Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

20 червня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000180 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 16 лютого 2023 року стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Квасилів Рівненського району Рівненської області, громадянина України, раніше неодноразово судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Дубенського міськрайоного суду Рівненської області від 16 лютого 2023 року ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України (далі - КК) на 4 роки позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК, з урахуванням вироку Рівненського районного суду Рівненської області від 22.08.2022, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці.

Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з 06.06.2021.

Судом вирішено питання стосовно речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Цим вироком ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він 22.05.2021, близько 18 год. 00 хв., зайшов на територію приватного господарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваних ним дій та передбачаючи настання їх наслідків, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, умисно, таємно, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зриву навісного замка наявного на вхідних дверях автомобільного вагончика від вантажного автомобіля, який використовується як підсобне приміщення, незаконно проник всередину, звідки таємно, повторно, викрав чотири набори столових ножів, вартістю 466 грн. 33 коп. кожен і самовар на дровах, об`ємом 3 літри, вартістю 1000 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2865 грн. 32 коп.

24.05.2021 близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на території господарства ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_2 , куди приїхав на автомобілі марки «Marcedes-Benz» 410D, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваних ним дій та передбачаючи настання їх наслідків, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, умисно, таємно, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зриву навісного замка наявного на вхідних дверях підсобного приміщення, незаконно проник всередину, звідки викрав металобрухт чорних металів, загальною вагою 422 кг, загальною вартістю 2321,40 грн., який склав на подвір`ї вказаного господарства та завантажив до кузова вказаного вище автомобіля, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2321,40 грн.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить пом`якшити призначене йому покарання. Обґрунтовує свої вимоги тим, що місцевий суд залишив поза увагою, що він визнав свою вину у вчиненому злочині та щиро розкаявся, повністю відшкодував потерпілим шкоду та вже відбув половину призначеного терміну у слідчому ізоляторі. Також вказав, що бажає піти добровольцем на війну аби захищати свою державу.

Захисник-адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить призначити обвинуваченому ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.4 ст.70 КК, з урахуванням вироку Рівненського районного суду Рівненської області від 22.08.2022, у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

На обґрунтування заявлених вимог апелянт вказала, що призначене ОСОБА_5 покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Щодо обраного виду та міри покарання обвинуваченому, то колегія суддів вважає, що воно ґрунтується на вимогах закону про кримінальну відповідальність.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.1 Постанови від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Ухвалюючи вказаний вирок, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, призначивши обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, яке за своїм видом та розміром відповідає як особі винного, так і встановленим обставинам кримінального провадження.

Так, судом було враховано пом`якшуючі покарання обставини, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та часткове добровільне відшкодування завданих збитків, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Крім того, суд взяв до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, а також дані про особу винного, зокрема те, що він посередньо характеризується за місцем проживання, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, утриманців не має, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, однак, на шлях виправлення не став та вчинив нові злочини проти власності.

Сукупність вказаних обставин була підставою для висновку місцевого суду, з яким погоджується і колегія суддів, щодо можливості виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів лише в умовах ізоляції засудженого та поміщенні його до кримінально-виконавчої установи закритого типу від суспільства.

При цьому, встановлені обставини даного провадження свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК, згідно з якими якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тобто, як випливає зі змісту статті 75 КК, застосування закріплених у ній правил допустиме лише за наявності обґрунтованих підстав для висновку, що виходячи з тяжкості злочину, даних про особу винного та інших обставин кримінального провадження, попередження нових злочинів й виправлення засудженого є можливим без його ізоляції від суспільства.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що вирок місцевого суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, ухваленим з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а також закону про кримінальну відповідальність,

Згідно приписів п.п.1, 2 ч.1 ст.407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити вирок або ухвалу без змін; змінити вирок або ухвалу.

За вказаних вище обставин апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни вироку місцевого суду та задоволення апеляційних вимог сторони захисту.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 16 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3