Справа № 405/4701/23
провадження № 1-кс/405/2271/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2023 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомиргород Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючого на посаді начальника відділу архітектури, земельних відносин та житлово-комунального господарства Лип`янської сільської ради Черкаської області, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000587 від 24.05.2023, -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від старшого слідчого в ОВС ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 надійшло клопотання, у якому слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів із визначенням розміру застави 373 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Також слідчим наголошується про існування ризиків, які передбачені п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, за обставин, які в ньому викладені. З приводу наявності у підозрюваної хворої дружини та необхідності постійного догляду вказав, що підозрюваний працює в іншій області, після роботи о 21.00 год. поїхав до кафе, після проведення обшуку та затримання підозрюваного йому було запропоновано поїхати до дружини, але він спілкувався приблизно хвилин 40 з захисником, але до дружини не поїхав. Як повідомив захисник, дружина підозрюваного на теперішній час госпіталізована до лікарні, де їй буде надаватись допомога.

Захисник заперечувала відносно задоволення клопотання, в обґрунтування чого вказала, що стороною обвинувачення не надано доказів існування заявлених в клопотанні ризиків, вони носять формальний характер. Наголошує захисник і на тому, що її підзахисний офіційно працевлаштований, має сталі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, під час затримання поводив себе стримано, від слідства не переховувався, одружений, має на утриманні дружину, яка на даний час потребує лікування внаслідок перенесеної хвороби - інфаркт мозку, потребує сторонньої допомоги, в тому числі і під час прийому ліків. Також захисник просить врахувати і майновий стан підозрюваного та членів його сім`ї, а саме те, що у підозрюваного у власності є тільки автомобіль, дружина не має у власності рухомого або нерухомого майна; договір оренди землі був вже підписаний, заявник міг нею вже користуватись, а тому, підозра не обґрунтована. Захисник за вказаних обставин просила застосувати запобіжний захід у виді застави у розмірі неправомірної вигоди близько 300 000 грн. або домашнього арешту із забороною покидати житло в нічний час.

Підозрюваний підтримав надані захисником пояснення, додав, що на вчинення злочину його спровокував заявник, у нього на утриманні перебуває дружина, яка внаслідок захворювання потребує сторонньої допомоги та догляду.

Заслухавши доводи прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000587 від 24.05.2023 за ч. 3 ст. 368 КК України.

05.07.2023, о 21 год. 12 хв., ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

06.07.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відповідно до якої:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до розпорядження Голови Лип`янської сільської ради Звенигородського району Черкаської області № 92/К від 01.07.2021, призначено на посаду начальника земельного відділу Лип`янської сільської ради.

Розпорядженням Голови Лип`янської сільської ради Звенигородського району Черкаської області № 196/К від 31.12.2021, ОСОБА_4 , з 01.01.2022 переведено на посаду начальника відділу архітектури, земельних відносин та житлово-комунального господарства Лип`янської сільської ради.

Відповідно до Посадової інструкції №38 начальника відділу земельних відносин, будівництва та архітектури Лип`янської сільської ради об`єднаної територіальної громади, ОСОБА_4 був наділений наступними завданнями, обов`язками та правами:

-організовувати, виконувати та здійснювати контроль за підготовкою проектів рішень сільської ради, виконавчого комітету, розпоряджень сільського голови та інших розпорядчих документів з питань регулювання земельних відносин, будівництва та охорони навколишнього середовищ;

-організовувати роботу щодо підготовки договорів купівлі-продажу, земельних ділянок та забезпечувати їх укладення;

-відповідати за укладенням, переглядом відслідковування виконання договорів оренди земель та проводити роботи по внесенню змін до них згідно чинного земельного законодавства, в тому числі при затвердженні документації про нормативно-грошову оцінку земель населених пунктів громади та у випадку змін законодавства, що впливають на надходження орендної плати за землю;

-вирішувати з керівниками виконавчих органів сільської ради питання, необхідні для виконання покладених функцій (завдань) на відділ, вимагати від них відомості й матеріали з питань, які входять до компетенції начальника відділу;

-одержувати від підприємств, установ, організацій сільської ради інформаційно-довідкові матеріали, необхідні для здійснення повноважень відділу;

-здійснювати у встановленому законом порядку обстеження земельних ділянок щодо дотримання умов їх використання, охорони та відповідності укладеним договорам оренди та ін.

Таким чином, ОСОБА_4 , перебуваючи на момент вчинення кримінального правопорушення на посаді начальника відділу архітектури, земельних відносин та житлово-комунального господарства Лип`янської сільської ради, відповідно до частини 3 статті 18, примітки 1 статті 364, примітки 2 статті 368 КК України, пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», постійно здійснював функцію представника органу місцевого самоврядування та має статус службової особи, яка займає відповідальне становище.

