Справа № 755/5271/22
№ 1-кп/755/102/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001422 від 18.06.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин, Чернігівської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 17.06.2022 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, прибув до магазину «Єва», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 1, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «РУШ» та в цей момент, у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме - товару, наявного у продажі у приміщенні вказаного магазину. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з метою протиправного збагачення, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні вищевказаного магазину «Єва», скориставшись тим, що за його діями працівники магазину та будь-які інші особи не спостерігають, маючи вільний доступ до товарів, взяв з торгової полиці належне ТОВ «РУШ» майно, а саме - одну упаковку чоловічої туалетної води «Versace Pour Homme», 50 мл., вартістю 1839 грн. 20 коп., яку засунув під шорти, в які був одягнений, після чого, направився до виходу з магазину, при цьому, не оплативши товар на касі, тим самим, таємно викравши у вказаний спосіб чуже майно. Своїми протиправним діями ОСОБА_5 завдав ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 1839 грн. 20 коп.

Крім того, 18 червня 2022 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 прибув до магазину «Єва», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Сиваська, 1, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «РУШ» та в цей момент, у нього виник прямий злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме товару, наявного у продажі у приміщенні магазину «Єва». Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи з метою протиправного збагачення, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні вищевказаного магазину «Єва», скориставшись тим, що за його діями працівники гіпермаркету та будь-які інші особи не спостерігають, маючи вільний доступ до товарів, взяв з торгової полиці належне ТОВ «РУШ» майно, а саме - одну упаковку чоловічої туалетної води «Versace Pour Homme», 100 мл., вартістю 865 грн. 58 коп., яку поклав до сумки, що мав при собі, після чого, направився до виходу з магазину, при цьому, не оплативши товар на касі, тим самим, повторно, таємно викравши у вказаний спосіб чуже майно. Своїми протиправним діями ОСОБА_5 завдав ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 865 гривень 58 коп.

Зокрема, 20 червня 2022 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 перебував у магазині «Єва», що за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 27, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «РУШ» та в цей момент, у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його в свою користь, при цьому, обравши предметом своїх злочинних дій майно, що належить ТОВ «РУШ», а саме - жіночу туалетну воду «Versace Crystal Noir», 5 мл., вартістю 290 грн. 83 коп. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, ОСОБА_9 пройшов до товарних полиць з парфумами у вказаному вище магазині «Єва», звідки взяв жіночу туалетну воду «Versace Crystal Noir», 5 мл., поклав її до лівої кишені джинсових шортів та, усвідомлюючи, що вказаний товар йому не належить, почав йти до виходу з магазину, але відразу помітив, що його дії були помічені працівниками магазину "Єва", тому ОСОБА_5 почав тікати в бік виходу з магазину. Крім того, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, жодним чином не реагував на вимоги працівників магазину «Єва» зупинитися та віддати належне ТОВ «РУШ» майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та вже у подальшому, був затриманий разом із викраденим майном. Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав матеріального збитку ТОВ «РУШ» на суму 290 грн. 83 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі та показав, що дійсно, 17.06.2022 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин та 18.06.2022 року, приблизно о 15 години 30 хвилин, він зайшов до магазинів «Єва», що знаходяться за адресами: м. Київ, вул. Попудренка, 1 та м. Київ, вул. Сиваська, 1, де викрав чоловічі парфуми, сховавши їх до кишені своїх шортів та до сумки, і не розрахувавшись за них, покинув приміщення магазинів. Крім того, 20.06.2022 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, він знову зайшов до магазину «Єва», що за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 27, де взяв з полиці магазину жіночі парфуми, сховавши їх та почав рухатися до виходу з магазину, однак, зрозумів, що його помітили, тому, почав втікати і вже пізніше його затримали. Зокрема, показав, що суть обвинувачення йому зрозуміле, винним себе визнає повністю та всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час, спосіб та місце скоєння ним кримінальних правопорушень, відповідають дійсності. У скоєному щиро каявся та зазначив, що дуже жалкує про вчинене, однак, це зробив у зв`язку з важким фінансовим становищем, так як на той час він не працював, а мама, з якою він проживає, також не працювала, так як у зв`язку з воєнним діями було скорочення і вона не змогла потім знайти роботу. Крім того, зауважив, що має ряд захворювань, з моменту його затримання давав визнавальні показання, відразу погодився на проведення слідчого експерименту і допомагав слідству в розкритті злочину.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: протоколів прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.06.2022 року та 20.06.2022 року; протоколу огляду місця події від 20.06.2022 року; постанови про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 20.06.2022 року; протоколу огляду речей від 22.06.2022 року; постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 22.06.2022 року та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та дослідженими письмовими документами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 185 КК України.

Зокрема, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у тому, що він своїми діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до скоєного (щиро каявся, вину визнав у повному обсязі), особу обвинуваченого, а саме: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Зокрема, згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Конституційний Суд України в Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004, досліджуючи принцип індивідуалізації юридичної відповідальності, зазначив, що призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки злочину, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Згідно з принципом індивідуалізації юридичної відповідальності при призначенні покарання суд має враховувати обставини справи (як ті, що обтяжують, так і ті, що пом`якшують покарання) щодо всіх осіб незалежно від ступеня тяжкості вчиненого злочину .

У рішенні від 15 червня 2022 № 4-р(II)/2022 року Конституційний Суд України зазначає, що принцип індивідуалізації юридичної відповідальності має виявлятись не лише в притягненні до відповідальності особи, винної у вчиненні правопорушення, а й у призначенні їй виду та розміру покарання з обов`язковим урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики цієї особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди.

Отже, принцип домірності зобов`язує суд у кожному конкретному випадку домірно застосовувати види покарання та (або) інші заходи кримінально-правового характеру з огляду на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та низку інших фактів і обставин (п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2022 року № 1-р/2022).

Відповідно покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації, адже застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила.

Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства (див. постанову Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10 червня 2020 року в справі № 161/7253/18).

Так, суд, відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання визнає щире каяття обвинуваченого, яке полягає у визнанні у суді обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо подій кримінальних правопорушень у т.ч. час, місце, спосіб вчинення.

Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася (див. п. 3 ПП ВСУ від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (див. постанову ВС від 22 березня 2018 року в справі № 759/7784/15-к).

Обвинувачений висловив щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки.

Крім того, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає обставиною, що пом`якшує покарання - активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, що виразилось у активному сприянні у встановленні обставин, регламентованих ст.91 КПК України, та розгляду провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Зокрема, дану обставину під час судового розгляду підтвердила і прокурор, зазначивши, що обвинувачений ОСОБА_5 з самого початку давав визнавальні показання, послідовно та логічно розповідав про всі свої дії, нічого не приховуючи та допомагаючи у розкритті вчинених ним злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не установлено.

Також, суд враховує, що: обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра або лікаря-психіатра не перебуває; раніше не судимий; має місце проживання; має ряд захворювань та матеріали кримінального провадження містять ці дані, зокрема, судом надавався запит до медичної установи та з цього приводу було отримано відповідь; відношення обвинуваченого до вчиненого - його щире каяття та висловлювання жалю з приводу вчиненого; ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень; особливості й обставини вчинення злочинів - тяжких наслідків не настало, будь якого насильства обвинуваченим застосовано не було; потерпілі звернулися до суду із заявами, що будь-яких претензій до обвинуваченого не мають; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, та вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України щодо ст. 186 КК України.

Так, ст. 69 КК України регламентує, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

У даному випадку, на думку суду, є дійсними кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень. Зокрема, суд враховує, що злочини за ст. ст. 185, 186 КК України не пов`язані з корупцією, не вчинено із застосуванням насильства; характеристику викраденого товару (його вартість) та відсутність матеріальних претензій у власників; вік обвинуваченого; відсутність обставин, котрі обтяжували б покарання в силу ст. 67 КК України і це все у своїй сукупності вказує на те, що, у даному випадку до обвинуваченого можливо застосувати ст. 69 КК України при визначенні покарання нижче від найнижчої межі, адже наявні кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі;

за ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України- 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити остаточно ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 20 червня 2022 року.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: одну упаковку жіночої туалетної води «Versace Pour Homme», яку поміщено до сейф-пакету № KIV 1102700, що передана під зберігальну розписку представнику ТОВ «РУШ» ОСОБА_10 - залишити у ТОВ «РУШ»;

- мобільний телефон «Nomi» та запальничку, які упаковано до сейф-пакету № KIV 1102711, що передано до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя