ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/424/23 Справа № 369/3062/17 Категорія: виконання вироку Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Уманського міськрайсуду Черкаської області від 25.04.2023 р., -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною ухвалою задоволене подання ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» та визначено порядок застосування покарання за наявності кількох вироків щодо засудженого ОСОБА_8 .

Визначено ОСОБА_8 покарання за вироками Печерського райсуду м. Києва від 25.09.2017 р. та Києво - Святошинського райсуду Київської обл. від 27.11.2015 р. на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання призначеного вироком Печерського райсуду м. Києва від 25.09.2017 р. (7 років 1 місяць позбавлення волі) не відбутого покарання за вироком Києво - Святошинського райсуду Київської обл. від 27.11.2015 р. у вигляді 1 року позбавлення волі (та як саме така частина зазначена у вироку Києво - Святошинського райсуду Київської обл. від 28.04.2017 р.). На підставі ч. 4 ст.70 КК України, до призначеного покарання у вигляді 8 років 1 місяця позбавлення волі частково приєднано покарання у вигляді 1 місяця позбавлення волі, призначене за вироком Києво - Святошинського райсуду Київської обл. від 28.04.2017 р. та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 8 років 2 місяців позбавлення волі.

Не погоджуючись з ухвалою суду засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу та приєднати до вироку Печерського райсуду м. Києва від 25.09.2017 р. вирок Києво - Святошинського райсуду Київської обл. від 27.11.2015 р. у виді 1 місяця позбавлення волі замість 1 року позбавлення волі з урахуванням можливості при визначенні остаточного покарання принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим. Просить призначити остаточне покарання у виді 7 років 3 місяців позбавлення волі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала, на його думку, є неправомірною, оскільки, постановляючи ухвалу, місцевий суд при призначенні остаточного покарання не застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим з урахуванням не відбутого покарання за вироком Києво - Святошинського райсуду Київської обл. від 27.11.2015 р.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу засудженого із вказаних у ній підстав, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався не в повному обсязі.

З урахуванням доводів, наведених в апеляційній скарзі та меж перегляду судом апеляційної інстанції оскаржуваного судового рішення, визначених ст. 404 КПК України, апеляційний суд здійснив розгляд провадження в частині перевірки доводів, викладених у скарзі, про недотримання місцевим судом вимог матеріального закону при постановленні ухвали.

Щодо порушень вимог матеріального закону доводи, наведені в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_8 при постановленні ухвали, суд вважає обґрунтованими з огляду на таке.

ОСОБА_8 був засуджений вироком Печерського райсуду м. Києва від 25.09.2017 р. за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироком Березанського міськсуду Київської обл. від 20.02.2017 р., за яким призначено покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 7 років позбавлення волі, і остаточно призначено покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалою Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 25.04.2023 р. на підставі подання ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» визначено порядок застосування покарання за наявності кількох вироків щодо засудженого ОСОБА_8 .

Визначено ОСОБА_8 покарання за вироками Печерського райсуду м. Києва від 25.09.2017 р. та Києво - Святошинського райсуду Київської обл. від 27.11.2015 р. на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання призначеного вироком Печерського райсуду м. Києва від 25.09.2017 р. (7 років 1 місяць позбавлення волі) не відбутого покарання за вироком Києво - Святошинського райсуду Київської обл. від 27.11.2015 р. у виді 1 року позбавлення волі (саме така частина зазначена у вироку Києво - Святошинського райсуду Київської обл. від 28.04.2017 р.). Після чого на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання у виді 8 років 1 місяця позбавлення волі частково приєднано покарання у виді 1 місяця позбавлення волі, призначене за вироком Києво - Святошинського райсуду Київської обл. від 28.04.2017 р. та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 8 років 2 місяців позбавлення волі.

Зазначене рішення було постановлено судом у формі ухвали.

Постанова Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.1990 р. «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» ( із змінами) роз`яснила та визначила обсяг повноважень місцевих та апеляційних судів у разі виявлення при виконанні вироків наявності помилок та неточностей, допущених при формулюванні висновків у вироку, наведенні даних про особу обвинувачених, викладенні резолютивної частини вироку та викликає необхідність усувати сумніви, що виникають у процесі виконання вироку, в порядку, передбаченому КПК України. Проте не всі суди правильно визначають коло питань, які можуть бути вирішені у такому порядку, і в зв`язку з цим допускають порушення закону. В окремих випадках при усуненні неясностей у вироках і сумнівів, що виникли при їх виконанні, суди, по суті, змінюють вирок в частині основного та додаткового покарання, цивільного позову та інших питань.

У зв`язку з цим, Верховний суд України, у п. 3 цієї постанови вказав, що судам слід мати на увазі, що в порядку, передбаченому ст. 411 КПК України 1960 р., суд може вирішувати лише ті питання, які не стосуються суті вироку і не тягнуть погіршення становища засудженого.

А також, у п. 10 цієї постанови визначив, що питання, пов`язані з виконанням вироку за наявності інших вироків, розглядаються судом у випадках:

а) коли щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків;

б) коли під час виконання покарання, призначеного за сукупністю вироків, перший з них скасований у порядку нагляду (можливо вважати під час апеляційного чи касаційного перегляду), внаслідок чого необхідно виключити із сукупності міру покарання, призначену судом за скасованим вироком.

Та окремо наголосив у п. 12 цієї постанови, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 411 КПК України 1960 р., питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

З матеріалів провадження вбачається, згідно подання установи виконання покарання, ОСОБА_8 відбуває покарання за вироком Печерського райсуду м. Києва від 25.09.2017 р. у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі.

Разом з тим місцевий суд, ухвалюючи рішення про визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків щодо засудженого, своєю ухвалою визначив строк основного покарання у більшому розмірі, ніж суд першої інстанції у вироку, тим самим погіршив правове становище засудженого ОСОБА_8 .

Первинним є строк основного покарання, до якого засуджується особа за скоєний злочин, а такими, що можуть бути вторинними (похідними), є передбачені процесуальним законом питання про складання покарань за сукупністю вироків чи злочинів, звільнення судом від відбування цього покарання, наприклад з випробуванням чи умовно-достроково.

Отже, збільшення строку основного покарання у вигляді позбавлення волі є погіршенням правового становища обвинуваченого, тому в даному випадку суд першої інстанції не міг постановити таке рішення у вигляді ухвали.

Так, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону визнаються такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що така неповнота судового розгляду, яка призвела до порушення вимог процесуального та матеріального законів при визначенні порядку застосування покарання за кількома вироками, не може бути усунута апеляційним судом, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

З огляду на встановлені порушення кримінального процесуального закону, які суд апеляційної інстанції вважає істотними, є підстави для безумовного скасування ухвали місцевого суду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, за наслідками проведення якого, з урахуванням керівних роз`яснень Пленуму Верховного суду України та норм діючого КПК України, має бути ухвалене законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 410, 412 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Ухвалу Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 25.04.2023 р., якою задоволене подання ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» та визначено порядок застосування покарання за наявності декількох вироків щодо засудженого ОСОБА_8 - скасувати.

Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження за поданням ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» стосовно ОСОБА_8 про визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків у суді першої інстанції в іншому складі суддів.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді