22.09.2023
справа № 642/7967/14-к
провадження № 1-кс/642/2901/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові клопотання слідчого другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який зареєстрований: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вищезазначене клопотання. В обґрунтування зазначено, що у провадженні другого СВ ТУ ДБР розташованому у м. Полтава, перебувають матеріали кримінального провадження за №0000006 від 16.04.2014, за ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням ОСОБА_4 підозрюється у шахрайстві придбанні права на майно шляхом обману, вчиненому у великих розмірах, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучи працівником правоохоронного органу, працюючи відповідно начальником відділу комплектування та проходження служби Академії внутрішніх військ МВС України, маючи спеціальне звання капітана, заради отримання неправомірної вигоди та незаконного збагачення, підриваючи авторитет правоохоронних органів та дискредитуючи їх, у період березня липня 2013 року скоїв шахрайство, вчинене у великих розмірах з наступних обставин:

Будучи працівником правоохоронного органу, ОСОБА_4 на початку березня 2013 року отримав відомості про те, що у квартирі АДРЕСА_2 , помер її наймач ОСОБА_5 , а квартира належить територіальної громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради.

Після чого, ОСОБА_4 , діючи умисно і протиправно, з метою незаконного придбання права власності та заволодіння даною квартирою домовився зі своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не усвідомлювали неправомірність його дії, про оформлення на ОСОБА_7 довіреності для представлення нею інтересів ОСОБА_6 в усіх підприємствах, установах та організаціях, в тому числі в Державній реєстраційній службі Харківського міського управління юстиції (ХМУЮ), яка була складена і посвідчена 5 березня 2013 року за №280 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 .

Продовжуючи свій злочинний умисел на незаконне придбання права власності квартирою АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 у середині березня 2013 року склав завідомо підроблене рішення Московського районного суду м. Харкова від 19.03.2013 про нібито визнання за ОСОБА_6 права власності на дану квартиру в порядку успадкування, яке з іншими документами через ОСОБА_7 надав 15 квітня 2013 року у Державну реєстраційну службу Харківського ХМУЮ, розташованою по вул. Короленка, 16, у м. Харкові, та доручив ОСОБА_7 забрати готові документи.

При цьому ОСОБА_4 , діючи з корисних спонукань, умисно ввів в оману Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_9 , якою на підставі фіктивного рішення Московського районного суду від 19.03.2013 прийнято рішення від 17.04.2013 за №1713548 про державну реєстрацію та зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_4 за ОСОБА_6 , у зв`язку з чим квартира вийшла із фонду комунальній власності.

18 квітня 2013 року ввечері у невстановленому під час розслідування місці м. Харкова, зустрівся з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 одержав від неї витяг про право власності на квартиру АДРЕСА_4 та інші документи, внаслідок чого став власником цієї квартирі, мав право розпоряджатися нею на свій розсуд та завдав територіальної громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради, яка не отримала у комунальну власність дану квартиру, матеріальну шкоду на суму вартості квартири у розміри 272 354 грн.

Надалі, отримавши свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_4 ОСОБА_6 та користуючись його несвідомістю про це, маючи ключі від квартирі і можливість розпорядиться нею, як своєю власною, ОСОБА_4 , щоб заробити кошти від продажу квартири, протягом квітня-липня 2013 року за участю своїх знайомих: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які не знали про незаконність придбання квартирі, неодноразово здійснив угоди купівлі продажу квартирі АДРЕСА_4 , а саме: від ОСОБА_6 ОСОБА_10 за договором №574 від 22.04.2013, від ОСОБА_10 ОСОБА_11 за договором №667 від 08.05.2013, посвідченими приватнім нотаріусом Харківського нотаріального округу ОСОБА_12 , та від ОСОБА_11 покупцю ОСОБА_13 за договором №995 від 18.07.2013, посвідченим приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу ОСОБА_14 , у результаті чого отримав гроші у сумі більше 20 000 доларів США, які обернув на свою користь.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно і протиправно, використовуючи обман у вигляді подання уповноваженим особам підробленого офіційного документа, як спосіб придбання права на майно у великих розмирах, та подальшого заволодіння і розпорядження ним, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України, тобто шахрайство, вчинене у великих розмирах.

