Справа № 752/1517/22
Провадження № 1-кс/752/2440/23
У Х В А Л А

02.05.2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , підозрюваних: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_7 від 13.02.2023 р. про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000292 від 24.12.2021 р.,

в с т а н о в и в:

адвокат ОСОБА_3 звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва в інтересах підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зі скаргою на постанову слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_7 від 13.02.2023 р. про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000292 від 24.12.2021 р.

Скарга обґрунтована тим, що в провадженні Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві перебуває кримінальне провадження № 0000292 від 24.12.2021 р. за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

17.02.2023 р. слідчий надіслав захисникам підозрюваних клопотання про продовження строків досудового розслідування до 3-х місяців. З матеріалів долучених до клопотання, захисникам стало відомо, що 01.03.2022 р. слідчим СВ Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_9 , було винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного у розшук. 16.03.2023 р. підозрюваний ОСОБА_4 виявив в поштовій скринці конверт, що надійшов з Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві, в якому містилась постанова про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваних у кримінальному провадженні в розшук, яка датована 13.02.2023 року. Постанова мотивована тим, що з 01.03.2022 р. кримінальне провадження було зупинено в зв`язку з розшуком підозрюваних, так як останні переховуються від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності. 31.01.2023 р. кримінальне провадження було відновлено в зв`язку з встановленням місцезнаходження підозрюваних, а з 01.02.2023 р. останні за викликом слідчого не з`являються, місце свого знаходження не повідомляють. Крім того в постанові зазначено, що підозрювані не мешкають за місцем свого постійного проживання, на телефонні дзвінки не відповідають та встановити їх місце перебування неможливо.

Захисник посилається на те, що жодних викликів підозрюваних слідчий не здійснює і будь-яких процесуальних дій з ними не проводиться. 21.02.2022 р. підозрювані з`являлись до слідчого для отримання свого майна, вилученого під час проведення обшуків. На момент винесення постанови 01.03.2022 р. про зупинення досудового розслідування було введено військовий стан в зв`язку з військовою агресією рф і в Київській області велись активні бойові дії. Всі працівники правоохоронних органів були задіяні в забезпеченні охорони м.Києва і слідчий не перевіряв місцезнаходження підозрюваних за місцем їх проживання, не здійснював виклики по телефону.

В період з 01.03.2022 р. по 31.01.2023 р., а також станом на 17.02.2023 р. жодних викликів від слідчого не надходило, дозвіл на затримання підозрюваних не отримувався, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не обирався.

Захисник зазначає, що твердження слідчого, викладені в постанові не відповідають дійсності, оскільки 19.03.2022 р. ОСОБА_4 було укладено контракт добровольця територіальної оборони у ЗС України і він ніс службу по захисту м.Києва. В березні 2022 року слідчий спілкувався з ОСОБА_4 за телефоном, однак будь-яких викликів для вчинення слідчих або процесуальних дій не здійснював.

Крім того, захисник вказує на те, що вона в квітні 2022 року спілкувалась зі слідчих, а в період з вересня 2022 р. по 16.11.2022 р. слідчий постійно наголошував на перебуванні матеріалів кримінального провадження на перевірці в Голосіївській окружній прокуратурі та не надав їх на ознайомлення.

22.08.2022 р. ОСОБА_4 прибув до Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві за викликом слідчого для огляду його автомобіля на наявність апаратури, яка встановлена оперативними підрозділами в ході проведення НСРД, така апаратура була знята з транспортного засобу. Отже, слідчий достеменно знав про місцезнаходження підозрюваного.

31.01.2023 р. слідчий відновив досудове розслідування з посиланням на те, що встановлено місцезнаходження підозрюваних, а вже 13.02.2023 р. повторно виніс постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваних у розшук без здійснення відповідних викликів і перевірок.

З 14.02.2023 р. слідчий постійно спілкується з захисниками та підозрюваними, в т.ч. в зв`язку з внесенням клопотання про продовження строку досудового розслідування.

Також захисник посилається на те, що в клопотанні про продовження строку досудового розслідування від 17.02.2023 р. слідчий не посилається на наявність постанови від 13.02.2023 р. про зупинення досудового розслідування, а отже така постанова не існувала і була прийнята пізніше з метою приховування факту пропуску строку досудового розслідування.

З огляду на викладені обставини, захисник просить скасувати постанову про зупинення досудового розслідування від 13.02.2023 р. в зв`язку з її незаконністю та необґрунтованістю.

Адвокат ОСОБА_3 в ході розгляду скарги підтримала її, просила задовольнити, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваних у розшук від 13.02.2023 р., оскільки слідчий не викликав підозрюваних у спосіб, передбачений законом, не перевіряв їх місце проживання, не здійснював виклики за телефоном. 31.01.2023 р. досудове розслідування було відновлено, і вже як зазначає слідчий з 01.02.2023 р. підозрювані знову почали переховуватись. Такі твердження не підтверджені жодними доказами, вони відсутні в матеріалах кримінального провадження. Натомість, захисник зазначила, що 17.02.2023 р. їм було вручено клопотання про продовження строку досудового розслідування, в якому відсутнє посилання на зазначену постанову, а лише вказується про наявність постанови від 01.03.2022 р. про зупинення досудового розслідування. Захисник вказує, що постанова від 13.02.2023 р. була винесена пізніше з метою створення штучно умов для продовження строку досудового розслідування, який фактично був пропущений.

Підозрювані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в ході судового засідання підтримали позицію свого захисника.

Прокурор, слідчий повторно в судове засідання не з`явились, однак їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши захисника ОСОБА_3 , підозрюваних, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000292 від 24.12.2021 р.

23.01.2022 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

01.03.2022 р. кримінальне провадження було зупинено в зв`язку з розшуком підозрюваних.

31.01.2023 р. слідчим винесене постанова про відновлення досудового розслідування в зв`язку з встановленням місця знаходження підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5

13.02.2023 р. слідчим Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_12 , за погодженням з прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_9 , винесена постанова про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000292 від 24.12.2021 р. та оголошення підозрюваних у розшук.

Зі змісту постанови вбачається, що після відновлення досудового розслідування 31.01.2023 р. підозрювані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 01.02.2023 р. на виклики слідчого не з`являються, місце знаходження не повідомляють та переховуються від органу досудового розслідування.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора про зупинення досудового розслідування.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме.

До зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для встановлення місцезнаходження особи, передбаченими п.2 ч.1 цієї статті. (ч.2 ст.280 КПК України).

Зупинення досудового розслідування на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України допускається лише після повідомлення особі про підозру та за умови оголошення цієї особи вже після набуття статусу підозрюваного у розшук.

Водночас, для оголошення особи у розшук за ст. 281 КПК України повинна існувати сукупність таких обставин як:

набуття особою статусу підозрюваного,

відсутність інформації щодо місцезнаходження підозрюваного чи перебування його за межами України,

здійснення належного повідомлення підозрюваного про необхідність явки до прокурора чи слідчого, декілька (дві або більше) неявок підозрюваного без поважних причин на такі виклики.

Відповідно до ч.1.ст.280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо: 1) підозрюваний захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає його участі у кримінальному провадженні, за умови підтвердження цього відповідним медичним висновком; 2) оголошено в розшук підозрюваного; 2-1) слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування; 3) наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.

Згідно із ч. 2.ст.280 КПК України до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.

Згідно із ч. 4 ст. 280 КПК України досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.

Відповідно до ст. 281 КПК України якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причинна виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Здійснення розшуку підозрюваного може бути доручено оперативним підрозділам.

Відповідно до ч. 7 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Виклик слідчим, прокурором є однім із заходів забезпечення кримінального провадження (ч. 2 ст. 131 КПК України). Главою 11 КПК визначаються підстави і порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 КПК слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Згідно з ч. 2 ст. 135 КПК у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до ч. 6 ст. 135 КПК повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду.

Згідно з ч. 8 ст. 135 КПК особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж затри днідо дня,коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Згідно з ч. 2 ст. 136 КПК України якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.

