Справа № 509/6653/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001642 від 04.12.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Сарата, Саратського району Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживав за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого, освіта неповна середня, не одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого:

- 28.04.2014 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

- 26.01.2015 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 08.04.2015 року Малиновським районним судом м.Одеси за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців, у відповідності до ст.ст. 71, 72 КК України приєднано строк 2 роки 7 місяців позбавлення волі не відбутого покарання за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.01.2015 року;

- 03.02.2020 року Малиновським районним судом м.Одеси за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 395, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування остаточно призначеного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2020 року о 15 год. 42 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, направився до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований на території будівельного ринку за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка, вул. Гарманна, 1. Шляхом вільного доступу, через незачинені вхідні двері увійшов до приміщення вищевказаного магазину та почав оглядати полки з товаром.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна обвинувачений ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, через незачинені вхідні двері увійшов до приміщення вищевказаного магазину, де знаходилася продавець ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та почав його оглядати.

Потім, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи корисливий мотив, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, обрав предметом свого злочинного посягання диски по бетону «Distar» 150 мм у кількості 6 штук, вартістю 497 грн. за одну одиницю, на загальну суму 2982 грн. та 1 диск по бетону «Distar» 180 мм, вартістю 598 гривень, які заздалегідь підготувавши, поклав непомітно для продавця на картонній коробці, що знаходилася на підлозі, після чого впевнившись, що його дії ніким не будуть помічені та його злочинному умислу ніхто не зможе перешкодити, взяв вказані диски по бетону та притиснувши їх з переду до куртки, з викраденим майном вийшов з магазину.

В подальшому, викрадене майно обвинувачений ОСОБА_4 викинув біля магазину, тим самим, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши таким чином потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 3580 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, при цьому підтвердив факти подій, викладених в обвинувальному акті, а саме які відбувались 04.12.2020 року в магазині "Інструменти" за адресою: АДРЕСА_3 .

У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати, не позбавляти волі, дати шанс на виправлення.

Потерпілий ОСОБА_8 , який являється власником магазину " ІНФОРМАЦІЯ_3 " за адресою: АДРЕСА_3 , в судовому засіданні повідомив, що він не був безпосереднім свідком даних подій. Все що йому відомо з приводу даної події, він дізнався зі слів свідка ОСОБА_7 , яка являється його дружиною, а також із записів камер відеоспостереження. Коли дана подія відбулась, йому зателефонувала його дружина ОСОБА_7 та повідимила про те, що сталося, а саме, що з магазину намагалися викрасти диски по бетону, однак вона це помітила та намагалася зупинити чоловіка, який це скоїв. Коли потерпілий приїхав на місце події в магазині вже були присутні працівники поліції та ОСОБА_4 . Окрім ОСОБА_7 , під час вказаної події в підсобному приміщенні магазину перебувало ще приблизно чотири чоловіки, частина з яких є працівниками магазину. Будь-які речі, окрім дисків, які були викрадені ОСОБА_4 , з магазину не зникли. Також повідомив, що незаконними діями ОСОБА_4 йому було завдано моральної шкоди, однак цивільний позов потерпілим не завлено.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надала свідчення, що в дой день, в магазин зайшов незнайомий їй чоловік, як виявилось пізніше - обвинувачений ОСОБА_4 , та взяв до рук диски. Вона одразу запідозрила, що він зайшов з метою грабежу. Однак, ОСОБА_4 , побачивши, що вона дивиться на нього з підсобного приміщення, поклав їх до низу. Потім ОСОБА_4 почав ходити по магазину та робив вигляд нібито цікавиться іншими інструментами, однак потім вона помітила як він схопив диски, які поклав до рюкзака і вийшов з магазину. Вона пішла за ним з проханням повернутись до магазину та повернути диски. Однак, ОСОБА_4 йшов вперед, не звертаючи уваги. ОСОБА_7 просила його зипинитись, потім ОСОБА_4 замахнувся на неї рукою, хотівши вдарити, щось викинув і почав бігти. Свідок бігла за ним і кричала, однак ОСОБА_4 перебіг дорогу, незважаючи на наявність автомобілів, які рухались в цей час по дорозі. Потім був затриманий іншими чоловіками, які почули її крик. Запевняла суд, що точно бачила як ОСОБА_4 брав диски з магазину, однак куди він їх потім викинув не бачила та не знає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надав свідчення, що перебував у підсобному приміщенні разом з ОСОБА_7 та помітив як до приміщення магазину зайшов ОСОБА_4 та почав щось роздивлятись, трогати. ОСОБА_7 вийшла з підсобного приміщення до магазину. Потім, він залишився з іншими чоловіками в підсобному приміщенні, з якими спілкувались та пили каву. Потім, помітив, що ОСОБА_7 вже немає в магазині, куди пішла йому було невідомо. Потім вона йому зателефонувала та просила терміново вийти на вулицю. Він вийшов, нікого не бачив, зателефонував їй ще раз та пішов до дороги, де помітив ОСОБА_7 , яка поверталася до магазину та ОСОБА_4 , якого вели хлопці, що працюють на ринку. Коли повертались до магазину, неподалік магазину знайшли якісь речі, обгортки від дисків, пакетики, які були розкидані по землі. Потім він викликав поліцію. Коли чекали поліцейських ОСОБА_4 декілька разів намагався втекти. Після приїзду поліцейських, ними було зібрано всі розкидані речі з землі. Чи були серед тих речей диски свідок не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_10 під час допиту в судовому засіданні надав свідчення, що в той час працював з потерпілим по справі ОСОБА_8 . Очевидцем даних подій не був. Приїхав, до магазину пізніше, та побачив, що в магазині перебували інші працівники, потерпілий та обвинувачений, які чекали на поліцейських. Під час очікування обвинувачений просив його відпустити, вибачався. Після приїзду працівників поліції в його присутності був проведений обшук рюкзака обвинуваченого у підсобці магазину, в якому виявлено перчатки, ніж, панама, лезо від канцелярського ножа. Дисків по бетону в рюкзаку не бачив. Речі обвинуваченого , вони лежали в самому магазині на столі. Про обставини подій довідався від працівників магазину та з відео, яке зафіксовано за допомогою відеокамер в магазині, яке демонстрував дериктор магазину ОСОБА_8 . На запитання коли саме демонструвалось відео, відповів, що точно не пам`ятає, в день події чи наступного дня.

