Справа № 951/842/20
Провадження №1-кс/951/4/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року смт Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Бережанської

окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Козова Тернопільської області заяву ОСОБА_4 про відвід судді Козівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_5 від розгляду справи №951/842/20,

установив:

з 1.10.2021 у провадженні головуючої судді Козівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2020 за №00000 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Під час розгляду справи 29.08.2023 ОСОБА_4 подав до Козівського районного суду Тернопільської області заяву про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду такої відповідно до пунктів 3, 4 ст. 75 КПК України, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Заява про відвід мотивована тим, що «суддя ОСОБА_5 зобов`язана вивчити справу, а згодом приймати рішення, однак діючи з прокурором, на прохання третіх осіб, упереджено своєю підкупністю багаторазово порушує суддівську етику, присягу судді, Конституцію; судовий розгляд незаконно проводить без участі потерпілого у кримінальному провадженні; в силу вимог ст. 477 КПК України провадження у такій справі повинно бути закрито; 14.12.2022 винесла ухвалу про накладення грошового стягнення без його участі в порушення ст. 147 КПК України; упереджено ставиться й підриває довіру до правосуддя; клопотання подані ним намагається розглянути з грубим порушенням КРК України; неорганізовано, потураючи прокуратурі, свідомо, умисно порушує розумні строки розгляду його провадження тощо».

20.09.2023 ОСОБА_4 подав заяву про відвід судді ОСОБА_1 від розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_5 згідно з п. 4 ст. 75, ч. 2 ст. 76 КПК України, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка зареєстрована працівником канцелярії суду за вхідним номером 2720/23.

Прокурор Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні просить у задоволенні заяви про відвід відмовити.

Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Згідно з положень параграфу 6 глави 3 розділу 1 КПК України, неявка учасників процесу на розгляд заяви про відвід не є перешкодою для розгляду заяви про відвід.

Заслухавши у судовому засіданні думку прокурора, перевіривши доводи та обґрунтування заявленого відводу, викладені в заяві, суд доходить до наступного.

Положеннями статті 75 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу.

Однак таких підстав у заяві про відвід від 29.08.2023 ОСОБА_4 не наведено.

Водночас, згідно з п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відвід повинен бути вмотивованим (частина 5 статті 80 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути безстороннім і незалежним.

Згідно з ст. 321 КПК України, виключно головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження. Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

Відповідно до ст. 350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

У статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом. Суддя повинен вирішувати питання в судовій справі та приймати судові рішення за обставин, що виключають будь-який сторонній вплив на нього.

Обгрунтування обвинуваченого ОСОБА_4 у заяві про відвід від 29.08.2023 на обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_5 у даній справі, зводяться до незгоди з процесуальними діями головуючої судді в кримінальному провадженні, під час ведення процесу, що стверджується журналами судового засідання, в яких зафіксовано всі процесуальні дії головуючої судді та учасників справ.

Аналіз даного твердження дозволяє дойти висновку, що сама по собі лише відмова суду задовольнити ті чи інші вимоги (клопотання) особи (заявника, скаржника, підозрюваного, обвинуваченого, тощо) не є доказом його упередженості.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади процесуальні дії судді», законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Тобто, наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду справи не можуть бути підставою згідно з ст. 75 КПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.

Тож, наведені підстави відводу головуючої судді ОСОБА_5 не викликають сумнівів у її неупередженості під час розгляду кримінального провадження та фактично зводяться до незгоди обвинуваченого з процесуальними діями судді в ході ведення процесу.

З огляну на наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 (обвинуваченим в кримінальному провадженні) не наведено, а судом не встановлено жодних підстав, передбачених ст. 75 КПК України для відводу головуючої судді Козівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_5 від розгляду даної справи.

У такий спосіб суд доходить висновку, що заява обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду справи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001584 від 20.05.2016 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, є не вмотивованою, а тому задоволенню не підлягає.

Щодо поданої заяви про відвід судді ОСОБА_1 від 20.09.2023, суд зазначає , що чинним кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено подання заяви учасника справ про відвід судді, яка розглядає питання відводу іншого судді від розгляду справи.

Керуючись статтями 75, 76, 80, 81, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді Козівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_5 від розгляду справи №951/842/20.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1