Справа № 589/793/22
Провадження № 1-кп/589/246/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника цивільного позивача ОСОБА_6

протерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шостка кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чапліївка, Шосткинського району, Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який працює на посаді водія ФОП ОСОБА_8 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 29.12.2021, близько 12 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «ЗИЛ» моделі «4331» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухався по вул. Воронізька в м. Шостка Сумської області зі сторони вул. Кожедуба м. Шостка.

Рухаючись по вказаній вулиці, та перебуваючи в районі будинку № 24 вул. Воронізька в м. Шостка, ОСОБА_4 зневажив безпекою дорожнього руху, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, завчасно не виявив початок зменшення швидкості руху автомобіля «ВАЗ-2106», який рухався попереду у попутному напрямку, не обрав безпечної дистанції, та з метою уникнення зіткнення застосував екстрене гальмування з подальшим заносом автомобіля, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилася у нерухомому стані поза межами проїзної частини вул. Воронізька.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 14 від 09.02.2022 ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді «поєднаної краніо-скелетної травми у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку; відкритого перелому кісток тазу (гілок лонної та сідничної кісток справа зі зміщенням уламків і зліва без зміщення уламків) з рваною раною сідничної ділянки зліва, яка супроводжувалась травматичним шоком важкого ступеня (II ст.), які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя».

Відповідно до зібраних в кримінальному провадженні доказів та висновку судово-автотехнічної експертизи №СЕ-19/119-22/880-ІТ від 11.02.2022 ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ЗИЛ 4331» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги Правил дорожнього руху України (затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, введених в дію з 01.01.2002), передбачених пунктами:

2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог пунктів 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією та наслідками, що настали, а саме спричиненні потерпілій ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та пояснив, що дійсно він близько 12 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «ЗИЛ» моделі «4331» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухався по вул. Воронізька в м. Шостка Сумської області зі сторони вул. Кожедуба м. Шостка.В районі будинку № 24 вул. Воронізька в м. Шостка, він проявив неуважність, не виявив початок зменшення швидкості руху автомобіля «ВАЗ-2106», який рухався попереду у попутному напрямку, не обрав безпечної дистанції і щоб уникнути зіткнення з зазначеним автомобілем, застосував екстрене гальмування, в результаті чого автомобіль занесло поза межами проїзної частини вул. Воронізька, в сторону де була потерпіла, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка знаходилася у нерухомому стані. Щиро кається у вчиненому, вибачився перед потерпілою, частково відшкодував їф моральні збитки та повністю відшкодував матеріальні збитки.

Оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає, то суд згідно ст. 349 КПК України за відсутності заперечень з боку учасників судового розгляду визнав недоцільним виклик свідків по справі, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином у судовому засіданні повністю доведена вина ОСОБА_4 і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, так як він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху будучи особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілій.

При призначенні покарання суд враховує положеня ст. 50 КК України, яким зазначено, що покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину; обставини при яких скоєно необережне кримінальне правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризуються за місцем мешкання та роботи, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставини що, пом`якшують покарання ОСОБА_4 - щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків; обставин, які обтяжують покарання останнього відсутні.

За таких обставин суд вважає, що останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції передбаченою ч.2 ст. 286 КК України.

Разом з цим суд враховує те що обвинувачений раніше жодного разу до кримінальної відповідальності не притягувався, вказаний злочин вчинив з необережності, думку потерпілої , яка в судовому засіданні пояснила, що обвинуваченому слід обрати покарання не пов`язане з позбавленням волі так як останній відшкодував їй повністю матеріальні збитки, повністю визнав моральну шкоду, частково відшкодував їй її, вибачився перед нею. Також суд враховує наявність в діях обвинуваченого декількох зазначених обставин що пом`якшують покарання і відсутність обставин, що обтяжують покарання винного, його пост кримінальну поведінку, так як після вчинення злочину минув тривалий час і обвинувачений за цей період часу проявив себе з позитивного боку, повністю відшкодував завдані збитки потерпілій, частково відшкодував моральну шкоду заявлену потерпілою, в поле зору працівників поліції не потрапляв, що свідчить про його виправлення та перевиховання. Вказані обставини суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки останнього, а тому є всі підстави вважати, що виправлення ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції його від суспільства, а тому є необхідним в відповідності зі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього обов`язки.

Вирішуючи питання щодо додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами, суд зважає на п. 20 Постанови ВСУ від 23.12.2005 № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті- при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Європейський суд з прав людини, у справі "Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. У справі "Бакланов проти Росії" від 09.06.2005 та "Фрізен проти Росії" від 24.03.2005, суд зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним", а у справі "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 суд встановив, що "для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий і надмірний тягар для особи".

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного особою кримінального правопорушення.

Отже суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив злочин вперше і з необережності, грубих порушень правил дорожнього руху останній раніше не мав, під час ДТП водій був у тверезому стані, швидкісний режим не порушив, надав допомогу потерпілому, добровільно відшкодував завдану шкоду.

З урахуванням вказаних обставин, даних про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, поведінки після вчинення злочину, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами - що відповідає його особі , обставинам вчиненого ним злочину та інтересам суспільства.

З огляду на вказане, саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Призначене покарання, на переконання суду, буде відповідати його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через приму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Саме таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та сприяє досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України,

У кримінальному провадженні цивільний позивач використала своє право передбачене ст.189 ЦК України та відмовилась від заявленого раніше цивільного позову так як завдані збитки повністю відшкодовані, що не порушує прав інших осіб, за таких обставин суд відповідно вимог ч.3 ст.189 ЦК України на місці ухвалив прийняти відмову від позову і залишити його без розгляду.

Крім того у кримінальному провадженні позивач використала своє право передбачене ст.189 ЦК України та відмовилась від заявленого раніше цивільного позову в частині стягнення матеріального збитку , що не порушує прав інших осіб, за таких обставин суд відповідно вимог ч.3 ст.189 ЦК України на місці ухвалив прийняти відмову від позову і залишити його без розгляду.

Разом з цим з обвинуваченого слід стягнути, визнану ним в повному обсязі, завдану потерпілій шкоду морального характеру, яку остання оцінила, з урахуванням раніше виплачених коштів, у розмірі 179 000 грн.

На підставі ст. 124 КПК України на обвинуваченого належить покласти процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта, стягнувши їх на користь держави

Арешт майна підлягає скасуванню відповідно до ст.174 ч. 4 КПК України

Питання про речові докази підлягає вирішенню на підставі ст. 100 КПК України,

Керуючись ст. 370, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без позбавлення права керуванням транспортним засобом, а згідно ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на три роки

В відповідності з ст.76 КК України на ОСОБА_4 покласти виконання слідуючих обов`язків:

Не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 179000 (сто сімдесят дев`ять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави судові витрати у кримінальному провадженні на відшкодування затрат на проведення автотехнічних експертиз на суму 3089,16 грн.

Скасувати накладений арешт на майно ухвалою Шосткинського міськрайонного суду від. 31.12.2021р.

Речові докази: автомобілю марки "ЗИЛ" моделі 4331 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_10 ( АДРЕСА_2 ). - повернути власнику.

відеозаписи камери відеоспостереження з назвами:

«XVR_chl_main_5626_0000»;

«XVR_ch2_main_59120000»;

«XVR_ch8_main_5537_0004»;

«XVR_ch9_main_202l _0008»;

« НОМЕР_2 , які зафіксовані на оптичному DVD-R диску залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1