Свідок ОСОБА_11 під час допиту в судовому засіданні надав свідчення, що в той час працював з потерпілим по справі ОСОБА_8 , який був його начальником. Очевидцем даних подій не був. Приїхав, до магазину пізніше з колегою, та побачив, що в магазині перебували інші працівники та обвинувачений. Потерпілий приїхав пізніше. Під час очікування працівників поліції обвинувачений просив його відпустити, вибачався, комусь телефонував, називав себе не своїм ім`ям. Після приїзду працівників поліції в його присутності був проведений обшук рюкзака обвинуваченого у підсобці магазину, в якому виявлено балончик, перчатки, лезо від ножа. Дисків по бетону при обвинуваченому не було, вони лежали окремо в магазині на столі. Диски перекладала з місце на місце - зі столу в підсобці, до столу в магазині. Про обставини подій довідався від працівників магазину, з якими обговорювалась дана подія. Відео він не дивився та не бачив як хтось з присутніх в магазині його переглядав. Хто знайшов диски по бетону свідку не відомо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, крім його показів та щирого каяття, показань потерпілого та свідків, підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні письмовими доказами, які суд визнає правдивими, достовірними і ні одна сторона не поставила їх у сумнів під час судового розгляду, тому і у суду немає жодної підстави, ставити їх під сумнів, а саме:

- протокол огляду місця події від 04.12.2020 року, відповідно до якого огляд проводився за участю понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в приміщенні магазину " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", який розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

- ілюстративні таблиці до протоколу огляду місця події від 04.12.2020 року;

- постанова про долучення до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 04.12.2020 року, відповідно до якої до матеріалів даного кримінального провадження долучено у якості речового доказу: диски по бетону "Dіstar" 150 мм у кількості 6 штук, диск по бетону "Dіstar" 180 мм у кількості 1 штуки, та вказані речові докази передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 ;

- зберігальна розписка ОСОБА_8 про прийняття останнім належних йому дисків алмазних по бетону 6 шт. - 150 мм та 1 шт. - 180 мм марки Dіstar;

- накладна від 04.12.2020 року, підписана та скріплена печаткою ФОП ОСОБА_8 , відповідно до якої загальна вартість дисків по бетону "Dіstar" 150 мм у кількості 6 штук та диску по бетону "Dіstar" 180 мм у кількості 1 штуки становить 3580 грн.;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.12.2020 року, відповідно до якого 04.12.2020 року о 19 год. 30 хв. затримано ОСОБА_4 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0001642 за ознаками складу ч.2 ст.186 КК України;

- протокол отримання речей та документів від 14.12.2020 року за участю ОСОБА_8 , відповідно до якого в приміщенні каб. №14 Овідіопольського ВП було добровільно видано відеозапис з камери відеоспостереження магазину "Інструмент" та території будівельного ринку, розташованого за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Лиманка, вул. Гарманна, 1, за період часу 15.40 по 16.00 від 04.12.2020 року, який записаний на DVD-R диск та упакований в паперовий пакет;

- протокол огляду вищевказаного DVD-R диску від 14 грудня 2020 року та фототаблиці до нього;

- постанова про долучення до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 14.12.2020 року, відповідно до якої до матеріалів даного кримінального провадження долучено у якості речового доказу відеозаписи з камери відеоспостереження магазину " ІНФОРМАЦІЯ_3 " та території будівельного ринку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , за період часу 15.40 по 16.00 від 04.12.2020 року, який записаний на DVD-R диск та упаковано до паперового конверту;