Проте, ОСОБА_4 , займаючи посаду начальника відділу архітектури, земельних відносин та житлово-комунального господарства Лип`янської сільської ради, будучи службовою особою, що постійно здійснює функцію представника органу місцевого самоврядування, з мотивів жадоби до наживи та незаконного збагачення, вирішив умисно використати свої службові повноваження з корисливих мотивів, а саме з метою одержання неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням влади та службового становища, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , будучи фізичною особою-підприємцем, здійснював підприємницьку діяльність в м. Маріуполь Донецької області. У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, починаючи з кінця лютого 2022 року, ОСОБА_7 був вимушений тимчасово виїхати з м. Маріуполь. В середині травня 2023 року, останній вирішив продовжити здійснення підприємницької діяльності на території Черкаської області, тому в нього виникла необхідність в отриманні в оренду земельної ділянки на території Лип`янської громади для здійснення будівництва приміщень майбутнього підприємства.

Приблизно в середині травня 2023 року (точної дати на даний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 особисто приїхав до адміністративної будівлі Лип`янської сільської ради Звенигородського району Черкаської області для обговорення питання щодо можливості пошуку та отримання земельної ділянки в оренду.

В ході розмови з зустрічі з головою ОТГ ОСОБА_8 , останній скерував ОСОБА_7 до начальника відділу архітектури, земельних відносин та ЖКГ Лип`янської сільської ради ОСОБА_4 , який розуміється та володіє інформацією щодо наявності вільних земельних ділянок на території громади, які можна було би передати у користування стороннім особам та готує документи щодо оформлення відповідного рішення.

В цей час, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 для власного незаконного матеріального збагачення. За основу злочинної діяльності ОСОБА_4 , взяв наступну злочинну схему, яка передбачала створення умов для реалізації протиправних намірів, а саме: одержання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів для себе за підготовку необхідної документації для передачі в оренду земельної ділянки ОСОБА_7 .

Так, в середині травня 2023 року ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, висловив ОСОБА_7 пропозицію щодо надання в оренду земельної ділянки площею 9 га, кадастровий номер :05:001:0807, яка може бути надана йому за рішенням Лип`янської сільської ради. Однак, ОСОБА_4 наголосив, що гарантувати позитивне вирішення даного питання може лише за умови надання йому грошових коштів в сумі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень. В той же час ОСОБА_4 повідомив, що передача грошових коштів з метою гарантування його злочинного наміру, має відбуватися у два етапи: 1-й етап передача грошових коштів у сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. одразу, а надання другої частини неправомірної вигоди у сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. після безпосередньо офіційної передачі земельної ділянки в оренду. ОСОБА_7 вимушений був погодитися на таку вимогу ОСОБА_4 .

В подальшому, 08 червня 2023 року ОСОБА_7 за попередньою домовленістю, особисто приїхав до адміністративної будівлі Лип`янської сільської ради Звенигородського району Черкаської області для зустрічі з ОСОБА_4 для обговорення деталей раніше визначених умов. У ході зустрічі, ОСОБА_4 , підтвердив свої злочинні наміри щодо наміру отримання неправомірної вигоди за безперешкодне надання в оренду земельної ділянки, однак повідомив, що на території земельної ділянки площею 9 га, кадастровий номер :05:001:0807, знаходиться нерухомість, фундамент старої будівлі, власність сторонньої особи, яку за його сприяння ОСОБА_7 , має придбати у власника за мінімальну ціну, щоб усунути перешкоди щодо передачі вказаної земельної ділянки у користування, на що ОСОБА_7 був вимушений погодитись.

В подальшому в період з 15.06.2023 по 30.06.2023 (точної дати на даний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 з метою приховання своєї протиправної діяльності за допомогою додатку для дзвінків і обміну повідомленнями WhatsApp зателефонував ОСОБА_7 та повідомив останньому про необхідність надання додатково ще 2000 доларів США як нібито за додаткові витрати, за вирішення питання про надання йому земельної ділянки в оренду.

05.07.2023, близько в 14 год. 30 хв. перебуваючи у АДРЕСА_1 ОСОБА_7 на виконання злочинного плану ОСОБА_4 уклав з власником нежитлового приміщення, що розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :05:001:0807 ОСОБА_9 договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, що розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :05:001:0807, зареєстрованого в реєстрі за №1300, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , залишили приміщення приватного нотаріуса.

В подальшому цього ж дня, близько 20 години, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 попрямували до кафе «Калина», що розташоване за адресою: Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с Листопадове, вул. Перемоги, 235, для обговорення деталей подальших дій з оформлення всіх документів оренди земельної ділянки.

Перебуваючи на території кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_7 за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 , надав останньому першу частину грошових коштів в якості неправомірної вигоди в розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень та 2000 (дві тисячі) доларів США, в якості неправомірної вигоди за сприяння та підготовки необхідних документів, які слугували підставою для оформлення договору оренди земельної ділянки.

