такого висновку.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тобто, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення (крім відбуття визначеної в законі частини строку покарання) є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбуття покарання, а також після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Відповідно до положень п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
В силу ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.06.2021 року ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 30.09.2021 року вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.06.2021 року в частині призначення покарання відносно ОСОБА_4 змінено. Виключено з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання на застосування відносно ОСОБА_4 положень ст.71 КК України. Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. В іншій частині вирок залишений без змін.

Відповідно до ст.12 КК України вказані злочини за своєю правовою кваліфікацією відноситься до категорії тяжких злочинів.

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» з 02.11.2021 року.

Станом на 14.06.2023 року відбутий засудженим ОСОБА_4 строк покарання складає 3 роки 4 місяці і 6 днів, не відбутий строк покарання складає 8 місяців 23 дні.

Згідно довідки ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про заохочення та стягнення від 19.05.2023 року (а.с.5) засуджений ОСОБА_4 має 3 заохочення (зняття раніше накладеного стягнення від 02.06.2022 року (арк.особ.спр.146), подяку від 18.01.2023 року (арк.особ.спр.156), подяку від 20.04.2023 року (арк.особ.спр.163)), та мав 5 стягнень (догана від 01.09.2021 року (арк.особ.спр.79), сувора догана від 12.11.2021 року (арк.особ.спр.99), догана від 20.01.2022 року (арк.особ.спр.108), 14 діб ДІЗО від 20.01.2022 року (арк.особ.спр.116), сувора догана від 02.06.2022 року (арк.особ.спр.133), які погашено та знято у встановленому законом порядку.

Відповідно до характеристики від 31.05.2023 року, затвердженої начальником ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», засуджений ОСОБА_4 перебуваючи в СІ м. Миколаїв допускав порушення встановленого режиму утримання, за що мав стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку,заохочень не мав, до праці не залучався по незалежним від нього обставинам. Прибувши 02.11.2021 року до Казанківської ВК №93 був розподілений до відділення №2 та працевлаштований працівником по господарській обслузі, без оплати праці, до роботи ставиться добре, завжди приділяє увагу до необхідності дбайливого ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд використовуючи їх тільки за призначенням, не допускає порушення вимог пожежної безпеки. Відповідально відноситься до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні, за що має заохочення. Встановлений режим утримання порушував, за що мав ряд стягнень, які на даний час погашено та знято у встановленому законом порядку. У скоєному злочині розкаюється повністю, міру призначеного судом покарання вважає справедливою. У відносинах з представниками адміністрації тактовний, виконує їх законні вимоги без контролю. На профілактичному обліку не перебуває. Загальноосвітній рівень підвищує, на заходи виховного впливу реагує добре, завжди робить для себе правильні висновки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». У колективі засуджених відкритий, неконфліктний, товариський, стосунки підтримує із засудженими позитивної спрямованості. Зв`язки з родичами підтримує шляхом телефонних переговорів, отримання посилок та передач. Зовні завжди охайний, вимог санітарії та гігієни дотримується без контролю з боку представників адміністрації, утримує в чистоті і порядку своє спальне місце та при ліжкову тумбочку. Після звільнення має намір повернутися за місцем проживання (а.с.3-4).

З характеристик засудженого ОСОБА_4 , які містяться в матеріалах особової справи засудженого від 24.01.2022 року (арк.особ.спр.127) та від 15.09.2022 року (арк.особ.спр.151) вбачається, що він прибувши до Казанківської ВК №93 був розподілений до відділення №3, а згодом переведений до відділення №2, працевлаштований каменотесом по ручній обробці граніту, до роботи ставиться негативно, зневажливо ставиться до майна установи та предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, не здійснює за ними належного догляду, свідомо використовує не за призначенням, допускає порушення вимог пожежної безпеки, умисно уникає виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні, участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає, встановлений режим утримання порушує, свідомо не виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань, публічно демонструє зневажливе ставлення до законних вимог персоналу.

При цьому засудженомуОСОБА_4 рішеннями комісій Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)» від 28.02.2022 року (арк.особ.спр.126) відмовлено у замінні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення, та від 16.11.2022 року (арк.особ.спр.150) відмовлено в УДЗ як такому, що не довів свого виправлення.

Отже, ОСОБА_4 засуджений за вчинення умисних тяжких злочинів, за період відбування покарання мав 3 заохочення, разом із тим, 5 разів допустив порушення режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення за які погашено та знято у встановленому порядку, що, з урахуванням положень ст.6 КВК України не може свідчити про готовність ОСОБА_4 до самокерованої правослухняної поведінки.

На підставі викладеного вбачається, що нестабільна поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватись протягом всього строку відбування покарання, натомість, в поведінці засудженого ОСОБА_4 позитивні зрушення відбуваються протягом нетривалого проміжку часу, з урахуванням загального строку відбування покарання. При цьому, сам по собі факт відсутності не знятих та не погашених дисциплінарних стягнень не може бути самостійною та єдиною підставою для протилежного висновку.

З урахуванням встановлених обставин справи, вбачається, що сам процес перевиховання (виправлення) засудженого ОСОБА_4 не відбувся. Про наведені обставини, свідчать зокрема, характеризуючи матеріали на засудженого, негативне відношення до роботи, неналежне ставлення до майна установи, посередня реакція на виховні заходи тощо.

Таким чином, суд приходить висновку, що на час розгляду подання, засуджений ОСОБА_4 не готовий до самокерованої правослухняної поведінки і своєю поведінкою та ставленням до праці, з огляду на його особу, не довів свого виправлення, тому до нього не може бути застосоване умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

В задоволенні подання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання стосовно ОСОБА_4 , - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1