ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001719 стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гоголів Радехівського району, Львівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені ухвалою слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2023 року клопотання прокурора Волноваського відділу Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 задоволено частково та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04 серпня 2023 року з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 53 680 гривень.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК, що підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім цього, вважав доведеним прокурором наявність ризику, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме дезертирство, так як підозрюваний вчиняючи непокору, в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати бойові завдання та наказ командира підрозділу щодо виконання свої службових обов`язків в умовах воєнного стану, що з урахуванням особи підозрюваного є достатньою підставою для застосування до нього саме такого, виключного запобіжного заходу.

В той же час, слідчий суддя вважав, що прокурором не доведено інших ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК), оскільки вони не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду клопотання.

Розглядаючи питання щодо обрання підозрюваному альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя виходив із того, що ч. 3 ст.176 КПК зобов`язує суддю насамперед розглянути можливість застосування менш суворих заходів, аніж позбавлення волі.

Оцінивши в сукупності всі надані матеріали кримінального провадження та обставини, у тому числі: середній вік та нормальний стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки за місцем мешкання; майновий стан; відсутність повідомлень про підозру у інших кримінальних провадженнях, слідчий суддя дійшов висновку про можливість визначення підозрюваному розміру застави.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 гривень.

Не оскаржуючи висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри та наявність встановлених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, прокурор зазначає, що застосування слідчим суддею застави, як альтернативного запобіжного заходу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним ризикам, оскільки майновий стан підозрюваного ОСОБА_7 , який за час проходження військової служби отримав заробітну плату у розмірі 76 463, 15 гривень, свідчить про можливість внесення застави у такому розмірі, яка суттєво не позначиться на його майновому стані.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подану ним апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 гривень.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора і просили залишити її без задоволення, а оскаржену увхалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, дійшов правильного висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК та доведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції і які не оскаржуються в апеляційні скарзі прокурора, а сторона захисту з цих підстав не подавала апеляційну скаргу.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги прокурора, не може погодитись з рішенням слідчого судді про розмір визначеної застави, яка є явно непропорційною майновому стану підозрюваного, а також такий розмір застави, який внесений станом на день розгляду апеляційної скарги, не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та належну процесуальну поведінку, з огляду на наступне.

Гарантія, передбачена пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок передбачуваного злочину, а лише присутність обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно та його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави або вжиття заходів проти поручителів у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (див. рішення у справі «Гафа проти Мальти» (Gafа v. Malta), заява № 54335/14, пункт 70, від 22 травня 2018 року). Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і для вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Тяжкість обвинувачень, пред`явлених обвинуваченому, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави (див. рішення у справі «Хрістова проти Болгарії» (Hristova v. Bulgaria), заява № 60859/00, пункт 111, від 07 грудня 2006 року) (пункт 25 рішення ЄСПЛ у справ Істоміна проти України від 13 січня 2022 року, заява № 23312/15).

Оскарженою ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання прокурора та застосовано стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 53 680 гривень.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Визначаючи заставу в мінімальному розмірі, слідчий суддя не врахував належним чином характер інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим, що може спонукати його до вчинення дій, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК, а також рівень матеріального забезпечення підозрюваного, який відповідно до довідки про грошове забезпечення, який за березень, квітень та травень 2023 року загалом отримав 76 463 грн. 15 коп.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку, що для запобігання встановленим слідчим суддею ризикам застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не буде достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а загроза її стягнення в дохід держави у випадку невиконання процесуальних обов`язків, не буде тим стримуючим фактором його неналежної поведінки.

За викладених вище обставин у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить висновку про обґрунтованість апеляційної скарги прокурора, яка підлягає задоволенню з визначенням застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 гривень.

Ця сума застави, на переконання апеляційного суду, не порушує принцип пропорційності та, з урахуванням майнового стану підозрюваного, не є явно непомірною для нього. Проте вона є значною та цілком здатною забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. При цьому, апеляційний суд враховує, що метою застави має бути забезпечення процесуальних обов`язків і попередження ризиків, а не штрафна чи каральна функція.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню зі скасуванням ухвали слідчого судді та постановленням нової ухвали відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК.

Керуючись статтями 177-178, 182, 183, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову, якою клопотання прокурора Волноваського відділу Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001719 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04 серпня 2023 року включно.

Визначити, що у разі внесення підозрюваним або іншою фізичною або юридичною особою застави у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 гривень (сто сім тисяч триста шістдесят тисяч) гривень 00 копійок, підозрюваний ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти, покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суд;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому дислокується військова частина у якій він проходить військову службу, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування;

- не спілкуватися зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4