Справа № 357/7915/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква кримінальне провадження за № 0002495 від 20.05.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, світа середня-спеціальна, не одруженого, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 27.02.2023 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 75, ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України за наступних обставин.

20 травня 2023 року близько 04 год. 00 хв., ОСОБА_4 , проходячи неподалік будинку АДРЕСА_2 , у дворі помітив транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «2107» червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 (11 код регіону), який перебував у власності ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, через зачинену хвіртку незаконно проник на огороджену територію вказаного домоволодіння та скориставшись відсутністю власника та тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, діючи умисно, повторно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, користуючись тим, що його дії залишаються не поміченими, таємно від оточуючих через незачинені двері проник в салон автомобіля де за допомогою ключів, які знаходились в автомобілі привів в дію двигун автомобіля «ВАЗ» моделі «2107» червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 та, відкривши ворота, виїхав з території домоволодіння та попрямував в с. Фурси Білоцерківського району, Київської області, таким чином здійснив незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 32550 гривень 00 копійок.

Своїми діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

Крім того, 20 травня 2023 року близько 04 год. 20 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в автомобілі марки «ВАЗ» моделі «2107» червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 (11 код регіону), яким попередньо незаконно заволодів, знаходячись по вул. Шкільній, в с. Фурси, Білоцерківського району Київської області, всередині багажного відділення помітив інструменти належні потерпілому ОСОБА_6 та в цей час у останнього виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, таємно від оточуючих, в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна відчинивши ключами багажне відділення автомобіля, викрав набір інструментів, а саме: гайкових ключів та «головок» до нього «chrome vanadium», марки «Lex 108шт», вартістю 1201 гривень 43 копійки, домкрат гідравлічний (до 5 тон), вартістю 550 гривень належні ОСОБА_6 . Після цього, відкривши капот автомобіля викрав акумуляторну батарею марки «Recing», жовтого кольору, на 12 Вольт, 74 Ампера, вартістю 2076 гривень 38 копійок, що належить ОСОБА_6 . В подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 3827 гривень 81 копійок.

Своїми діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю. При цьому надав суду наступні показання. 20 травня 2023 року близько 04 год. 00 хв., він проходив біля будинку АДРЕСА_2 , у дворі помітив транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «2107» червоного кольору, який перебуває у власності ОСОБА_8 , якого він знав раніше. Вказував, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Він, через зачинену хвіртку, проник на територію домоволодіння та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинені двері проник в салон автомобіля, де на передньому пасажирському сидіння побачив ключі від автомобіля та за допомогою ключів, привів в дію двигун даного автомобіля. Далі поїхав до себе додому. Вказував, що по дорозі вчинив ДТП, відчинив ключами багажне відділення автомобіля, викрав набір інструментів, а саме: гайкових ключів та «головок» до нього, домкрат гідравлічний та, відкривши капот автомобіля, викрав акумуляторну батарею. Після цього він прийшов додому, взяв велосипед і поїхав до потерпілого. Запропонував потерпілому відремонтувати автомобіль, проте він відмовився. Цивільний позов визнав частково, а саме 1000 грн моральної шкоди. Матеріальну шкоду не визнав.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , заслухавши думку потерпілого щодо призначення міри покарання обвинуваченому, який просив суд призначити ОСОБА_4 міру покарання на розсуд суду, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінуємих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав за згодою учасників судового провадження недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують особу винного, оскільки ці докази ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

При обранні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує пом`якшуючі обставини відповідно до ст. 66 КК України щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище та за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_4 вчинив тяжкі злочини.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його характеристику. ОСОБА_4 раніше судимий, не одружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей немає. Не працевлаштований. Відповідно до довідок, виданих КНП «Білоцерківська центральна районна лікарня» Маловільшанської сільської ради за № 96 та № 10 від 30.05.2023 року, ОСОБА_4 за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався. Перебуває на обліку ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, що підтверджується відповіддю заступника начальника Білоцерківського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 від 24.05.2023 року за № 32/2/4801/23. Крім того, ОСОБА_4 , відповідно до довідки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 від 26.05.2023 року за № ПР/3079, перебуває на військовому обліку призовників з 16.01.2019 року.

З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що достатньою мірою для виправлення та упередження скоєння нових кримінальних правопорушень обвинуваченим є міра покарання, передбачена санкціями ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням положення ч. 1 ст. 70 КК України призначення покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та із застосуванням положення ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

В даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, в якому він просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 40000 грн матеріальної та 20000 грн моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що вартість відновлювальних робіт внаслідок ДТП, вчиненого ОСОБА_4 складає 40000 грн, проте не надав суду, на підтвердження своїх слів жодного документу, який підтверджує дану вартість. Крім того, потерпілий вказав, що ним не проводилася оцінка вартості відновлюваних робіт автомобіля, дану суму він прорахував самостійно.

Суд вважає, що потерпілим в судовому засіданні не доведено розмір матеріальної шкоди, а тому в задоволенні позову в частині стягнення на його користь з ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 40000 грн слід відмовити.

Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин.

У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, на що вказує й постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Відповідно до роз`яснень вищезазначеної постанови Пленуму Верховного суду України, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю, розмір відшкодування якої визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), з урахуванням стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Суму моральної шкоди в розмірі 20000 грн потерпілий ОСОБА_6 обґрунтував в судовому засіданні тим, що внаслідок того, що його автомобіль пошкоджений, він залишився без роботи. Будь-який підтверджень про попереднє місце роботи потерпілим не надано.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.5 Постанови від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розглядаючи позов про відшкодування такої шкоди, суд повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, яким є ступінь вини заподіювача, яких саме моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі він оцінює пов`язані з ними втрати та з чого при цьому виходить.

Суд, враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають до часткового задоволення в розмірі 3000 грн.

Речові докази: акумулятор марки «Recing» та набір інструментів «Chrome vanadium», транспортний засіб марки «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1 , які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити за потерпілим Ситником по приналежності.

Речові докази: змив із речовини бурого кольору, змив з керма, зразок букального епітелію ОСОБА_4 , дактилоскопічна карта ОСОБА_4 , які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 793 від 27.06.2023 року знищити.

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 5736 грн процесуальних витрат у провадженні за проведення експертизи № СЕ-19/111-23/26296-Д від 25.05.2023 року відповідно до вимог ст. 122 КПК України на користь держави в повному обсязі.

Відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії до 18.07.2023 року. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з дня його фактичного затримання 20.05.2023, зарахувавши у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення за ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку: день за день.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити попередній у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не більш, ніж на 60 днів, тобто до 04 вересня 2023 р.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України і призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці без конфіскації майна;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці без конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2023 року остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 6 місяців без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного затримання 20.05.2023 року, зарахувавши у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення за ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку: день за день.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити попередній у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не більш, ніж на 60 днів, тобто до 04 вересня 2023 р.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Речові докази: акумулятор марки «Recing» та набір інструментів «Chrome vanadium», транспортний засіб марки «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1 залишити за потерпілим ОСОБА_8 по приналежності.

Речові докази: змив із речовини бурого кольору, змив з керма, зразок букального епітелію ОСОБА_4 , дактилоскопічна карта ОСОБА_4 , які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 793 від 27.06.2023 року знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 5736 грн процесуальних витрат у провадженні за проведення експертизи № СЕ-19/111-23/26296-Д від 25.05.2023 року відповідно до вимог ст. 122 КПК України на користь держави в повному обсязі.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим - з дня отримання копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним вдповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику обвинуваченого та прокурору, направити потерпілому та представнику потерпілого.

Суддя: ОСОБА_1