04.09.2023 Справа № 940/1001/23
Провадження по справі № 1-кс/940/78/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року слідчий суддя Тетіївського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника потерпілої ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

встановив:

Представник потерпілої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову начальника сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 від 20.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000096 від 02.08.2022 року.

В обґрунтування скарги зазначено, що 20.07.2023 року начальником сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000096 від 02.08.2022 року в зв`язку з тим, що вичерпано можливість отримання доказів.

Заявник вважає оскаржувану постанову необґрунтованою та незаконною, оскільки органом досудового розслідування не вжито жодних заходів спрямованих на встановлення дійсних обставин справи, а висновки зроблені дізнавачем є передчасними та не об`єктивними у зв`язку з неповнотою проведених слідчих дій.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у ній.

Начальник сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду скарги, про причини неявки суд не повідомила.

Прокурор Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури проти задоволення скарги не заперечувала.

Розглянувши матеріали скарги, кримінального провадження, заслухавши пояснення заявника, думку прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Із матеріалів скарги та кримінального провадження № 0000096 від 02.08.2022 року вбачається, що 02.08.2022 року ОСОБА_4 звернулась до відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області із заявою щодо спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

За цією заявою 02 серпня 2022 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

20.07.2023 року у цьому кримінальному провадженні начальником сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що в ході досудового розслідування вичерпалися можливості отримати інші докази, які б свідчили саме про спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 саме ОСОБА_7 , а не від самоспричинення чи стороннього предмету.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Стаття 91 КПК України наводить обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При проведенні досудового розслідування, після виконання вимог статті 91 КПК України, і встановлення вказаних обставин, досудове слідство визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих або негласних слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, яка виникла, не залишилась неперевіреною.

Якщо після дослідження всіх обставин кримінального провадження, та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього кримінального провадження у їх сукупності, слідчим, прокурором встановлені підстави, передбачені ст. 284 КПК України, приймається рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Тобто, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому, провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася із повідомленням про кримінальне правопорушення та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження в справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, розглянувши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що доводи представника потерпілої ОСОБА_3 про те, що оскаржувана постанова винесена без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження заслуговують на увагу.

Так, слідчий суддя вважає, що усім обставинам кримінального провадження, у порядку ст. 94 КПК України, не було надано належну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена наразі органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини постанови про закриття кримінального провадження, дізнавач обмежився переліком доказів, які були здобуті під час досудового розслідування, не проаналізувавши їх з точки зору достатності та взаємозв`язку щодо встановлення фактичних обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення, не обґрунтував належним чином свої висновки щодо наявності правових підстав для закриття провадження.

Слідчий суддя вважає слушними доводи представника потерпілої про те, що начальником сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 під час винесення оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження не було надано належної правової оцінки зібраним під час досудового розслідування доказам, зокрема, не надано оцінки показанням свідка ОСОБА_8 , яка вказала, що бачила, як потерпіла ОСОБА_4 нагнулась, а сусідка почала її бити руками по голові. Не вжито заходів щодо усунення протиріч в показаннях свідка ОСОБА_9 , який заперечує фізичний контакт ОСОБА_7 з ОСОБА_4 , та свідка ОСОБА_8 , яка стверджує, що мало місце нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Крім того, не наведено жодного доводу про неприйняття до уваги як доказу висновку експерта № 126 від 02.08.2022 року, яким підтверджено наявність спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ,а саме: садно підборіддя та синець лівого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. При цьому садно підборіддя могло утворитися від дії руки іншої людини, а синець лівого стегна міг утворитися внаслідок дії тупого предмета.

Отже, у постанові про закриття кримінального провадження не наведені переконливі докази, які спростовують твердження потерпілої про заподіяння їй тілесних ушкоджень за обставин, на які вона посилається у своїх поясненнях.

З огляду на вищевикладене, слід дійти висновку, що начальник сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 без проведення необхідного обсягу слідчих дій, оцінки доказів та їх перевірки, зробила передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню для відновлення досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 4 ст. 40-1 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу у кримінальному провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що орган досудового розслідування зобов`язаний провести у кримінальному провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Керуючись статтями 9, 91, 110, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову начальника сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 від 20 липня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000096, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 07 вересня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_10