ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 21-з/803/63/23 Справа № 1-46/2004 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

03 травня 2023 року м. Дніпро

Суддя - доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_1 , розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 про визнання його особою, яка не має боргів перед державою та фізичними особами,

ВСТАНОВИВ:

01 травня 2023 року до Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про визнання його особою, яка не має боргів перед державою та фізичними особами.

В обгрунтування свого клопотання ОСОБА_2 зазначив, що вироком Апеляційного суду Луганської області від 29.06.2004 року він був засуджений за ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна та солідарним відшкодуванням цивільного позову.

Вказує, що потерпілі, які заявляли цивільний позов, вже померли, територія Луганської області майже вся є тимчасово окупованою. Вважає, що ніхто не був зацікавлений у тому, щоб з нього стягували шкоду з 2004 року, тож, на його думку, закінчилися усі строки загальної позовної давності, яка становить 3 роки, а тому просить визнати його особою, яка не має боргів перед державою та фізичними особами.

Розглянувши вказане клопотання, вважаю, що воно підлягає поверненню особі, яка його подала, з таких підстав.

Стаття 129-1 Конституції України передбачає, що контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Однак, ця стаття не визначає у якому порядку такий контроль судом здійснюється, чи необхідно задля цього постановляти ще одну ухвалу, чи такий контроль презюмується в силу так званого "первинного" судового рішення, яким, серед іншого, зобов`язано особу вчинити певну дію.

Зі змісту клопотання ОСОБА_2 вбачається, що воно подане на етапі виконання вироку.

Згідно з ч. 5 ст. 534 КПК процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Як витікає з приписів п.1 ч.2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні),7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Таким чином, з огляду на вищенаведене апеляційний суд зауважує, що з питанням, викладеним засудженим ОСОБА_2 у клопотанні, він має право звернутися до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого останній відбуває покарання, оскільки це питання виходить за межі компетенції апеляційного суду.

Враховуючи те, що КПК не передбачено права особи на звернення до суду апеляційної інстанції із клопотанням про визнання її особою, яка не має боргів перед державою та фізичними особами, апеляційний суд дійшов висновку, що належним процесуальним рішенням в даному випадку буде повернення клопотання особі, яка його подала.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 7, п. 6 ст. 9 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання засудженого ОСОБА_2 про визнання його особою, яка не має боргів перед державою та фізичними особами, повернути особі, яка його подала засудженому ОСОБА_2 .

Копію ухвали про повернення невідкладно надіслати засудженому ОСОБА_2 разом з клопотанням та додатками до нього.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1