Після одержання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, 05.07.2023 о 21 год. 12 хв. ОСОБА_4 було викрито у вчиненні кримінального правопорушення та затримано в порядку ст. 208 КПК України працівниками правоохоронного органу.

Разом з цим, в ході проведення обшуку у невідкладному випадку на місці вчинення кримінального правопорушення, де здійснювалась передача грошових коштів, а саме: на території кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване за адресою АДРЕСА_3 , слідчим було виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди грошові кошти в сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень та 2000 (дві тисячі) доларів США.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Надані слідчим докази, а саме: протокол обшуку від 06.07.2023 автомобіля марки ЗАЗ Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 сірого кольору, протокол огляду предметів та речей, які вилучені у зазначеному автомобілі, протокол обшуку приміщення Лип`янської сільської ради від 05.07.2023, протокол огляду предметів та речей від 06.07.2023, які вилучені 05.07.2023 під час обшуку приміщення Лип`янської сільської ради, що розташоване за адресою: Черкаська область, Звенигородський район, с. Лип`янка, вул. Івана Гончара, буд. 1а, протокол обшуку від 05.07.2023 альтанки, розташованої на території кафе «Калина», що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, с. Листопадове, вул. Перемоги, 235, протокол огляду предметів та речей, які вилучені під час проведення обшуку території вказаного вище кафе, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 06.07.2023, протокол огляду та ідентифікації купюр від 05.07.2023, протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_8 , у сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Твердження підозрюваного щодо провокації вчинення злочину, не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини встановлюються судом під час судового розгляду на підставі повного та всебічного дослідження доказів, які будуть надані як стороною обвинувачення, так і захисту.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки зважаючи на специфіку інкримінованого ОСОБА_4 злочину, підозрюваний, у разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, будучи не відстороненим від посади, матиме реальну змогу знищити, сховати або спотворити речі чи документи, пов`язані із вчиненням кримінальних правопорушень, які мають істотне значення для встановлення повних обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме укривати від слідства дійсні обставини вчинення кримінального правопорушення та обставини, необхідні для встановлення істини у кримінальному провадженні, в тому числі, інформацію щодо своєї ролі у вчиненні злочину та конкретних дій, які мають значення, оскільки підозрюваний вказує на інші обставини вчинення злочину, ніж ті, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Заявлений прокурором та слідчим ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не доведено.

Не заслуговують на увагу твердження захисника щодо необґрунтованості ризиків, які заявлені прокурором, та їх формальний характер, оскільки оцінка існування ризиків надається слідчим суддею виходячи з конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, особи підозрюваного, його способу життя. Докази існування ризиків не завжди мають бути реальними, оскільки оцінка вірогідності та прогнозованість вчинення обвинуваченим таких дій в майбутньому, як вже зазначалось раніше, надається судом враховуючи певні докази, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивною та присічною мірою, спрямованою на недопущення вчинення підозрюваним протиправних дій та поведінки, яка зазначені вище, шляхом обмеження його конституційних прав шляхом тимчасової його ізоляції від суспільства.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, раніше не судимий, а тому, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні дружину, яка за станом здоров`я потребує стороннього догляду, раніше не судимий, характеризуючих даних та інформації про його стан здоров`я не надано, наявні вагомі докази про вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати винятковий запобіжний захід тримання під вартою, оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним через неможливість в жодний інший спосіб забезпечити його належну процесуальну поведінку під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч.5 ст. 182 КПК України).

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, суд зазначив: «п.78. Гарантії передбачені п.3 ст.5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, вказана сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Така ж позиція щодо помірності розміру грошової застави міститься і в рішенні по справі «Єлоєв проти України», а саме: закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає підозру ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, виключним випадком, оскільки він, обіймаючи посаду начальника відділу архітектури, земельних відносин та житлово-комунального господарства Лип`янської сільської ради Черкаської області, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, що є наслідком підриву авторитету органів державної влади, беручи до уваги дію воєнного стану на території України, та суму неправомірної вигоди, яку вимагав ОСОБА_4 , слідчий суддя визначає заставу у розмірі 115 (сто п`ятнадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 308660 грн., що буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 21 год. 12 хв. 05.07.2023 по 02.09.2023 включно, в межах строку досудового розслідування.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 115 (сто п`ятнадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 308660 (триста вісім тисяч шістсот шістдесят) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505, призначення платежу забезпечення виконання ухвали суду по справі № 0000587 від 24.05.2023.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави ОСОБА_4 або заставодавцем зазначеного розміру, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк 02.09.2023 наступні обов`язки:

1)прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідком у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби у Черкаській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання покладених обов`язків. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд, вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, у розмірі, визначеному в даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_4 , та заставодавець повинні виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з під-варти у зв`язку із внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, під вартою в якому він буде знаходитись.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_10