УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2023 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 в режимі відеоконференції,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 про вирішення питання скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення військовослужбовця для відбування призначеного покарання щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Бар Вінницької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , не працевлаштований, військовослужбовець, освіта середня спеціальна, неодружений, засудженого 29.12.2022 Барським районним судом Вінницької області за частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

УСТАНОВИВ:

13.03.2023 командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним клопотанням і просив вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного вироком суду.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 03 лютого 2023 року до військової частини НОМЕР_1 надійшов вирок Барського районного суду Вінницької області від 29.12.2022 щодо ОСОБА_4 . Військовослужбовця постановлено на облік згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.02.2023 №28. 25.01.2023 на адресу ОСОБА_4 було відправлено лист з пропозицією невідкладно з`явитись до командира військової частини НОМЕР_1 для виконання обов`язків покладених на нього вироком Барського районного суду.

Вказував, що 30.01.2023 до в/ч НОМЕР_1 надійшов рапорт ОСОБА_4 від 23.01.2023 з проханням звільнити його з лав Збройних Сил України у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, на який в/ч НОМЕР_1 направлено лист від 07.02.2023 №129 про неможливість задовольнити його, оскільки ОСОБА_4 звільнений від відбування призначеного покарання. В даному листі також було запропоновано ОСОБА_4 невідкладно з`явитись до командира військової частини НОМЕР_1 для виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду.

Військовою частиною на адресу ОСОБА_4 05.02.2023 було направлено лист, в якому йому вкотре була надана пропозиція невідкладно з`явитись до командира військової частини НОМЕР_1 для виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, з нагадуванням цих обов`язків, а також надіслано попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Зазначив, що на дані листи ОСОБА_4 не реагував, до військової частини з дня винесення вироку по теперішній час не повертався, обов`язки, покладені на нього вироком суду не виконує, та продовжує ухилятися від проходження військової служби, пояснень з цього приводу не надає. Така поведінка засудженого унеможливлює виконання командиром військової частини НОМЕР_1 обов`язків, покладених на нього вироком суду.

У судовому засіданні прокурор клопотання командира військової частини підтримав і просив його задовольнити.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник проти задоволення клопотання заперечували.

Захисник пояснив, що ОСОБА_4 тричі їздив у військову частину з метою постановки на облік. Під час першої поїздки, яка відбулася на другий день після того, як вирок набрав законної сили (01.02.2023), засуджений зустрівся із заступником командира, який сказав йому повертатися додому, йому подзвонять, коли складуть графік його реєстрації, вручив заступнику копію вироку суду. Після цього засуджений через тиждень знову з`явився до військової частини, однак йому повідомили, що командира немає на місці, він на виїзді, і засудженому слід їхати до командира і там відмічатися. Під час третього відвідування місця дислокації військової частини там уже нікого не було, і невідома жінка йому повідомила, що вони не зобов`язані ставити його на облік.

Вказані пояснення захисника також підтвердив ОСОБА_4 у судовому засіданні. Зокрема, він підтвердив, що для проходження військової служби до військової частини не з`явився і не намагався продовжувати військову службу, а з`являвся у військову частину лише з метою постановки на облік і для реєстрації в командира тричі, перший раз в лютому 2023 року. При цьому, пояснив, що конкретну дату, коли слід з`явитися у військову частину, він визначав на власний розсуд, ніхто його не викликав. Зазначив, що під час другого відвідування військової частини йому роз`яснили, що йому слід з`явитися у військову частину для проходження військової служби, а просто відмічати його явку у разі непроходження військової служби командир не зобов`язаний.

ОСОБА_4 також підтвердив, що спілкувався із прокурором ОСОБА_7 , який йому роз`яснював, що його поведінка, зокрема нез`явлення до військової частини, не є належним виконанням вироку суду.

Захисник просив врахувати, що проходження військової служби і виконання вироку суду це різні речі, і виконання вироку суду щодо ОСОБА_4 , на думку захисника, полягає у явці у визначені дні реєстрації до командира військової частини і вироком суду на засудженого не було покладено обов`язку продовжувати службу.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що спілкувався із командиром військової частини ОСОБА_8 , який йому підтвердив, що особисто підписував усі листи, які були адресовані ОСОБА_4 і додані до клопотання, а також йому відомі усі обставини щодо ситуації з виконанням вироку щодо ОСОБА_4 і він особисто це контролює.

Прокурор просив врахувати, що нез`явлення засудженого ОСОБА_4 до військової частини для проходження служби після проголошення вироку і до моменту розгляду клопотання про направлення його для відбування призначеного покарання свідчить про небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надав показання, за змістом яких він привозив ОСОБА_4 та його дружину власним автомобілем тричі в село, де дислокуються військові, оскільки ОСОБА_4 , за його словами, мав там відмітитися. Перші два рази ОСОБА_4 разом із дружиною повернулися до автомобіля швидко, після спливу близько п`яти хвилин, а третій раз вони були там довше, близько 15 хвилин.

У судовому засіданні був досліджений наданий засудженим відеозапис, на якому зафіксовано, як він в цивільному одязі прийшов, як він пояснив, до контрольно-пропускного пункту військової частини. Як пояснив засуджений, відео знімала його дружина на свій мобільний телефон.

Заслухавши прокурора, пояснення засудженого і його захисника, показання свідка, дослідивши матеріали судової справи і особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що відповідно до вироку Барського районного суду Вінницької області у справі № 125/1833/22 від 29.12.2022, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України і призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановлено йому іспитовий строк 1 (один) рік. Відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України покладено на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини (а після звільнення з військової служби - уповноважений орган з питань пробації); повідомляти командира військової частини (а після звільнення з військової служби уповноважений орган з питань пробації) про зміну місця проживання, роботи або навчання. На підставі статті 76 Кримінального кодексу України, статті 163 Кримінально-виконавчого кодексу України контроль за виконанням вироку стосовно ОСОБА_4 під час проходження військової служби покладено на командира військової частини НОМЕР_1 , а після звільнення ОСОБА_4 з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання.

Зі змісту мотивувальної частини вироку суду вбачається, що серед обставин, які суд врахував при визначенні наявності підстав для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, було те, що останній бажав продовжувати військову службу і захищати Батьківщину.

Вказаний вирок суду набрав законної сили 31.01.2023, після чого судом 02.02.2023 було видано на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 розпорядження про виконання вироку, котре долучено до матеріалів судової справи.

02.02.2023 до суду подано листа командира військової частини ОСОБА_10 про направлення вироку суду щодо ОСОБА_4 .

Згідно з розпискою на вказаному листі копію вироку особисто в приміщенні суду отримав представник військової частини ОСОБА_11

21.02.2023 у канцелярії суду було зареєстровано повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 від 05.02.2023 №114, яке надійшло до суду засобами поштового зв`язку (згідно з відбитком штампу на конверті здано на пошту 10.02.2023). У повідомленні було вказано, що копія вироку Барського районного суду Вінницької області від 29.12.2022 щодо ОСОБА_4 одержана 03.02.2023 та вирок прийнято до виконання, військовослужбовця постановлено на облік згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.02.2023 № 28. У повідомленні також вказано, що даний військовослужбовець продовжує ухилятися від військової служби по даний час, до військової частини не повернувся, обов`язки покладені на нього судом не виконує.

10.03.2023 в канцелярії суду зареєстровано повторне повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 від 01.03.2023 №280, яке надійшло до суду засобами поштового зв`язку (згідно з відбитком штампу на конверті здано на пошту 04.03.2023) про те, що копія вироку Барського районного суду Вінницької області від 29.12.2022 щодо ОСОБА_4 одержана ще 03.02.2023 та вирок було прийнято до виконання, військовослужбовця постановлено на облік згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.02.2023 № 28.

З наданих суду матеріалів особової справи №1/2023 судом встановлено наступне.

Військовослужбовець ОСОБА_4 був узятий на облік у військовій частині 03.02.2023 року згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.02.2023 № 28. Вказані обставини також підтверджуються наявними у матеріалах судової справи повідомленнями військової частини, які були подані до суду ще до надходження клопотання про направлення для відбування покарання.

Командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 направлено ОСОБА_4 повідомлення за №70 від 25.01.2023, в якому зазначено, що контроль за виконанням вироку суду, яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, покладено на командира військової частини НОМЕР_1 . Запропоновано засудженому невідкладно з`явитися до командира військової частини НОМЕР_1 для постановлення його на облік у військовій частині та виконання обов`язків, покладених вироком суду. У разі подальшого ухилення від проходження військової служби та відсутності у військовій частині, засудженому повідомлено про те, що військовою частиною будуть вжиті заходи та направлені у відповідні органи повідомлення про наявність у діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення пов`язаного з ухиленням від проходження військової служби, передбаченого Кримінальним кодексом України. Також буде надіслано клопотання до суду про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування призначеного покарання.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив отримання вказаного листа командира від 25.01.2023, зазначивши строк отримання березень 2023 року, точної дати не вказав.

30.01.2023 військовою частиною НОМЕР_1 отримано рапорт ОСОБА_4 від 23.01.2023, в якому він зазначив, що вироком Барського районного суду Вінницької області від 29.12.2022 його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України і призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, і встановлено іспитовий строк 1 (один) рік. Тому він, як військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом по мобілізації, підлягає звільненню з військової служби, у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду. На підставі викладеного просив звільнити його з військової служби у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду. Про результати розгляду рапорту просив повідомити його у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив, що дійсно надіслав до військової частини написаний ним вищезазначений рапорт від 23.01.2023.

У відповідь на вказаний рапорт від 23.01.2023 ОСОБА_4 надіслано листа командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 №129 від 07.02.2023, за змістом якого ОСОБА_4 проінформовано, що оскільки він є військовослужбовцем, звільненим від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, то звільнити з лав Збройних Сил України з підстав, зазначених ним в рапорті, немає можливості. Вказано, що ОСОБА_4 постановлено на облік у військовій частині, запропоновано засудженому невідкладно з`явитися до командира військової частини НОМЕР_1 з метою виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив отримання вказаного листа командира №129 від 07.02.2023, зазначивши строк отримання березень 2023 року, точної дати не вказав.

ОСОБА_4 також було надіслано листа командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 №114/4 від 05.02.2023, у якому вказано, які саме обов`язки покладено на засудженого вироком суду, роз`яснено, що контроль за виконанням вироку покладено на командира військової частини НОМЕР_1 , запропоновано засудженому невідкладно з`явитися до командира військової частини НОМЕР_1 з метою виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду. Роз`яснено, що у разі подальшого ухилення від проходження військової служби та відсутності у військовій частині, вони будуть змушені вжити заходів та направити у відповідні органи повідомлення про наявність у його діях ознак кримінального правопорушення, пов`язаного з ухиленням від проходження військової служби, а також буде надіслано клопотання до Барського районного суду про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

До вказаного листа від 05.02.2023 було додано попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, за формою, яка визначена у Додатку 4 до Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого наказом Міністерства оборони України №337 від 17.09.2020. У попередженні вказано, що ОСОБА_4 ухиляється від обов`язків, покладених на нього вироком Барського районного суду Вінницької області від 29.12.2022, продовжує ухилятися від військової служби, для реєстрації до командира військової частини НОМЕР_1 не з`явився, про своє місце перебування не повідомляє. Попереджено ОСОБА_4 про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або вчинення адміністративних правопорушень командир військової частини може надіслати до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

Надсилання і отримання ОСОБА_4 вказаного листа від 05.02.2023 разом із додатком - попередженням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, підтверджується описом вкладення з відбитком штампу Укрпошти від 06.02.2023, фіскальним чеком Укрпошти від 06.02.2023 про надіслання ОСОБА_4 рекомендованого поштового відправлення (номер 437), даними відстеження рекомендованого поштового відправлення за вказаним номером на офіційному сайті АТ «Укрпошта», за якими відправлення вручено особисто ОСОБА_4 14.02.2023.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив отримання вказаного листа від 05.02.2023 і повідомлення про скасування звільнення від відбування покарання, однак зазначив строк отримання березень 2023 року, точної дати не вказав, що спростовується даними відстеження поштового відправлення.

25.02.2023 військовою частиною НОМЕР_1 отримано рапорт ОСОБА_4 від 20.02.2023, в якому він зазначив, що вироком Барського районного суду Вінницької області від 29.12.2022, його визнано винним у вчиненні злочину передбаченого частиною 5 статті 407 КК України і призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, і встановлено іспитовий строк 1 (один) рік. Зазначив, що він як військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом по мобілізації, підлягає звільненню з військової служби, у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду. На підставі викладеного просив звільнити його з військової служби на підставі у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду. Про результати розгляду рапорту повідомити його у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив, що дійсно надіслав до військової частини написаний ним вищезазначений рапорт від 20.02.2023.

