Провадження №1-кп/447/207/23
Справа №447/1468/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2023 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві Львівської області матеріали кримінального провадження, внесеного у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000224 від 09.05.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Розділ, Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою,раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 в період часу з 28.10.2021 до 05.05.2023, перебуваючи за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з мотивів неповаги до встановлених існуючих норм спільного проживання, сімейного життя, діючи умисно, систематично вчиняв психологічне насильство стосовно своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до її психологічних страждань.

28.10.2021, близько 02:00 год., за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , під час якого голосно кричав, виражався нецензурними словами чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

За вищевказані неправомірні дії відповідно до постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 21.12.2021 ОСОБА_3 визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання.

Крім того, 29.10.2021, близько 15:30 год., ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , під час якого голосно кричав, висловлювався нецензурною лексикою, внаслідок чого завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

За вищевказані неправомірні дії відповідно до постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 22.11.2021 ОСОБА_3 визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання.

Крім того, 17.10.2022, близько 20:00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , під час якого голосно кричав, шарпав останню за одяг, висловлювався нецензурною лексикою, внаслідок чого завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

Крім того, 17.10.2022 стосовно ОСОБА_3 за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області складено тимчасовий заборонний припис серії АА №204014, строком на 10 діб - заборона на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи.

ОСОБА_3 не повідомив працівників відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про місце свого тимчасового перебування, чим порушив попередньо винесений йому терміновий заборонний припис стосовно кривдника строком на 10 діб, а саме зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи у зв`язку з чим відповідно до постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 08.12.2022 ОСОБА_3 визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання.

Крім того, 18.10.2022 близько 21:35 год., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив конфлікт із своєю матір`ю ОСОБА_5 , чим порушив заходи термінового заборонного припису щодо залишення місця проживання постраждалої особи строком на 10 діб, серії АА №204014 від 17.10.2022, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. 01.03.2023 Миколаївським районним судом Львівської області провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_3 закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_3 упродовж тривалого часу вчиняв дії психологічного характеру стосовно своєї матері ОСОБА_5 із якою він спільно проживає, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю. ОСОБА_3 на шлях виправлення не став і продовжуючи свої неправомірні та систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 05.05.2023, близько 17:00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, знову вчинив дії психологічного насильства відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме: словесно ображав її нецензурними висловлюваннями, принижував людську честь та гідність, висловлював погрози в бік останньої, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 психологічні страждання.

Вищевказаними умисними насильницькими діями ОСОБА_3 вчинив відносно потерпілої ОСОБА_5 , з якою спільно проживає, має спільний побут, яка є його матір`ю, тобто близькою особою, систематичне психологічне насильство, яке виражалось у словесних образах, приниженнях, що призвело до психологічних страждань останньої.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно систематично вчинив психологічне насильства, щодо матері, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи (домашнє насильство), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєному визнав, пояснив, що жаліє про вчинене.

Потерпіла ОСОБА_5 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, відносно міри покарання покладалась на думку суду.

В судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: копія паспорта громадянина України ОСОБА_3 ; вимогу про наявність судимостей; довідки про неперебування на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра; характеристику з місця проживання обвинуваченого, відповідно до якої скарги від жителів міста відносно ОСОБА_3 не надходили.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо колишньої дружини, що призводить до фізичних та психологічних страждань потерпілої особи (домашнє насильство).

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його вік, наявність обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та обставину, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт.

Враховуючи систематичність вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства по відношенню до потерпілої - його матері ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілої від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язок, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91 КК України, а саме: направити для проходження програми для кривдників та апробаційної програми строком два місяці.

Суд вважає, що такі обмежувальні заходи із покладенням обов`язку будуть сприяти виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілої ОСОБА_5 .

На думку суду, призначене судом покарання та обмежувальні заходи є необхідними і достатніми для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 220 ( двохсот двадцяти ) годин громадських робіт.

На підставі ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальні заходи, поклавши на ОСОБА_3 обов`язок пройти програму для кривдників та пробаційну програму протягом 2 (двох) місяців.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1