У повістці про виклик згідно з правилами п.п. 6 - 9 ч. 1 ст. 137 КПК України зазначається 6) час, день, місяць, рік і місце прибуття викликаної особи; 7) процесуальна дія (дії), для участі в якій викликається особа;8) наслідки неприбуття особи за викликом із зазначенням тексту відповідних положень закону, в тому числі можливість застосування приводу, та здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження; 9) передбачені цим Кодексом поважні причини, через які особа може не з`явитися на виклик, та нагадування про обов`язок заздалегідь повідомити про неможливість з`явлення.

Поважними причинами неприбуття особи на виклик (у відповідності до ст. 138 КПК України є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Статтею 139 КПК передбачені наслідки неприбуття на виклик. Якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі:

У випадку, встановленому частиною першою цієї статті, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід.

За злісне ухилення від явки свідок, потерпілий несе відповідальність, встановлену законом.

Ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим та оголошення його у міждержавний та/або міжнародний розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Як вбачається з копій матеріалів кримінального провадження, отриманих стороною захисту в порядку ст.290 КПК України, 31.01.2023 р. досудове розслідування у кримінальному провадження було відновлено, оскільки встановлено місцезнаходження підозрюваних.

13.02.2023 р. слідчим ОСОБА_8 винесена постанова про зупинення досудового розслідування і оголошення підозрюваних у розшук, з посиланням на те, що останні переховуються від органів досудового розслідування і їх місцезнаходження невідоме.

Однак, матеріали кримінального провадження не містять будь-яких доказів про здійснення викликів підозрюваних у спосіб, передбачений ст.135 КПК України, повістки про виклик та дані про їх вручення відсутні.

Також матеріали кримінального провадження не містять даних про здійснення викликів у інший спосіб.

Натомість, до матеріалів кримінального провадження долучені рапорт самого слідчого про ухилення підозрюваних від явки та відсутність за місцем проживання та рапорт оперуповноваженого Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_14 від 12.02.2023 р., в якому він повідомляє про виконання доручення слідчого щодо встановлення місцезнаходження підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і зазначається про відсутність можливості встановити його.

Однак, матеріали кримінального провадження не містять будь-якого доручення слідчого оперативним підрозділам про вчинення оперативно-розшукових дій, а сам рапорт не містить посилання на дії, які вчинялись для встановлення місцезнаходження підозрюваних.

За правилами частини 3 статті, пункту 2 частини 5 статті 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.

Постанова слідчого, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

В порушення вимог ст.110 КПК України слідчий в оскаржуваній постанові не зазначає про фактичні обставини, які б свідчили про те, що підозрювані викликались до слідчого, однак не з`явились за викликом, про вчинені дії для встановлення їх місцезнаходження, а отже таке рішення є необгрунтованим та не відповідає вимогам закону.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження 17.02.2023 р. слідчим винесена постанова про відновлення досудового розслідування і складено клопотання про продовження строків досудового розслідування, яке не містило посилань на постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваних від 13.02.2023 р., а лише зазначалось про наявність такої постанови від 01.03.2022 р.

Зважаючи на те, що матеріали кримінального провадження не містять доказів здійснення слідчим викликів підозрюваних у будь-який спосіб для вчинення процесуальних або слідчих дій, доказів здійснення у спосіб, передбачений законом, заходів для встановлення місцезнаходження підозрюваних, відповідного доручення оперативним підрозділам, документів про його виконання, а також враховуючи необгрунтованість оскаржуваного рішення слідчого, слідчий суддя приходить до висновку про незаконність оскаржуваної постанови слідчого від 13.02.2023 р. про зупинення досудового розслідування і оголошення розшуку підозрюваних, в зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 280, 281, 303, 307 КПК України,

у х в а л и в:

скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_7 від 13.02.2023 р. про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000292 від 24.12.2021 р. задовольнити.

Постанову слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_7 від 13.02.2023 р. про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000292 від 24.12.2021 р. скасувати.

Зобов`язати уповноважену особу Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві внести відомості про скасування постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваних у розшук до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя