Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/423/23 Головуючий у суді І-ї інстанції
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Кропивницькому матеріали продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0003611 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.05.2023, якою стосовно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з вищою освітою, маючого на утриманні чотирьох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

продовжено строк тримання під вартоютерміном на 60 днів, а саме до 29.07.2023, включно та визначено заставу у розмірі 500 (п`ятсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 342 000 (один мільйон триста сорок дві тисяч) гривень.

За участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Ленінського районного суду м. Кіровоградазнаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003611 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, оскільки відсутні будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.05.2023 ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до29.07.2023, включно та визначено заставу у розмірі 1 342 000 гривень.

Районний суд мотивував своє рішення тим, щообвинувачений внаслідок вчинення суспільно небезпечного діяння набув у володіння значну суму грошових коштів, які може вільно використовувати як для переміщення в Україні, так і за кордоном. До його затримання - 21.03.2022 не був працевлаштований, тому не має сталого джерела доходу. Обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 12 років з конфіскацією майна. Окрім того, по даному кримінальному провадженню ОСОБА_5 було оголошено в державний розшук, що дає підстави вважати про наявність ризиків, встановлених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що у разі обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він може переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою зміни їх показань на свою користь, оскільки останні ще не допитані в судовому засіданні. А тому суд дійшов висновку, що за вищевказаних обставин більш мякий запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою змінити на більш м`який запобіжний захід не пов'язаний з триманням під вартою, а саме на домашній арешт або у разі відмови від застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, просить зменшити розмір застави до розміру 80-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про відсутність законних підстав та об`єктивних даних, які б з достовірністю свідчили про те, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 буде переховуватись від слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність, а також недоведеність прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

На думку адвоката, пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України є необґрунтованим та таким, що ґрунтується лише на показаннях потерпілої та інших зацікавлених осіб, оскільки до справи долучені документи у незавірених копіях, на яких ґрунтується обвинувачення.

Захисник вважає, що судом не взято до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 має позитивні характеристики з місця проживання, на утриманні має цивільну дружину та четверо малолітніх дітей, тобто має міцні зв`язки з родиною, відновив стосунки з мамою та братом, є інвалідом другої групи, в період часу з 2019 року до початку 2022 року працював не офіційно, з 28.03.2022 має офіційне місце роботи та отримує пенсію у зв`язку з інвалідністю, тобто будь-яких відомостей негативного характеру стосовно обвинуваченого матеріали провадження не містять.

Також, в рамках кримінального провадження встановлено, що потерпіла ОСОБА_8 перебуває за кордоном, у зв`язку з чим ОСОБА_5 не зможе вплинути на потерпілу.

За таких обставин, захисник вважає, що висновки суду є необґрунтованими, оскільки не наведено доказів про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, а також недоведено прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, захисника-адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили суд її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як вбачається з виділених матеріалів судового провадження № 405/2787/22 у провадженні Ленінського районного суду м. Кіровоградазнаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003611 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як встановлено колегією суддів в судовому засіданні суду апеляційної інстанції та, що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах кримінального провадження № 405/2787/22, в судовому засіданні судом першої інстанції, в порядку ст. 331 КПК України, розглянуто клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , з обґрунтуванням доцільності обрання даного запобіжного заходу.

Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися і виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставини, на які посилається прокурор в обґрунтування доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, дають достатні підстави вважати, що і на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може перешкоджати судовому провадженню, впливаючи на свідків, потерпілих, переховуватися від суду з метою уникнути можливої кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Посилання захисника на безпідставність обвинувачення, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки на даній стадії кримінального провадження суд апеляційної інстанції не уповноважений досліджувати обставини вчинення кримінального правопорушення, перевіряти належність і допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, а тому посилання захисника в апеляційній скарзі щодо не підтвердження під час судового розгляду обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні - не можуть бути предметом даного апеляційного розгляду.

Також, колегією суддів не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відпала необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою.

Вищезазначені обставини на переконання колегії суддів є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу у триманні під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи. Зміна запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.

Також, колегія суддів вважає, що продовживши обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом відповідно до вимог КПК України обгрунтовано визначено йому заставу у 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки в даному випадку визначена судом застава лише у вказаному розмірі зможе забезпечити виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, через що підстав для її зменшення до розміру 80-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, районний суд при розгляді даного клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченимінкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, у зв`язку із чим посилання захисника на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення вимог Кримінального процесуального Закону при її винесенні, на переконання колегії суддів, є безпідставними.

Отже, колегія суддів вважає, що належна процесуальна поведінка обвинуваченого не може бути забезпечена застосуванням менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки він раніше вже порушив обраний йому по даному кримінальному провадженню запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у зв`язку з чим ув оголошений у розшук, не має міцних соціальних зв`язків та обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину.

Беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих мотивів, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, апеляційний суд не вбачає.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника необхідно залишити без задоволення, а ухвалу районного суду залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 183, 199, 331, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.05.2023,якою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартоютерміном на 60 днів, а саме до 29.07.2023, включно та визначено заставу у розмірі 500 (п`ятсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 342 000 (один мільйон триста сорок дві тисяч) гривень - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_1