УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2023 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000155 від 01.02.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000155 від 01.02.2023 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що після початку 24.02.2022 військової агресії російської федерації, у ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, з корисливих мотивів виник прямий умисел на організацію незаконного переправлення через державний кордон України чоловіків, яким заборонено виїзд за межі країни під час воєнного стану.

В ході організації своєї незаконної діяльності, ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, підшукав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України виникло бажання залишити територію держави.

Далі, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливий мотив, у кросплатформовій системі миттєвого обміну повідомленнями «Signal», використовуючи аккаунт, зареєстрований за контактним номером НОМЕР_1 , в ході спілкування з ОСОБА_7 , призначив йому зустріч у кафе «Львівська майстерня шоколаду» за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, 16.02.2023 приблизно о 13:30 годині, ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_8 прибув у заздалегідь призначене місце, де останній його очікував. Далі, в ході спілкування ОСОБА_7 з ОСОБА_5 , останній з метою організації незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України повідомив йому про можливість виготовлення документів, що надають право перетину державного кордону України, шляхом виготовлення завідомо підроблених документів, на підставі яких в подальшому, відносно ОСОБА_7 будуть внесені завідомо неправдиві відомості до інформаційної системи «Шлях», адміністратором якої є Укртрансбезпека, про те, що останній являється волонтером благодійної організації та здійснює перевезення гуманітарної допомоги у якості другого водія, що надасть право, відповідно до п. 2-8 «Правил перетинання державного кордону громадянами України» на перетин державного кордону України у пунктах пропуску, оцінивши зазначену послугу у 4500 доларів США.

В подальшому, а саме 01.03.2023, під час зустрічі біля кафе «Львівська майстерня шоколаду», що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, 76, ОСОБА_5 роз`яснив ОСОБА_7 про умови оформлення підроблених документів на підставі яких в подальшому, відносно ОСОБА_7 будуть внесені завідомо неправдиві відомості до інформаційної системи «Шлях», адміністратором якої є Укртрансбезпека, що надасть право на перетин державного кордону України у пунктах пропуску.

Надалі, а саме 10.04.2023, в ході спілкування у кросплатформовій системі миттєвого обміну повідомленнями «Signal», ОСОБА_5 , використовуючи аккаунт, зареєстрований на контактний номер НОМЕР_1 , повідомив ОСОБА_7 про необхідність передачі йому ксерокопій документів останнього, а саме: паспорту, карти платника податків, військового квитка, приписного посвідчення та 6 фотографій розміром 3 на 4 см, а також призначив зустріч, на якій ОСОБА_7 мав мати з собою грошові кошти та копії вказаних документів.

Крім того, ОСОБА_5 , в ході своєї протиправної діяльності, дотримуючись заходів конспірації та аби не бути викритим, в ході спілкування з ОСОБА_7 у кросплатформовій системі миттєвого обміну повідомленнями «Signal», періодично видаляв надіслані повідомлення, вмикав функцію автоматичного видалення повідомлень та надавав вказівки ОСОБА_7 також видаляти повідомлення між ними.

Після чого, ОСОБА_5 , попередньо призначивши ОСОБА_7 зустріч, 12.04.2023 приблизно о 14:00 годині зустрівся з останнім біля кафе « Львівська майстерня шоколаду », що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, 76 , де повідомив ОСОБА_7 про інші варіанти організації незаконного переправлення через державний кордон України, шляхом виготовлення завідомо підроблених документів одного з територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки МО України та розповів про деталі, а також переваги та недоліки вказаного варіанту, однак домовившись, що організація перетину буде саме через інформаційну систему «Шлях», запросив ОСОБА_7 до свого помешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Далі, того ж дня, знаходячись в приміщенні вказаної квартири, ОСОБА_5 з метою організації незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, повідомив останньому про порядок оформлення документів та спосіб перетину державного кордону України через інформаційну систему «Шлях», після чого ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_5 передав йому грошові кошти в сумі 4500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ, станом на 12.04.2023 становить 164 558 гривень, а також копії документів, а саме: паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , копію картки платника податків на ім`я ОСОБА_7 та 6 фотографій розміром 3 на 4 см.

