ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
О К Р Е М А Д У М К А
24 серпня 2023 року м. Чернівці
Судді Чернівецького апеляційного суду ОСОБА_1 , на підставі ч. 3 ст. 375 КПК України, щодо ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у справі № 714/3227/21 (провадження 11-кп/822/349/23) за клопотанням захисника ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Герцаївського районного суду Чернівецької області від 04.08.2023 року.
Вказане рішення ухвалено колегією судів з підстав того, що адвокат ОСОБА_2 був присутній в судовому засідання, в якому оголошено резолютивну частину ухвали, а Кримінальний процесуальний кодекс України пов`язує початок строку на апеляційне оскарження з моментом проголошення ухвали.
З вказаним рішення колегії суддів я не згідний виходячи з нижчевикладеного.
Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 04 серпня 2023 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_4 та продовжено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України, строк тримання під вартою в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном на 60 днів до 02 жовтня 2023 року включно.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_2 , діючий в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , 10 серпня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу районного суду від 04 серпня 2023 року про продовження його підзахисному строку тримання під вартою, та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, або визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 18 серпня 2023 року повернуто вказану апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 у зв`язку з поданням скарги після закінчення строку на апеляційне оскарження та відсутністю клопотання про поновлення цього строку.
18 серпня 2023 року захисник ОСОБА_2 , діючий в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , повторно подає апеляційну скаргу на ухвалу Герцаївського районного суду Чернівецької області від 04 серпня 2023 року, в якій порушує питання про поновлення йому строків на апеляційну оскарження.
В якості підстав для поновлення строків апеляційного оскарження адвокат ОСОБА_5 зазначає, що 04 серпня 2023 року суддею Герцаївського районного суду Чернівецької області було оголошено лише резолютивну частину ухвали, а її копії надано йому не було, у зв`язку з чим, йому не було відомо мотиви прийняття судом рішення.
З повним текстом ухвали він ознайомився лише 10 серпня 2023 року, і тоді ж подав апеляційну скаргу вперше.
Крім того, вказує, що резолютивна частина ухвали містить визначення щодо семиденного строку на її оскарження.
Вважаю, що в даному випадку суд мав поновити пропущений строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали Герцаївського районного суду Чернівецької області.
Строки та порядок апеляційного оскарження визначені ст. 395 КПК України.
Відповідно до положень п. 1-1 ч.2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено КПК України, може бути подана на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, - протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Статтею 372 КПК України визначено, що ухвала суду складається з трьох частин: вступної, мотивувальної та резолютивної частини.
Частина 2 статті 376 КПК України визначає, якщо складання судового рішення у формі ухвали (постанови) вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини, яку підписують всі судді. Повний текст ухвали (постанови) повинен бути складений не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини і оголошений учасникам судового провадження. Про час оголошення повного тексту ухвали (постанови) має бути зазначено у раніше складеній її резолютивній частині.
Наведені положення Кримінального процесуального кодексу України, фактично визначають, що оголошенню, в даному випадку, підлягає не вся ухвала, а тільки її частина - резолютивна частина.
За таких обставин, Кримінальний процесуальний закон містить положення, які можуть тлумачитись по різному.
Проголошення резолютивної частини ухвали, за приписами ч. 2 ст. 376 КПК України, не позбавляє суд обов`язку проголосити в судовому засіданні її повний текст.
В контексті наведеного, тлумачення положень п. 1-1 ч.2 ст. 395 КПК України, як таких, які визначають початок перебігу строку на апеляційне оскарження з момент проголошення повного тексту ухвали - не суперечать положенням Кримінального процесуального кодексу України.
За таких обставин, при правомірності іншого способу тлумачення вимог Кримінального процесуального закону, суд, на моє переконання, повинен був застосувати найбільш сприятливий спосіб такого тлумачення, для особи, права і інтереси якої захищає адвокат ОСОБА_2 .
Крім того, слушними є доводи адвоката ОСОБА_5 про те, що судом першої інстанції не правильно визначено строк оскарження такої ухвали.
Резолютивна частина оскаржуваної ухвали Герцаївського районного суду Чернівецької області від 04 серпня 2023 року визначає строк її оскарження протягом 7 днів, з моменту її оголошення.
Разом з цим, положення п. 1-1 ч.2 ст. 395 КПК України встановлюють п`ятиденний строк такого оскарження.
З наведених підстав, вважаю слушними твердження адвоката щодо наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з тим, що адвокат мав підстави вважати семиденним строк на оскарження такої ухвали, в який він і подав вперше апеляційну скаргу.
В рішенні Конституційного Суду України від 08.04.2015 №3-рп/2015 зазначено, що, встановлюючи обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі "Кромбах проти Франції" від 13 лютого 2001 року).
Вважаю, що при вирішення питання про поновлення строків на апеляційне оскарження не було повною мірою враховано наведені принципи, а строк на апеляційне оскарження підлягав поновленню.
Суддя ОСОБА_1