Згідно з повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 від 27.02.2023 у відповідь на вказаний рапорт, засудженого повідомлено, що звільнити з військової служби військовослужбовця у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі є можливим тільки тоді, коли такий військовослужбовець реально відбуває дане покарання та перебуває у місцях позбавлення волі. Оскільки, ОСОБА_4 являється військовослужбовцем, звільненим від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, то звільнити з лав Збройних Сил України з підстав, зазначених ОСОБА_4 в рапорті, немає можливості. Також ОСОБА_4 запропоновано невідкладно з`явитися до командира військової частини НОМЕР_1 з метою виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду. Крім того зазначено, що за ОСОБА_4 рахується військове майно (зброя, боєприпаси, речове майно тощо), і у разі звільнення з лав ЗСУ, ОСОБА_4 повинен його здати у встановленому порядку, прибувши до військової частини.

В матеріалах особової справи наявний фіскальний чек про направлення Мислінському 28.02.2023 рекомендованого поштового відправлення.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив отримання вказаного листа від 27.02.2023, зазначивши строк отримання березень 2023 року, точної дати не вказав.

Пунктом 8 частини 1 статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно з частиною 1 статті 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до частини 2 статті 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з частиною 4 статті 76 Кримінального кодексу України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Порядок виконання призначених вироком суду кримінальних покарань, а також виконання вироку суду щодо осіб, яких звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено нормами Кримінально-виконавчого кодексу України і підзаконними нормативно-правовими актами, в яких конкретизуються норми Кодексу і деталізується процедура виконання вироку.

Стосовно засуджених військовослужбовців таким підзаконним нормативно-правовим актом є Порядок здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затверджений наказом Міністерства оборони України №337 від 17.09.2020 (надалі Порядок, Порядок №337 від 17.09.2020).

Так, згідно з частиною 1 статті 163 Кримінально-виконавчого кодексу України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.

Згідно з частиною 2 статті 163 Кримінально-виконавчого кодексу України до соціально-виховної роботи із засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням, можуть залучатися працівники органів державної влади, органів місцевого самоврядування, а також громадські об`єднання, релігійні та благодійні організації.

Згідно з пунктом 5 Розділу ІІ Порядку №337 від 17.09.2020 на кожного військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, після поставлення на облік у військовій частині (установі) заводиться особова справа. До особової справи долучаються, серед іншого, індивідуальний план роботи із військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, у якому передбачається здійснення контрольних, соціально-виховних заходів, надання за потреби консультативної та психологічної допомоги тощо.

Таким чином, проходження випробування протягом іспитового строку особами, які звільнені судом від відбування покарання, полягає не лише у формальній явці на реєстрацію до уповноваженого органу, як помилково стверджує засуджений, а також і здійснення соціально-виховної роботи із засудженими, виконання індивідуального плану роботи із засудженим.

У Розділі ІІІ вказаного Порядку №337 від 17.09.2020 конкретизовано перелік заходів контролю за поведінкою військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з пунктом І Розділу ІІІ Порядку командир (начальник) військової частини (установи) є відповідальним за здійснення організації контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням. Командир (начальник) військової частини (установи) має право своїм наказом визначити посадових осіб військової частини (установи), відповідальних за здійснення заходів контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІІ Порядку стосовно військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, командир (начальник) військової частини (установи) здійснює контроль з таких питань: виконання покладених на військовослужбовця судом обов`язків; виконання загальних обов`язків військовослужбовця, визначених статтями 11-17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та додержання ним військової дисципліни; недопущення вчинення правопорушень, у тому числі дисциплінарних, що можуть призвести до накладення адміністративних та дисциплінарних стягнень, або притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з пунктом 3 Розділу ІІІ Порядку військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, зобов`язаний: виконувати обов`язки, покладені на нього судом; виконувати загальні обов`язки військовослужбовця, визначені статтями 11-17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та додержуватися військової дисципліни; письмово повідомляти командира (начальника) військової частини (установи) про зміну місця проживання; письмово повідомляти командира (начальника) військової частини (установи) про неможливість виконання встановлених обов`язків.

Згідно пунктом 11 Розділу ІІІ Порядку, у разі якщо військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, продовжує не виконувати обов`язки після застосування до нього письмового попередження, командир військової частини надсилає суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, для відбування призначеного покарання.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив, що після проголошення вироку суду і до моменту розгляду клопотання він не з`явився до військової частини для проходження військової служби, а з`являвся лише тричі з метою стати на облік у військовій частині, а також з метою з`явитися на реєстрацію до начальника військової частини. При цьому зазначив, що з`являвся у дні, визначені на власний розсуд. Підтвердив також отримання від командира військової частини усіх наявних в матеріалах особової справи листів, а також повідомлення про скасування звільнення від відбування покарання.

Отже, спочатку ОСОБА_4 під час судового розгляду переконував суд в можливості його виправлення без відбування покарання, висловлюючи намір повернутися на військову службу, що суд врахував серед обставин, які стали підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім намагався використати ухвалений вирок як підставу для звільнення з військової служби. Навіть після неодноразових роз`яснень командира військової частини, а також усних роз`яснень прокурора, отримання яких ОСОБА_4 підтвердив у судовому засіданні, щодо обов`язку з`явитися на військову службу для можливості виконання умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, він не прибув до військової частини для здійснення командиром нагляду за його поведінкою.

Таким чином, поясненнями самого ОСОБА_4 підтверджується, що він свідомо без поважних причин, на власний розсуд тлумачачи порядок виконання вироку, отримавши неодноразові письмові повідомлення від військової частини про обов`язок виконувати вирок суду, а також про необхідність з`явитися для проходження військової служби і здійснення контролю за його поведінкою командиром військової частини, ухилявся від нагляду командира військової частини, який останній повинен був здійснювати за ОСОБА_4 , як за засудженим військовослужбовцем, котрого було звільнено від відбування покарання з випробуванням, відповідно до встановленого законом порядку виконання вироку суду.

Відтак, тлумачення резолютивної частини вироку на власний розсуд засудженого чи захисника без врахуванням приписів кримінально - виконавчого законодавства, є необґрунтованим, і за встановлених судом обставин цієї справи свідчить про свідоме ухилення засудженого від виконання вироку і намагання уникнути покарання за вчинений ним злочин, за який його було засуджено.

Про добросовісність намірів засудженого виконувати вирок суду у випадку, якби він добросовісно помилявся щодо порядку його виконання, виявивши, що його розуміння відрізняється від тлумачення командира військової частини і прокурора, могло б свідчити звернення засудженого до суду із клопотанням про роз`яснення вироку. Однак він з таким клопотанням до суду не звернувся, а продовжував наполягати на порядку виконання вироку, визначеному ним самостійно, і котрий не ґрунтується на вимогах закону. Вказане переконливо свідчить про зловживання ним нормами кримінально-виконавчого права з метою ухилення від виконання вироку і уникнення відбуття покарання.

Про відсутність добросовісної помилки щодо порядку виконання вироку суд переконує також те, що неодноразово у письмовій та усній формі ОСОБА_4 було роз`яснено порядок виконання вироку (зокрема, вимоги Порядку №337 від 17.09.2020), а під час розгляду клопотання йому надавалася професійна правнича допомога захисником.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що на виконання вимог Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого наказом Міністерства оборони України №337 від 17.09.2020, вирок суду щодо ОСОБА_4 було належним чином прийнято до виконання і узято засудженого на облік у військовій частині, про що повідомлено засудженого.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 неодноразово був належним чином повідомлений про зміст обов`язків, які були покладені на нього вироком Барського районного суду Вінницької області від 29.12.2022. Поведінка засудженого свідчить про умисне ухилення від виконання покладених судом обов`язків і небажання стати на шлях виправлення, що підтверджує неможливість виправлення ОСОБА_4 без відбування призначеного судом покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Отже, клопотання є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Керуючись ч. 2 ст. 78 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення військовослужбовця для відбування призначеного покарання задовольнити.

Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання, призначеного йому вироком Барського районного суду Вінницької області від 29.12.2022 (справа №125/1833/22), у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Барський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і оголошено 04.05.2023.

Суддя Юлія САЛДАН