В подальшому, а саме 26.05.2023, після отримання грошових коштів, ОСОБА_9 , в ході спілкування у кросплатформовій системі миттєвого обміну повідомленнями «Signal», використовуючи аккаунт, зареєстрований на контактний номер НОМЕР_1 , повідомив ОСОБА_7 про всі етапи підготовки завідомо підроблених документів, що будуть слугувати підставою для внесення відносно останнього завідомо неправдивих відомостей до інформаційної системи «Шлях», зокрема виготовлення посвідчення волонтера та довідки від благодійної організації про входження до її складу, здійснення гуманітарних перевезень та на підтвердження дійсного наміру організації незаконного переправлення ОСОБА_7 надіслав йому зразки зазначених документів, зазначивши при цьому, що виготовлення останніх займає тривалий час. Однак, ОСОБА_7 так і не отримав обіцяні ОСОБА_5 документи, у зв`язку з затриманням останнього працівниками правоохоронних органів за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, в рамках іншого кримінального провадження.

За вищевикладених обставин, 14.08.2023 року органом досудового розслідування ОСОБА_5 затримано порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, характер вчиненого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні:

-прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, врахувати, що ОСОБА_5 є підозрюваним по іншому кримінальному проваджені за ч.2 ст. 369-2, ч.3 ст. 332 КК України, тобто за аналогічними злочинами, та обрати заставу в більшому розмірі ніж передбачено статтею;

-захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, посилаючись на те, що ОСОБА_5 в рамках іншого кримінального провадження обрано запобіжний захід який діє на даний час. Він його не порушував, з`являвся за кожним викликом. Має стійкі соціальні зв`язки, позитивно характеризується (просив долучити характеристики). Щодо підозри визнає обставини, але не погоджується з кваліфікацією. У зв`язку із чим, захисник підозрюваного просив відмовити у задоволенні клопотання у повному обсязі.

- підозрюваний повідомив, що обставини визнає, але не згоден з кваліфікацією. Щодо запобіжного заходу підтримав думку захисника.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

14.08.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 01.02.2023, в ході якого свідок зазначив як дізнався про можливість організації його незаконного переправлення через державний кордон України; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 29.03.2023, в ході якого свідок розповів про зустрічі з особою на ім`я ОСОБА_10 , на якихбули обговорені деталі організації його незаконного переправлення через державний кордон України та вартість надання вказаних послуг; протоколом огляду предмету від 29.03.2023 - мобільного телефону свідка ОСОБА_7 , яким зафіксовано листування з приводу організації незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України між свідком та ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 09.06.2023, в ході якого свідок розповів про чергову зустріч з особою на ім`я ОСОБА_10 , на якій останній запросив свідка до себе додому, де відбулась передача грошових коштів та копій документів свідка, які необхідні для організації його незаконного переправлення через державний кордон України та вартість надання вказаних послуг; протоколом огляду предмету від 09.06.2023 - мобільного телефону свідка ОСОБА_7 , яким зафіксовано листування з приводу організації незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України між свідком та ОСОБА_5 ; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 12.04.2023, відповідно до якого ОСОБА_7 були вручені грошові кошти у сумі 4,5 тис. доларів США, які виділені з кошторису спеціального призначення, для використання їх при передачі особі, причетній до вчинення зазначеного злочину за організацію незаконного перетину державного кордону останнім; протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 06.04.2023 (аудіо-, відеоконтролю за особою), яким зафіксовано діалоги та зустрічі свідка ОСОБА_7 з ОСОБА_5 від 01.03.2023 під час обговорення деталей організації незаконного переправлення останнього через державний кордон України, а також роз`яснення останнім процедури підготовки відповідних документів; протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 13.04.2023 (аудіо-, відеоконтролю за особою), яким зафіксовано діалоги та зустрічі свідка ОСОБА_7 з ОСОБА_5 від 12.04.2023 під час обговорення деталей організації незаконного переправлення останнього через державний кордон України, а також передача ОСОБА_5 грошових коштів у сумі 4,5 тис. доларів США, які виділені з кошторису спеціального призначення; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 07.08.2023, в ході якого свідок розповів про спілкування з особою на ім`я ОСОБА_10 , вже після передачі грошових коштів з приводу підготовки документів для організації його незаконного переправлення через державний кордон України; протоколом огляду предмету від 07.08.2023 - мобільного телефону свідка ОСОБА_7 , яким зафіксовано листування з приводу організації незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України між свідком та ОСОБА_5 , а також збережено відеозаписи, зроблені свідком в ході спілкування з ОСОБА_5 у мобільному месенджері «Signal»; протоколом огляду документу від 07.08.2023, яким оглянуто відеозаписи, зроблені свідком в ході спілкування з ОСОБА_5 у мобільному месенджері «Signal», на яких відображений запис голосових повідомлень ОСОБА_5 надісланих свідку, з приводу строків виготовлення документів для організації його незаконного переправлення через державний кордон України; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.

На даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

При розгляді клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, а також обізнаності, щодо незаконного перетину кордону, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Аналізуючи вказаний ризик також в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя звертає увагу на наступне: в судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний офіційно не працевлаштований та на теперішній час обґрунтовано підозрюється у ймовірному вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, не одружений тобто не маючий стійкий соціальних зв`язків, що вказує на ризик можливого переховування.

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення ОСОБА_5 був затриманий 14.08.2023 року, тобто на даний час не всі процесуальні дії проведені. Як зазначив прокурор не вилучено грошові кошти які ОСОБА_5 отримав від свідка, що вказує на обґрунтованість посилання сторони обвинувачення щодо існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищення, сховання або спотворення будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

З огляду на те, що підозрюваний ознайомлений з відповідним клопотанням про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відповідними додатками, долученими до нього, в яких наявний протокол допиту свідка (який є заявником у даному кримінальному провадженні), й відповідно в яких зазначені анкетні дані вказаної особи, з огляду на ту обставину, що у випадку подальшого направлення відносно підозрюваного ОСОБА_5 обвинувального акту до суду, свідок ймовірно буде допитуватися безпосередньо судом, слідчий суддя приходить до переконання про достатність підстав для прийняття висновку щодо наявності ризику можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на вказану особу, з метою зміни ними своїх показів, в цілях подальшого уникнення підозрюваним передбаченої законом відповідальності, п.3 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання щодо наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує, що наразі тривають заходи щодо встановлення кола можливих співучасників ймовірного вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, які ймовірно будь-яким чином сприяли останньому вчинити кримінальне правопорушення. У зв`язку із чим, на думку слідчого судді, існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є доведеним стороною обвинувачення.

Щодо ризику можливого вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення або продовження ним кримінального правопорушення, у якому підозрюється, слідчий суддя враховує наступне.

Як було встановлено у судовому засіданні, на теперішній час в рамках іншого кримінального провадження №0001077 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та на теперішній час в рамках даного кримінального провадження №0000155 від 01.02.2023 року останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Вищевикладене на думку слідчого судді свідчить про явні негативні соціальні інтереси останнього, й відповідно про його емоційно-вольову деформацію та ймовірну відсутність правової свідомості, а тому слідчий суддя приходить до переконання, що в рамках означеного кримінального провадження існує реальний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_5 або продовження ним кримінального правопорушення, в якому підозрюється, в тому числі для отримання прибутку, так як будь яких інших доходів він не має, не працює.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо лише шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010р., суд зазначив: «п.78. Гарантії передбачені п. 3 статті 5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, вказана сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. П. 80. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Така ж позиція щодо помірності розміру грошової застави міститься і в рішенні по справі «Єлоєв проти України»: «Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

Як вбачається з наявних у слідчого судді матеріалів, які долучені стороною обвинувачення в обґрунтування поданого клопотання, ОСОБА_5 інкримінується можливе вчинення в умовах воєнного стану правопорушення пов`язане з незаконним перетином Державного кордону чоловіків яким заборонений виїзд за межі країни після початку 24.02.2022 військової агресії російської федерації.

Так, згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, між тим згідно зазначеної статті у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину та покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вказані розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя при визначені розміру застави, враховує те, що ОСОБА_5 вже є підозрюваним за аналогічними статтями, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним перетином Державного кордону за матеріальну винагороду, обставини імовірного вчинення кримінального правопорушення у своїй сукупності обумовлюють необхідність виходу слідчого судді за межі застави, передбаченої абзацом п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Слідчий суддя враховуючи викладені обставини, прийшов до висновку, що відносно підозрюваного є доцільним застосування запобіжного заходу з призначенням застави у розмірі 373 (триста сімдесят трьох) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 001 132 (один мільйон одну тисячу сто тридцять дві) гривні.

На думку слідчого судді, саме вказаний розмір застави буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000155 від 01.02.2023 року відносно ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання підвартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 11.10.2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 373 (триста сімдесят трьох) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 001 132 (один мільйон одну тисячу сто тридцять дві) гривні.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м. Київ, МФО - 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разів несення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 11.10.2023 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- заборонити спілкуватися зі свідком у даному кримінального провадження;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1