ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1801/23 Справа № 195/589/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Томаківського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року про умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України, засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Томаківка, Томаківського району Дніпропетровської області. працює інженером-механіком в СФГ "Колісов А.Л.", проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07 жовтня 2021 року Томаківським районним судом за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням 20% в дохід держави,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_9

засудженого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

За ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року задоволено подання в.о. начальника Нікопольського районного відділу № 3 філії Державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області та голови Нікопольської спостережної комісії про застосування умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 .

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що під час відбуття покарання, засуджений неухильно відраховував за місцем роботи 20% в дохід держави, останній мав стабільну поведінку протягом всього строку відбування покарання, а отже, суд вважав доведеними висновки про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, оскільки достеменно можливо стверджувати, що засуджений досяг необхідного ступеню виправлення та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, протягом всього відбутого строку покарання, довів своє виправлення.

В апеляції:

- прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні подання.

В обґрунтовування апеляційної скарги вказує, що суд не врахував дані, які характеризують особу засудженого, а також відсутність доказів сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці. Вказує, що строк невідбутого засудженим покарання є значним, що не може свідчити про безумовне виправлення засудженого.

Окрім цього зазначає, що суд не врахував конкретні обставини справи, зокрема те, що злочин був вчинений умисно, відкрито, даний вид злочину є насильницьким, відсутність помякшуючі покарання обставини.

Також зазначає, що відсутність у засудженого заохочень за сумлінне ставлення до праці, документально не підтверджує сумлінного ставлення засудженого до праці.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_10 в інтересах засудженого ОСОБА_6 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора та ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Захисник вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими, у оскаржувана ухвала відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи.

Заслухавши прокурора, який підтримав свою апеляцію, засудженого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У відповідності до роз`яснень п.п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, встановлено, що суд першої інстанції, всебічно, повно і об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого ОСОБА_6 , його поведінку і відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за час відбуття покарання, та дійшов до законного і обґрунтованого висновку, що останній своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує умовно-дострокове звільнення.

Так, згідно наданих матеріалів, ОСОБА_6 засуджений за вироком Томаківського районного суду від 07 жовтня 2021 року за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням 20% в дохід держави.

Початок строку відбуття покарання 04 січня 2022 року. Кінець строку відбуття покарання 04 січня 2024 року.

Згідно характеристики засудженого, останній, з 04січня 2022 року відбуває покарання саме в СФГ Колісова А.Л. на посаді інженера-механіка. За місцем роботи харатерезується позитивно, до праці ставиться сумлінно, у роботі проявляє ініціативу. Вимоги трудового розпорядку дотримується повному обсязі, стягнень та заохочень не має, підтримує взаємовідносини з колегами по роботі позитивної спрямованості.

Окрім цього, засуджений ОСОБА_6 повністю сплатив потерпілій ОСОБА_11 моральну шкоду про що свідчить постанова Томаківського віділу ДВС у Нікопольському районні від 11 лютого 2022 року про закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що поведінка засудженого ОСОБА_6 може слугувати беззаперечним підтвердженням його виправлення, а отже, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, не є обґрунтованими.

Що стосується посилання прокурора на те, що суд не врахував конкретні обставини справи, зокрема те, що злочин був вчинений умисно, відкрито, даний вид злочину є насильницьким, то в даному випадку ці обставини не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони враховуються судом під час ухвалення вироку та жодним чином не впливають на рішення суду щодо можливості застосування до певної особи умовно-дострокового звільнення.

Посилання прокурора на відсутність у засудженого ОСОБА_6 заохочень за сумлінне ставлення до праці, що свідчить про відсутність документального підтвердження сумлінного ставлення до праці, також не є слушними, оскільки під сумлінним ставленням до праці слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо. При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого.

Тобто, сумлінне ставлення до праці не завжди повинно бути задокументовано в тій чи іншій формі, зокрема у виді заохочення засудженого, а ці відомості можуть бути викладені в іншій процесуальній формі, в тому числі в загальній характеристиці засудженого.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив подання в.о. начальника Нікопольського районного відділу № 3 філії Державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , а тому, у задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Ухвалу ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року про умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України, засудженого ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4