Вирок

Іменем України

30.05.2023 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0000416 від 28.12.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Херсон, із вищою освітою, неодруженого, працюючого ФОП, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , т.м. НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, спрямованим на пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, що має право видавати такі документи, з метою безпідставного отримання права керування транспортними засобами, всупереч порядку отримання посвідчення водія, встановленого Постановою КМУ від 08.05.1993 р. № 340, з мотивів уникнення проходження медичного огляду у порядку, встановленому МОЗ України, а також підготовки відповідно до встановлених планів і програм та складання теоретичного і практичного іспитів у територіальному сервісному центрі МВС України, достеменно знаючи, що п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2001 р. № 1306, передбачено обов`язок водіїв механічних транспортних засобів мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, час та місці надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, свої особистісні дані для виготовлення підробленого посвідчення водія категорії «В», при цьому, усвідомлював, що зазначена невстановлена особа не має права видавати такий документ.

Надалі, при невстановлених обставинах (у невстановлений слідством час та місці), невстановленою особою, за допомогою комп`ютерної техніки, з використанням спеціального термопринтера кольорового відтворення зображень термосублімаційним способом друку, з використанням отриманих анкетних даних від ОСОБА_4 , виготовлено підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 15.02.2022 року, із зазначенням органу, що видав - ТСЦ 8047, на ім`я ОСОБА_4 , яке в дійсності йому не видавалось.

Після цього, у невстановлений час та день у квітні 2022 року, діючи з тим же умислом, з тією ж метою, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому відділенні «Нова Пошта» в м. Кропивницькому, отримав посилку від невстановленої досудовим розслідуванням особи, в якій знаходилось зазначене посвідчення водія.

Окрім того, 27.12.2022 року приблизно о 22:46 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на пл. Кропивницького, 12 у м. Львові, знаходячись за кермом транспортного засобу Nissan Note, д.н.з. НОМЕР_3 , діючи з прямим умислом та мотивом, спрямованим на підтвердження права керування транспортним засобом категорії «В», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, які можуть настати після їх вчинення, з метою реалізації свого протиправного умислу на використання завідомо підробленого документа - посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 15.02.2022 року, виданого на його ім`я, надав на законну вимогу інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 4 УПП у Львівській області ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 дане посвідчення, достеменно знаючи, що такий документ підроблений.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати, посвідчувати такі документи, і який надає певні права, а саме посвідчення водія, з метою його використання, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.5 ст.27 - ч.1 ст. 358 КК України, а також вчинив використання завідомо підробленого офіційного документу, а саме посвідчення водія, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст.358 КК України.

30.05.2023 року, на стадії підготовчого провадження, між прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Згідно з укладеною угодою обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести ОСОБА_4 : за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також остаточне покарання шляхом повного складання призначених покарань відповідно до положень ч.1 ст.70 КК України у виді штрафу в розмірі 150 (ста п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена із ОСОБА_4 , оскільки така угода відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав укладену ним угоду про визнання винуватості, при цьому, він повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, і вказав, що розуміє свої права, надані йому законом, в тому числі передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання і інші заходи, які будуть застосовані відносно нього, а також наслідки невиконання даної угоди. Крім цього, просив врахувати, що він щиро кається у скоєному, вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки ОСОБА_4 добровільно уклав таку угоду із прокурором, ознайомлений і погоджується з умовами угоди, а зміст угоди відповідає вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За змістом п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. При цьому, за змістом положень ч.4 ст.469 КПК України допускається укладання угоди в кримінальному провадженні, у якому беруть участь потерпілий або потерпілі, якщо вони надали письмову згоду прокурору на укладення угоди.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків. Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, визнав повністю.

Судом з`ясовано, що при укладенні угоди обвинувачений цілком розумів права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом з`ясовано, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст.469, 472 КПК України, міра покарання за угодою, узгоджена сторонами, визначена у межах санкцій ч.ч.1, 4 ст.358 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Частиною 3 ст.314 КПК України передбачено право суду затвердити угоду у підготовчому судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , призначення обвинуваченому, який раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, у скоєному щиро розкаявся, переїхав до м. Львова із зареєстрованого місця проживання у м. Херсоні у 2022 році після початку воєнних дій, позитивно характеризується за місцем проживання у м. Львові в ОСББ «Семицвіт-11», офіційно працевлаштований (здійснює діяльність як ФОП), на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, узгодженого сторонами покарання, яке є достатнім для його виправлення, перевиховання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

У справі наявні процесуальні витрати за проведення експертиз. Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування Львівським НДЕКЦ МВС України проводилась судова технічна експертиза документів (висновок №СЕ-19/114-23/63-ДД від 06.01.2023 року. Згідно наявної довідки вартість виконаної експертизи становить 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) грн. 24 коп. Зазначена сума витрат на проведення експертизи згідно ст.124 КПК України підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Підстав для застосування правових приписів, передбачених ст.174 КПК країни, немає.

Керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373-376, 394, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 травня 2023 року у кримінальному провадженні №0000416 від 28.12.2022 року між прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп.;

-за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 150 (ста п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи документів в сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) грн. 24 коп.

Речовий доказ посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 15.02.2022 року із зазначенням ТСЦ 8047, дійсне до 15.02.2024 року, із правом керування транспортних засобів категорії «В», яке поміщено у спецпакет PSP 1366333 та зберігається у матеріалах кримінального провадження №0000416 (аркуш 55 кримінального провадження №0000416) залишити при матеріалах кримінального провадження №0000416.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1