№ 204/5576/20
№1-кп/204/157/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2023 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000120 від 06.08.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпропетровську, громадянина України, з середньою технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.10.2000 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 81,ч.1 ст. 89, ч.3 ст.82, ч.1 ст. 145, ч.1 ст. 42 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць з конфіскацією майна. Звільнений 06.04.2004 року умовно достроково на невідбутий строк 4 місяці 8 днів;

- 31.10.2008 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст. 187, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Звільнений 24.06.2010 року умовно - достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 1 місяць 1 день;

- 16.03.2011 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 262, ч.1 ст. 263, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2008 року до відбуття призначено покарання 4 роки 8 місяців позбавлення волі;

- 02.09.2011 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 6 років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України даним покаранням поглинути покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2011 року до відбуття покарання 6 років позбавлення волі. Звільнився 01.08.2016 року по відбуттю строку покарання;

- 19.04.2019 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців. Зараховано за ч. 5 ст. 72 КК України з 30.03.2017-20.05.2019 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого умисного злочину, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив новий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 06 серпня 2020 року, приблизно о 05 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 перебував біля приміщення за N29-Д по вул.Тітова в м.Дніпро, в якому знаходиться офіс «Ритуальні послуги», орендатором якого є ОСОБА_6 . В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно. Після чого, 06 серпня 2020, приблизно о 05 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення, діючи повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи її настання, підійшов до вхідних дверей офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , та за допомогою викрутки та металевої стамески, котрі були заготовленні у останнього заздалегідь, віджав хвіртку металопластикових дверей, тим самим отримав вільний доступ в приміщення. Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно, перебуваючи всередині офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_3 «Ритуальні послуги», в головній кімнаті, на ресепшені побачив та взяв в руки ноутбук марки Samsung NP305V5, срібного кольору, котрий визначив об?єктом свого злочинного посягання. Далі, Далі, ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, утримуючи в руках ноутбук марки Samsung NP305V5, срібного кольору, покинув місце скоєння кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4869 грн. 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю і підтвердив та не оспорював обставини, зазначені в обвинувальному акті, просив суворо не карати та розглянути кримінальне провадження в порядку ст.349 КПК України, про що надав письмову заяву. У вчиненому розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має, щодо розгляду справи в порядку ст.349 КПК України, не заперечує.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали кримінального провадження №0000120, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 (а.п.58-66), протокол прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 06.08.2020 року (а.п.9); висновок експерта №19/104-7/3/1144 від 21.08.2020 року (а.п.21-27); довідку про судові витрати на проведення експертизи (а.п.20); висновок експерта судово-товарознавчої експертизи №2775 від 21.08.2020 року (а.п.48-52); звіт про судові витрати на проведення експертизи (а.п.47), постанови про визнання речовими доказами (а.п.13,72-73,90-91) та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням і інше приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.3 ст.185 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин проти власності за обставинами, викладеними у вироку, раніше судимий, має не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований. Як пом`якшуючи покарання обставини, відповідно до ст.66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого. Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, цілям його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судових експертиз, згідно наданої довідки та звіту.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - з 10 серпня 2023 року.

Речові докази: металеву стамеску та викрутку типу «мінус», які опечатані та знаходяться в камері схову речових доказів ВП№6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція №2924)- знищити; ноутбук марки Samsung, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 - залишити законному власнику ОСОБА_6 ; сім-картку з логотипом мобільного оператора «Київстар» ІССІD НОМЕР_1 , яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000120 - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000120.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави фактичну вартість проведення експертизи № 19/104-7/3/1144 від 21.08.2020 року, у розмірі 653 гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави фактичну вартість проведення експертизи №2775 від 21.08.2020 року, у розмірі 150,00 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1