ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4067/23
Провадження № 1-кс/210/1874/23
У Х В А Л А

іменем України

"01" серпня 2023 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана ОСОБА_3 погодженого прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000848 від 29.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,- відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаїв,Миколаївської області, громадянин України, освіта середня, не одружений, не маючий на утримані неповнолітніх (малолітніх) дітей, не працюючий, інвалідності не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше судимий -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 28.07.2023 близько о 15 год. 50 хв., проходив повз будинок АДРЕСА_2 та побачив, що раніше йому невідомий потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біля банкомату «ПриватБанк» зняв грошові кошти та поклав їх до карману сорочки одягнутої на останньому та в даний момент у останнього, виник прямий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме грошових кошт потерпілого, після чого ОСОБА_5 почав переслідувати потерпілого ОСОБА_7 , до місця мешкання останнього. Після чого пройшовши за потерпілим до будинку АДРЕСА_3 , з корисливого мотиву, діючи в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, ОСОБА_5 , реалізуючи свій прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно й цілеспрямовано, з корисливих мотивів, в цілях власної наживи, протиправно, зайшов за потерпілим ОСОБА_7 до приміщення під`їзду № 6 будинку АДРЕСА_3 , підійшов до потерпілого зі спини та з силою, шляхом ривку вихопив з карману одягненої на потерпілому ОСОБА_7 сорочки грошові кошти в сумі 3000 грн. Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, таким чином вчинив всі дії для доведення кримінального правопорушення до кінця, у зв`язку з чим реалізував злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд, у зв`язку з чим своїми діями завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди.

Крім того, ОСОБА_5 , 29.07.2023 близько о 18 год. 15 хв., діючи повторно, проходив повз магазин «АТБ - Маркет» , що розташований по вул. Соборності, 54 в Металургійному районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та побачив, що раніше йому невідому потерпілуОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біля кіоску з продажу овочів, яка в той час поклала належній їй гаманець до пакету та в той момент у останнього, виник прямий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме гаманця потерпілої, після чого ОСОБА_5 почав переслідувати потерпілу ОСОБА_9 , до місця мешкання останньої. Після чого пройшовши за потерпілою до будинку АДРЕСА_3 , з корисливого мотиву, діючи повторно, в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, ОСОБА_5 , реалізуючи свій прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно й цілеспрямовано, з корисливих мотивів, в цілях власної наживи, протиправно, зайшов за потерпілою ОСОБА_9 до приміщення під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_3 , підійшов до потерпілої та з силою, шляхом ривку вихопивзалишений потерпілою на сходах пакет з фруктами, в якому знаходився гаманець, що матеріальної цінності для потерпілої не представляє, з грошовими коштами в сумі 360 грн. Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, таким чином вчинив всі дії для доведення кримінального правопорушення до кінця, у зв`язку з чим реалізував злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд, у зв`язку з чим своїми діями завдав потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, та відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно та в умовах воєнного стану про що йому було повідомлено про підозру 01.08.2023.

У зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, таких як переховування від слідчого, прокуратури та суду, незаконний вплив на потерпілих, свідків, інших учасників провадження, вчинення інших кримінальних правопорушень, слідчий клопотав про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюстроком на 60 (шістдесят) днів до підозрюваної ОСОБА_5 .

В судовому засіданні слідчий та прокурор, кожен окремо клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник, кожен окремо, під час обговорення клопотання заперечували проти його задоволення, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступних висновків.

Так, матеріалами клопотання встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.186 КК України, за ознаками: відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, та відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно

01.08.2023 року ОСОБА_5 на підставі зібраних доказів у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України.

Підставами для пред`явлення підозри ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення є наявність достатніх доказів зібраних в ході досудового розслідування, а саме:

-протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення;

-протоколом огляду місця події від 28.07.2023;

-показаннями потерпілого ОСОБА_7 ;

-показаннями потерпілої ОСОБА_9 ;

-показаннями свідка ОСОБА_10 ;

-пред`явленням осіб для впізнання потерпілому ОСОБА_7 ;

-пред`явленням осіб для впізнання свідкові ОСОБА_10 ;

-показаннями свідка ОСОБА_11

-пред`явленням осіб для впізнання свідкові ОСОБА_11

-пред`явленням осіб для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_9 .

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя доходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором в судовому засіданні були обґрунтовані та доведені наступні ризики:

-Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

-Незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

-Вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Підстави для тримання під вартою передбачені нормами Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме, ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Основна мета вказаної ст. 5 Конвенції полягає в тому, щоб виключити необґрунтоване тримання під вартою особи (рішення ЄСПЛ по справі Маккей проти Сполученого королівства). Вимога законності тримання під вартою не може бути задоволена тільки шляхом дотримання національного законодавства, а національне законодавство повинно відповідати Конвенції, включаючи загальні принципи, які в ній відображені (справа Плесо проти Угорщини).

Згідно статті 5 §1(c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) нікого не може бути позбавлено свободи, крім такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Підозрюваному ОСОБА_5 , не може бути обрано більш м`який запобіжний захід, як - то, наприклад, домашній арешт, так як знаходячись на свободі, буде мати можливість продовжувати свою злочинну діяльність, та є постійним мешканцем Миколаївської області та в м. Кривому Розі не має міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання.

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку із відсутністю осіб, які заслуговують на довіру. Особисте зобов`язання не може бути застосоване у зв`язку із тим, що перебування підозрюваного ОСОБА_5 на волі не сприятиме виконанню ним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обґрунтовуючи недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слід відмітити правові позиції Європейського суду з прав людини, викладеними за розглянутими справами: «Шалімов проти України», «Боротюк проти України», «Харченко проти України», в яких зазначено, що:

- тривале утримання під вартою може бути виправданим по тій чи іншій справі лише при наявності специфічних ознак того, що цього вимагають справжні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, мають перевагу над правилом поваги до особистої свободи;

- судові органи мають дослідити всі факти «за» і «проти» існування реального суспільного інтересу, який, при належному обліку принципу презумпції невинності, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи.

Таким чином, виходячи з принципу презумпції невинуватості особи, приймаючи до уваги наявність існування обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зважуючи всі факти «за» і «проти» існування реального суспільного інтересу та публічний інтерес щодо обставин кримінальних правопорушень, зокрема, що ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, враховуючи їх в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема, що лише при наявності специфічних ознак того, що цього вимагають справжні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, мають перевагу над правилом поваги до особистої свободи, а також існування реального суспільного інтересу, який, при належному обліку принципу презумпції невинності, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, тому застосування саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є обґрунтованим, а запобігти встановленим ризикам, шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою - неможливо.

Згідно з ч.3 ст. 183 КПК України, ч.5 ст. 182 КПК України суд визначає розмір застави у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тобто у сумі 53 680, 00 грн.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідність відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України та ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Відповідно до ст. 202 ч.4 КПК України підозрюваний звільняється з під варти після внесення застави, визначеної в ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця увезення, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000848 від 29.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,- відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000848 від 29.07.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів а саме з 16 години 30 хвилин 01 серпня 2023 року до 16 години 30 хвилин 30 вересн 2023 року включно.

Розмір застави визначити у межах 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 53 680 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджують внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з під варти, у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів, тобто до 30.09.2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1