Справа № 274/4299/23
Провадження № 1-кп/0274/763/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2023 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бердичеві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2023 за № 0000162 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегове Закарпатської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який обіймає посаду водія господарчого відділення, розлученого, який має на утриманні двоє малолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

06.07.2023 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України разом з угодою про визнання винуватості, згідно якої: старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, перебуваючи на посаді водія господарчого відділення взводу забезпечення п`ятого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, о 09.00 год. 11.12.2022 не з`явився вчасно на службу у військову частину НОМЕР_1 , що по АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд до 21.03.2023, коли прибув до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального Управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_5 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про нез`явлення вчасно у військову частину, не повідомив та проводив час на власний розсуд.

Кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_5 , передбачена ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної 30.06.2023 між прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162, згідно умов якої обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винними у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, які викладені в обвинувальному акті, погоджується з правовою кваліфікацією своїх дій, зобов`язався визнати вину в обсязі обвинувачення в судовому провадженні.

Угодою визначене узгоджене покарання із урахуванням положень ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, обставини його вчинення, відомості про особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, з врахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Так сторони, з урахуванням вказаних обставин, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, з врахуванням особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем служби характеризується посередньо, продовжує проходити військову службу, є учасником бойових дій, приймав безпосередню участь у відбитті збройної агресії російської федерації проти України, на обліках в лікарів нарколога, психіатра не перебуває, вважали за можливе та погодили покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з застосування судом положень ст. 75 КК України щодо звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам угоди.

Прокурор в судовому засіданні підтримав угоду та просив суд її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі. Обвинувачений вірно розуміє зміст обвинувачення, яке йому пред`явлено, і визнає себе винуватим саме у тих діях, що викладені у обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав угоду та просив суд затвердити.

Сторони угоди підтвердили суду, що угода про визнання винуватості ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.

Судом з`ясовано, що сторони усвідомлюють свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до застосовано до обвинуваченого, а також усвідомлюють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Крім того суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Згідно з ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, є тяжким, провадження не здійснюється щодо юридичної особи та у ньому не бере участь потерпілий. Тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог вказаної статті.

Зі змісту угоди з обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим в ст. 472 КПК України. Очевидної неможливості виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, а саме нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненого в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби), умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем служби характеризується посередньо, має статус учасника бойових дій, проходить військову службу, приймав безпосередню участь у відбитті збройної агресії російської федерації проти України, розлучений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, на спеціалізованих обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, а також обставини, що пом`якшують його покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутністю обставин, що його обтяжують.

При цьому, суд не застосовує положення ст. 75 КК України в ред. від 13.12.2022, оскільки ця редакція погіршує становище особи, яка вчинила злочин до її прийняття, а відтак відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не має зворотної дії у часі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у провадженні не подано.

Даних про речові докази, процесуальні витрати, заходи забезпечення цього кримінального провадження - в матеріалах справи відсутні.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 374,468,469,472 - 476 КПК України, суд, -

У х в а л и в:

Затвердити угоду у кримінальному провадженні, внесеному 10.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 про визнання винуватості, укладену 30.06.2023 між прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням протягом 2 (двох) років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_5 - не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч.4 ст.394 КПК України, прокурором - виключно з підстав, зазначених в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя ОСОБА_1