Справа № 215/3270/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 3 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000104 від 12.04.2023 року, який надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, має малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особою з інвалідністю не є , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз:

- 26.05.2022 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 307 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.3, 187 ч.1, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22.02.2023 вирок суду від 26.05.2022 року змінено. Вважати засудженим по ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.2, 185 ч. 3, 187 ч.1, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна. На підставі ст.70 ч.4 КК України по сукупності кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим до відбування призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

за участі учасників кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 в невстановлений слідством час, однак не пізніше 10.04.2023, в невстановленому слідством місці придбав мобільний телефон марки «Meizu» моделі «L681H» з сім-картою мобільного оператору «Лайфселл» НОМЕР_1 , яким користувався до 19.05.2023.

В квітні 2023, ОСОБА_3 , у всесвітній мережі загального доступу «Інтернет» розмістив у соціальній мережі «Facebook», де з метою подальшого незаконного заволодіння коштами громадян, шляхом обману, не пізніше 10.04.2023 розмістив оголошення про продаж деревини твердих порід, за ціною 900, 1000, 1100 гривень за куб, які насправді не мав наміру продавати.

10.04.2023, ОСОБА_7 , у всесвітній мережі загального доступу «Інтернет» переглядала соціальну мережу «Facebook» та побачила оголошення про продаж деревини твердих порід за ціною 900, 1000, 1100 гривень, яке розмістив користувач вищевказаного сайту на ім`я « ОСОБА_8 », при цьому в оголошені було зазначено, що всі питання за номером та зазначено свій контактний номер мобільного телефону № НОМЕР_2 . Після цього, ОСОБА_7 , через мобільний додаток «Телеграм», 11.04.2023 року почала вести переписку з користувачем мобільного телефону № НОМЕР_2 , і будучи введеною в оману вказаним користувачем номеру мобільного телефону № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , домовилась про купівлю вказаного товару, а саме 6 кубів твердих порід дерева «ясення» та «дубу» на загальну суму 5400 гривень. При цьому ОСОБА_3 маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, повідомив ОСОБА_7 , що умовою доставки товару є лише часткова оплата його вартості, а саме 50% від загальної вартості та зазначив що перерахування потрібно зробити на банківську картку НОМЕР_3 отримувач ОСОБА_9 .

На виконання вказаних домовленостей, ОСОБА_7 , 11.04.2023, будучи неправдиво запевненою в добросовісності намірів ОСОБА_3 , однак при спробі ОСОБА_7 , здійснити банківський переказ грошових коштів в сумі 2700 гривень на банківську картку НОМЕР_3 , то їй вибивало помилку та блокувало грошовий переказ. Після чого, ОСОБА_7 , повідомила через мобільний додаток «Телеграм» абонента мобільного номеру № НОМЕР_2 , та зазначила, що банківський переказ не відбувається, на що ОСОБА_3 , завірив ОСОБА_7 , про банківський збій та повідомив, що грошові кошти потрібно скинути на номер мобільного рахунку № НОМЕР_2 .

Після чого через термінал самообслуговування здійснила перерахування готівкових коштів в сумі 2650 гривень (з урахуванням комісії терміналу в сумі 80 гривень), на мобільний номер телефону № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , при цьому ОСОБА_3 завірив ОСОБА_7 , що після перерахування грошових коштів за замовлений товар в сумі 50% від загальної вартості, а саме 5400 гривень, одразу відправить автомобіль з оплаченим товаром на адресу яку зазначила ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_3 , отримавши на свій мобільний номер № НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 2570 гривень (за вичетом комісії терміналу, що склала 80 гривень), порушуючи попередню домовленість, вказаний товар не надіслав та отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , незаконно, шляхом обману (шахрайство) заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 2650 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.

07 червня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором, в присутності захисника ОСОБА_10 та за наявності письмової згоди потерпілої ОСОБА_7 була укладена угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000104 від 12.04.2023 року, за умовами угоди підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі висунутої йому підозри у судовому провадженні.

Сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ч.2 ст. 190 КК України, міри покарання та наслідків умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачених ст.476 КПК України.

Сторони узгодили ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.1 КК України сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 з урахуванням вироку Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.05.2022 у виді 8 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Підозрюваному роз`яснені правила ст.ст.394, 424, 473 ч.2, 474 ч.4, 476 КПК України, а також він розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджене прокурором та обвинуваченим покарання.

Судом роз`яснено обвинуваченому, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права передбачені ст.474 ч.4 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст.473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим. Вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України, підтвердив добровільність укладення угоди, погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди.

Потерпіла ОСОБА_7 надала заяву про згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 .

Суд переконався поясненнями сторін кримінального провадження, матеріалами кримінального провадження, що укладення угоди є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно положень ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно є правильною, злочини, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким, існують достатні фактичні підстави для винуватості і відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим) може бути укладена та затверджена в даному кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Питання про скасування арешту майна суд вирішує одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, відповідно до ст.174 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 122, 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого за даним кримінальним провадженням не обирався.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 469, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 07 червня 2023 року про визнання винуватості укладену між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000104 від 12.04.2023 року, з одного боку, та який відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України отримав письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості від потерпілої ОСОБА_7 та підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, за участі захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 про визнання обвинуваченим ОСОБА_3 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст. 190 КК України - 1/один/ рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.05.2022 року, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22.02.2023 та остаточно за сукупністю вироків призначити ОСОБА_3 основне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 2 місяці з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання рахувати з 22.02.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової трасологічної експертизи № СЕ-19/104-23/17364-Д від 18.05.2023 у розмірі 1912 грн.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2023 року, на мобільний телефон «Meizu» сірого кольору, з сім-картою оператора «Лайфсел», друга сім картка не ідентифікована, що належать ОСОБА_3 .

Речові докази: два відрізки липких стрічок зі слідами папілярних візерунків - зберігати в матеріалах данного кримінального провадження;

-мобільний телефон «Meizu», який згідно квитанції №1980 знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП №5 - конфіскувати в прибуток держави;

-сім карту мобільного оператора Лайфсел» та сім картку, що не ідентифікована, які згідно квитанції №1980 знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП №5 - знищити.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4,6,7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: