Справа № 936/285/22
Провадження № 11-кп/4806/243/23
У Х В А Л А

08.05.2023 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_1 , як суддя-доповідач у справі № 936/285/22, розглянувши в порядку п.3 ч.1 ст.401 КПК України клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_2 про застосування до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.153 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Закарпатського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційними скаргами керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_2 , представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , представників потерпілої ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 , представника потерпілої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_11 , потерпілої ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_12 та представника потерпілої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_13 на вирок Воловецького районного суду Закарпатської області від 16 березня 2023 року у кримінальному провадженні 11-кп/4806/243/23 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст.153 КК України, ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст.153 КК України, та ОСОБА_14 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.153 КК України.

Прокурор Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_2 подав клопотання про застосування до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.153 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотаннях прокурор вказує, що зважаючи на встановлені під час досудового розслідування і судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України встановлені та підтверджені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність у застосуванні щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - переховування від суду підтверджується тим, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уродженці с. Верхні Ворота (найближча ділянка державного кордону України знаходиться на відстані 50 кілометрів від вказаного населеного пункту), все своє життя проживали на території Закарпатської області, яка межує з чотирма країнами Європейського союзу, а тому можуть бути обізнані з місцями перетину Державного кордону України поза межами пунктів пропуску, або з особами, які сприяють незаконному перетину кордону.

Крім цього, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочину, який відносяться до категорії тяжких, пов`язаний з посяганням на статеву недоторканість неповнолітньої потерпілої, вчиненому групою осіб. У разі визнання їх винуватими у вчиненні цього злочину - їм загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років. З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Окрім цього, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - незаконний вплив ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на свідків та потерпілу.

Так, у кримінальному провадженні допитані як свідки неповнолітні ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , а також ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 дають показання, що викривають обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочині.

Беручи до уваги викладене вище, а також те, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та свідки - неповнолітні ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 проживають у одному населеному пункті, є обґрунтовані підстави вважати, що вони можуть незаконно впливати на цих свідків з метою зміни ними своїх показань.

Окрім цього, з огляду на те, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину щодо неповнолітньої ОСОБА_6 , пов`язаному із посяганням на її статеву недоторканість, яка дає показання, що викривають їх у вчиненні ними злочину, передбаченого ч.3 ст.153 КК України, є достатні підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можуть незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_6 , зокрема, задля зміни нею показань на свою користь.

З огляду на викладене, а також те, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину стосовно неповнолітньої потерпілої, яка проживає у одному із ними населеному пункті, відповідно до висновку судово-психологічної експертизи № СЕ-19/114-21/19349-ПС від 17.12.2021 ситуація, що досліджується у даному кримінальному провадженні, є психотравмувальною для неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 , відсутність запобіжного заходу не буде достатньої ефективним для того, щоб запобігти ризику незаконного впливу на потерпілу.

Крім цього, відповідно до особової картки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останні документувалися паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 дата видачі - 14.08.2017, дійсні до - 14.06.2021. Відповідно до особової картки ОСОБА_5 , останній не документувався паспортом громадянина України для виїзду за кордон. Але, на теперішній час обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають право на оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон, що надасть їм можливість виїхати з території України. До цього, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не досягли 18-річного віку, що дає їм право під час воєнного стану перетинати державний кордон України.

Прокурор вважає, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вивчивши матеріали даної справи, суддя-доповідач вважає, що наведене вище клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених за ч.3 ст.153 КК України ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.401 КПК України суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції вирішує інші клопотання, в тому числі щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню тривають підготовчі дії, розгляд клопотання прокурораЗакарпатської обласної прокуратури ОСОБА_2 про застосування до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.153 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядається суддею- доповідачем одноособово.

У відповідності до ч.2 ст.331 КПК України, визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади). Тобто сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та суду, однак не може бути достатньою підставою для законності такого запобіжного заходу, як тримання особи під вартою.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалами Воловецького районного суду від 19.10.2022 рокуОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжено запобіжні заходи у виді домашнього арешту із забороною залишати житло, цілодобово, без застосування електронних засобів контролю, на строк два місяці та одночасно продовжено дію покладених на обвинувачених обов`язків, передбачених п.4.ч.5 ст.194 КПК України.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, суддя-доповідач вважає, що вони не містять беззаперечних відомостей щодо існування виняткових обставин, які б виправдовували позбавлення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 права на свободу та давали підстави для застосування щодо них тримання під вартою, а стороною обвинувачення в поданому клопотанні не наведено переконливих доводів про те, що забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених і запобігти існуючим ризикам взмозі лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину,пов`язаний з посяганням на статеву недоторканість неповнолітньої потерпілої, вчиненому групою осіб. У разі визнання їх винуватими у вчиненні цього злочину - їм загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років.

Однак, прокурором не підтверджено ризик незаконно впливати на свідків та потерпілу, оскільки всі свідки, потерпіла в даному досудовому слідстві так і під час судового розгляду допитані та задокументовані.

З цих же підстав не підтверджується і ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки прокурором не наведено жодних доводів, які саме дії обвинувачених можуть перешкоджати кримінальному провадженню, яке вже задокументоване.

Щодо доводів прокурора, що обвинуваченні мають право на оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон, що надасть їм можливість виїхати з території України, слід зазначити, що прокурором не надано жодних доказів, що свідчать про намір на оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон та намір залишити територію України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу суддя-доповідач не вбачає і матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що після винесених ухвал Воловецького районного суду від 19.10.2022 року відносноОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , якими продовжено запобіжні заходи у виді домашнього арешту із забороною залишати житло, цілодобово, без застосування електронних засобів контролю, на строк два місяці та одночасно продовжено дію покладених на обвинувачених обов`язків, передбачених п.4.ч.5 ст.194 КПК України, останні ухилялися чи переховувалися від суду.

Після закінчення строку дії вказаних ухвал, прокурор з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу не звертався, перекваліфікував діяння ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з більш тяжкого злочину на менш тяжкий, в судових дебатах у справі просив суд призначити покарання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із застосуванням ст. 75, 104 КК України.

Враховуючи викладене та те, що прокурором не наведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому суддя-доповідач приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись п.3 ч.1ст.401 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_2 про застосування до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.153 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1