- ухвала слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.12.2020 року, відповідно до якої в рамках даного кримінального провадження накладено арешт на вищевказані відеозаписи, які зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Також в судовому засіданні було переглянуто відеозапис з камер відео спостереження магазину "Інструменти" та території будівельного ринку, розташованого за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Лиманка, вул. Гарманна, 1. З вказаного відеозапису, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 , зайшовши до вказаного приміщення, в якому не були присутні будь-які особи, вчинив дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, взявши з полиці магазину диски по бетону та намагався покласти їх до свого рюкзака, який знаходився в нього на плечі. Однак, в цей час видно як в підсобному приміщенні магазину з`явились свідок ОСОБА_7 та інші особи, частина з яких являються найнятими працівниками ФОП ОСОБА_8 та потрапили до поля зору обвинуваченого ОСОБА_4 . Поява вказаних осіб завадила обвинуваченому ОСОБА_4 довести свій злочинний намір з таємного викрадення чужого майна до кінця, оскільки останній поклав взяті з полиці магазину диски по бетону в інше місце, а саме на коробки запакованого товару, які знаходилися поруч. Після цього свідок ОСОБА_7 зайшла до приміщення магазину, в якому перебував і обвинувачений ОСОБА_4 .. Через деякий час, пройшовши по всій площі магазину, обвинувачений ОСОБА_4 бачив, що свідок ОСОБА_7 за ним постерігає та дивиться прямо на нього. В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 , підійшовши до місця, куди він поклав диски по бетону, повернувся правим боком до свідка ОСОБА_7 , сперся до колони, що знахидиться в магазині, відвернувши від свідка ОСОБА_7 положення своєї голови вліво, прикривши рюкзаком, який звисав у нього з правого плеча, візуальний огляд для свідка ОСОБА_7 місця знаходження дисків по бетону, намагаючись діяти не помітно для свідка, взяв правою рукою вказані диски та вийшов з приміщення магазину. Одразу після цього, свідок ОСОБА_7 пішла в бік дверей виходу з магазину та проходячи повз полиці, де були диски по бетону, швидко оглянула вказане місце та прискорила рух в бік виходу, швидко вийшовши з магазину.

Докази, покладені судом в обгрунтування вироку, отримані у відповідності до діючих процесуальних правил.

Оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає, що ОСОБА_4 таємно викрадав майно потерпілого, яке знаходилося в магазині. Таємність своїх дій усвідомлював ОСОБА_4 , оскільки вважав, що його дії не були помічені ніким. При цьому ОСОБА_4 довів злочин до кінця, а саме зміг розпорядитися викраденим майном.

Таким, чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 не одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, не «Д» обліках у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, а саме:

- 28.04.2014 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

- 26.01.2015 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 08.04.2015 року Малиновським районним судом м.Одеси за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців, у відповідності до ст.ст. 71, 72 КК України шляхом часткового складання покарань, з урахуванням покарання за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.01.2015 року, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі;

- 03.02.2020 року Малиновським районним судом м.Одеси за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 395, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування остаточно призначеного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вчинення обвинуваченим умисного тяжкого злочину, позицію потерпілого, яким не заявлено цивільний позов, особу винного, його сімейний стан, зокрема наявність на утриманні малолітньої дитини, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що бтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України слід призначити у межах санкції даної статті у виді позбавлення волі.

Встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, обвинувачений вчинив 04.12.2020 року, тобто після постановлення вироку Малиновським районним судом м.Одеси області від 03.02.2020 року, згідно з яким ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ст.395, ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнивши ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки. Вирок суду набрав законної сили 16.09.2021 року. Тобто кримінальне правопорушення було вчинено в період іспитового строку, так як іспитовий строк рахується з моменту проголошення вироку.

Виходячи з наведеного, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, це слід розцінювати як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначити покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України.

Таким чином, при призначенні обвинуваченому остаточного покарання за даним вироком слід застосувати ч.1 ст. 71 КК України та за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 03.02.2020 року та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі.

У строк відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_4 за цим вироком слід рахувати термін його попереднього ув`язнення згідно вироку Малиновського районного суду м.Одеси, з 11 травня 2019 року по 13 травня 2019 року, а також з моменту затримання в даному кримінальному провадженні з 04.12.2020 року, відповідно ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді від 07.12.2020 року у вигляді - тримання під вартою, та в подальшому неодноразово продовженого, до набрання вироком законної сили, необхідно залишити без змін, так як суд прийшов до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 03.02.2020 року та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Строк відбування покарання відраховувати ОСОБА_4 з дня проголошення даного вироку суду з 17 серпня 2023 року.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, зарахувати в строк покарання ОСОБА_12 термін його попереднього ув`язнення за вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 03.02.2020 рокуз 11 травня 2019 року по 13 травня 2019 року та за цим вироком з 04.12.2020 року по 16 серпня 2023 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили:

- диски по бетону «Distar» 150 мм у кількості 6 штук та 1 диск по бетону «Distar» 180 мм, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 вважати повернутими потерпілому ОСОБА_8 , як власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1