Крім того, ОСОБА_4 , при невстановлених під час досудового розслідування обставинах, незаконно придбав 20 патронів калібру 7,62х39 мм і усвідомлюючи, що вказані предмети відносяться до боєприпасів, зберігання яких без передбаченого законом дозволу заборонено, став з того часу зберігати їх за місцем свого мешкання.

13.03.2015 під час проведення санкціонованого слідчим суддею обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 у нього виявлено та в подальшому вилучено 20 патронів калібру 7,62х39 мм. Відповідно до висновку експерта ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса №3159 від 30.06.2015 вилучені 20 патронів є боєприпасами проміжними патронами калібру 7,62х39 мм, які придатні для стрільби.

Таким чином, своїми діями, які виразились в незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

У відповідності до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлення.

Частина 3 ст. 113 КПК України, передбачає, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, та ст. 135 КПК України, яка передбачає, що особа викликається до слідчого, шляхом вручення повістки про виклик, надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Таким чином, в ході досудового слідства ОСОБА_4 належним чином повідомлено про підозру.

На цей час місце знаходження ОСОБА_4 не встановлено, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Крім того, ОСОБА_4 на виклики слідчого та прокурора на з`являється, мобільний телефон при дзвінках працівників прокуратури не бере, що дає підстави вважати, що останній переховується від органу досудового розслідування.

Постановою прокуратури Харківської області від 16.05.2016 ОСОБА_15 оголошено в розшук у зв`язку з чим досудове слідство по кримінальному провадженню за №0000006 від 16.04.2014 зупинено.

У матеріалах кримінального провадження містяться достатні докази, що підтверджують винуватість підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні вказаних злочинах, дані про професійні та особисті зв`язки підозрюваного у правоохоронних органах міста Харкова, які можуть бути використані ним з протиправною метою і зашкодити досудовому розслідуванню, а також дії, ОСОБА_4 під час досудового розслідування доводять наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з чим застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобіганню ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладеним на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_4 на виклики слідчого та прокурора не з`являється та місце знаходження останнього не встановлено; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_4 вчинив тяжкі кримінальні правопорушення злочини, передбачені ч.3 ст.190 та ч.1 ст.263 КК України, за які законом передбачено покарання строком від 3 до 8 років, даними про професійні та особисті зв`язки ОСОБА_4 , оскільки останній був службовцем національної гвардії України.

У матеріалах кримінального правопорушення містяться вищенаведені достатні докази, що підтверджують винуватість підозрюваного ОСОБА_4 у вчинених злочинів, дані про професійні та особисті зв`язки підозрюваного у правоохоронних органах, які можуть бути використані ним з протиправною метою і зашкодити досудовому розслідуванню, доводять наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення), у зв`язку з чим застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобіганню ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Вимоги підтримує.

В судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, доставлений не був.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 19.09.23, було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу його у судове засідання для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого, або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Згідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених ч. 6 цієї статті. При цьому, ст. 193 ч. 6 КПК України передбачає що слідчий суддя, суд може розглядати клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише в разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений в міжнародний розшук, однак будь-які відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук у клопотанні відсутні.

В судове засідання призначене на 22.09.23 року ОСОБА_4 не з`явився, слідчим доставлений не був.

Станом на 20.09.23 року ухвала слідчого судді від 19.09.23 року, відповідно до якої слідчому був наданий дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 не виконана, та підозрюваного в судове засідання для розгляду клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не доставлено, відсутні докази виконання прокурором вимог ч. 2 ст.184 КК України, а також строк розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, передбаченого ст.186 КПК України сплинув.

Враховуючи вищевикладене, та з метою недопущень порушень ст. 5, 6 «Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193-194, 196, 369-372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.1 ст.263 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1