УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року

м. Київ

справа № 128/2123/22

провадження № 51-2763ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 01 листопада 2022 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 06 лютого 2023 року.

Суть питання

З долучених до касаційної скарги копій оскаржуваних рішень слідує, що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 01 листопада 2022 року відмовлено в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України (далі - КК України) (у редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»), з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Не погоджуючись з указаною ухвалою місцевого суду ОСОБА_4 подав до апеляційного суду скаргу.

Ухвалою Вінницькогоапеляційного суду від 06 лютого 2023 року ухвалу місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , не погоджуючись з вищевказаними судовими рішеннями, просить їх скасувати та зарахувати, на його думку, строк попереднього ув`язнення (як стверджує засуджений, періоди зазначені в апеляційній скарзі) у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Встановлені обставини та мотиви Суду

Згідно з ч. 2 ст. 19, п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та іншими законами України;однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначені норми гарантують право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.

Статтею 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) визначений вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку.

Згідно частин 1, 2 вказаної норми процесуального закону у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Водночас, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України поняттям кримінального провадження охоплюється досудове провадження і судове провадження, а п. 24 цієї статті визначає судове провадження як кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Таким чином, кримінальне провадження не включає стадію виконання судових рішень, а тому судові рішення, постановлені на цій стадії, не відносяться до рішень, які підлягають касаційному оскарженню відповідно до положень ст. 424 КПК України.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що вони стосуються питань, пов`язаних із виконанням вироку і постановлені відповідно до розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК України.

Відповідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Частиною 6 вказаної статті КПК України визначено, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Таким чином, з урахуванням положень п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України, ухвали суду першої інстанції та ухвали апеляційної інстанції постановлені за наслідками розгляду клопотання (подання) про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, не підлягають касаційному оскарженню, оскільки таке оскарження не передбачено ст. 539 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам ст. 427 цього Кодексу.

З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга засудженого подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку, Верховний Суд, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України вважає, за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.

На цих підставах Верховний Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 01 листопада 2022 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 06 лютого 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3