У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваної - ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000210, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , одруженої, раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч .ч. 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000210, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 358 КК України, а зібрані у ході досудового розслідування фактичні дані, свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

До початку розгляду клопотання захисник підозрюваної подав письмові заперечення на клопотання про тримання під вартою. Заперечення зводились до того, що під час досудового розслідування кримінального провадження стороною обвинувачення не встановлено співучасті підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення. Кваліфікація дій ОСОБА_4 є невірною, з огляду на те, що що земельні ділянки, які були предметом кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона підозрюється переходили у власність третіх осіб, не пов`язаних з підозрюваною. З повідомлення про підозру не вбачаються доведеність та обгрунтованість мотивів підозрюваної. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які належні та допустимі докази, якими б доводилась причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення.

Ризики, заявлені прокурором у клопотанні відсутні. Зокрема, з часу коли підозрюваній стало відомо про кримінальне провадження, підозрювана не вчинила жодних дій з метою впливу на свідків. Стороною обвинвачення не наведено, які конкретні речі та документи, що мають значення для досудового розслідування матиме можливість знищити чи спотворити підозрювана. Всі речові докази, які мають значення для справи були вилучені під час обшуків. Жодного доказу наявності ризику втрати документів чи впливу на свідків стороною обвинвачення не надано. Посилання слідчого мають характер припущень.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити та обрати підозрюваній ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисники та підозрювана в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання, з підстав, наведених ними у раніше поданих запереченнях. Просили відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді нічого домашнього арешту з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 та п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000210 від 06.08.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365 2 , ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України, за підозрою ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_10 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 190, ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 , ч. 3 ст. 358 КК України.

Четвертого серпня 2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України - шахрайстві, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненого за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, ч. 3 ст. 190 КК України, - шахрайстві, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах, ч. 3 ст. 365-2 КК України, тобто зловживанні повноваженнями нотірусом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та таким, що вчинене повторно та яке спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, ч. 3 ст. 358 КК України - складанні та видачі нотаріусом завідомо підробленого офіційного документа, який посвідчує певний факт, що має юридичне значення та надає певні права, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Сукупність фактичних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження, дають підстави вважати пред`явлену ОСОБА_4 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюванї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування»..

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Серед кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 є тяжкі злочини, за вчинення яких, у разі визнання винуватості, останній яким загрожує покарання у вигляді позбавленням волі на строк до восьми років., що може спонукати підозрювану ухилятися від слідчого, прокурора, суду. При оцінці даного ризику, слідчим суддею взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку щодо доведеності існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи наявність ризиків вплив на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та уважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що підозрювана не будучи обмеженою у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчинення злочинів у яких остання підозрюється, може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Тим самим, наявності ризику впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Органом досудового розслідування доведено можливість здійснення такого тиску на інших підозрюваних - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Окрім цього, слідчий суддя вважає обгрунтованими доводи органу досудового розслідування про те, що підозрювана може інформувати та скеровувати дії та показання осіб, які на даний момент не встановлені та не допитані стороною обвинувачення, підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для неї неправдиві показання у кримінальному провадженні.

Беручи до ваги те, що інкриміновані підозрюваній кримінальні правопорушення мали місце неодноразово, протягом тривалого часу та вчинення їх умисно, слідчий суддя вважає, що є підстави вважати, що остання може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Сторона обвинвачення під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не довела, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує особу підозрюваної, яка до кримінальної відповідальності раніше не притягувалась, наявність міцних соціальних зв`язків, зокрема, наявність на її утриманні матері-інваліда, яка потребує постійного догляду, на підставі чого прийшов до висновку, що доведені стороною обвинувачення ризики можуть бути попереджені шляхом застосування відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На підставі наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку про застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту в нічний час доби, строком на два місяці, з покладанням на підозрювану окремих обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, чого, на думку слідчого судді буде достатньо для забезпечення належної поведінки підозрюваної.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181,183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці в межах строку досудового розслідування, а саме до 04 жовтня 2023 року включно, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час доби з 22 год. 00 хв. вечора по 06 год. 00 хв. ранку без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утриматися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 13 год. 45 хв. 11 серпня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1