ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/1096/23 (1-кс/621/239/23) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/564/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 19 квітня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою постановлено:

Клопотання слідчого відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів), але в межах строку досудового розслідування, у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор (№27)".

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 19 квітня 2023 року, а строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою встановити до 17 червня 2023 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України в сумі 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн 00 коп, що становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено, що ОСОБА_6 :

-обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, вчиненого в умовах воєнного стану, за який, у разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років,

-має незняту та непогашеної судимості, та інші кримінальні провадження, що перебувають на розгляді в суді,

-вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення під час дії обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту,

-не має родини й міцних соціальних зв`зків, офіційного працевлаштування та засобів до існування, що з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, що підтверджує наявність ризику вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень та переховування від органів досудового розслідування та суду.

В апеляційній скарзі Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що матеріали провадження не містять жодного доказу на підтвердження існування ризиків, заявлених стороною обвинувачення.

Крім того, вказує, що підозра, висунута ОСОБА_6 нічим не підтверджена.

Названі обставини на думку захисника свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

У судове засідання учасники судового провадження не з`явились, про час та місце розгляду подання були повідомлені належним чином, подали клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності

За таких обставин, згідно з ч.4 ст.34 КПК України, неприбуття зазначених учасників кримінального провадження не перешкоджає розгляду питання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст. 196 КПК України.

Так з матеріалів провадження вбачається, що 18 квітня 2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000125 від 03.04.2023.

На підтвердження доводів клопотання слідчим надано наступні докази:

-копію Витягу з ЄРДР № 0000125 від 03.04.2023 року за ч.4 ст.185 КК України; (а.с.1)

- копію протколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (а.с.4-5)

-копії протоколів оглядів місця події, в ході яких зафіксовані обстановка та обставини вчиненого кримінального правопорушення, та вилучені викрадені речі (а.с.6-9, 23-25);

-копії протоколів допитів потерпілого та свідків (а.с.10-16,19-20,26-27);

- копії постанови про визнання речових доказів (а.с.17- 18, 28-29)

- копії повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та допит підозрюваного, в якому він визнав свою причетність до скоєного злочину (а.с.44-47)

- копії протоколу допиту підозрюваного (а.с.48-51)

Колегія суддів не погоджується з урахуванням названих вище обставин та доказів обґрунтованості підозри із доводами сторони захисту щодо не підтвердження ризиків, заявлених слідчим.

Так судом обґрунтовано констатовано, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за яке, в разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Інкриміноване йому правопорушення вчинено підозрюваним в період перебування під цілодобовим домашнім арештом, обраним йому в інших кримінальних провадженнях, що перебувають на розгляді в Зміївському районному суді Харківської області.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути,не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Також, як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, а саме, застави яка і була визначена слідчим суддею.

Колегія суддів також погоджується з рішенням слідчого судді щодо можливості призначення застави, яка є достатньою для забезпечення виконання підозрюваних обов`язків, передбачених КПК України, з урахуванням встановлених ризиків.

Розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Вказаних вимог КПК України слідчий суддя дотримався, а тому підстави для зменшення розміру застави відсутні.

Правильними є і висновки суду про наявності обґрунтованої підозри, оскільки у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже посилання захисника на можливість застосування до підозрюваного будь якого більш м`якого запобіжного заходу є необгрунтованим, оскільки жодних нових обставин захисник в своїй апеляційній скарзі не наводить, а всі інші обставини були досліджені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 .

Даних які б вказували на неможливість підозрюваного за станом здоров`я перебувати в умовах СІЗО станом як на час розгляду клопотання так і під час апеляційного розгляду не надано.

За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування або зміни з підстав зазначених в апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 406, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 19 квітня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді