У Х В А Л А

Іменем України

24 серпня 2023 року

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджено із прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про застосування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України у кримінальному провадженню, внесеному 22.08.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002547 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

24 серпня 2023 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом Деснянського УП ГУНП у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002547 від 22.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Далі у клопотанні детально викладені обставини можливого вчинення злочину передбаченого ч.4 ст.186 КК України. Серед іншого зазначено, що 22.08.2023 приблизно о 18:07 годин ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Лісовий, 29, умисно, повторно, з корисливих мотивів, під час воєнного стану відкрито заволодів майном ОСОБА_7 , а саме зірвав з шиї останній золотий ланцюжок із золотим хрестиком, завдавши матеріальної шкоди на загальну суму 11000 гривень.

22.08.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст..208 КПК України за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

23.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Підозру відносно ОСОБА_5 , слідчий вважає обґрунтованою, посилаючись на письмові докази, наявні в матеріалах кримінального провадження, а саме: протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, а саме ОСОБА_5 під час проведення якого в ході особистого обшуку останнього виявлено золотий ланцюжок із золотим хрестиком, а також одяг в якому останній вчинив кримінальне правопорушення; протокол огляду місця події неподалік ринку за адресою м. Київ, проспект Лісовий, 29 від 23.08.2023 з фото таблицями до нього; протоколи допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

У зв`язку із чим, сторона обвинувачення дійшла до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи існування на даний час ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, підозрюваний може переховуватись від органу досудового слідства, знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення і менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити ці ризики, а тому слідчий просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Слідчий просить застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 грн.

В судовому засіданні прокурор просив суд клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність ризиків, зазначених у клопотанні та вказуючи додатковий ризик, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Вважає, що запобігти вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного неможливо.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували. Захисник підозрюваного посилався на недоведеність факту існування ризиків, наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків за місцем проведення досудового розслідування, а саме наявність сім`ї, знаходження цивільної дружини підозрюваного у стані вагітності, яка важко протікає, оскільки є загроза замирання плода та остання потребує постійного супроводу сторонньої людини для цілодобового нагляду. Крім того, у підозрюваного на утриманні є неповнолітня дитина від першого шлюбу, місце роботи, яке і не є офіційним. Зазначені обставини у своєї сукупності свідчать про наявність міцних соціальних зв`язків, що надає можливість для застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний пояснив, що повністю визнає вину у вчиненому злочині, проживає разом із цивільною дружиною, яка вагітна та потребує його постійного супроводу, оскільки існує загроза замирання плода, неофіційно працює, має житло у місті Києві, яке разом із цивільною дружиною орендує. Просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, вказуючи, що його мати в змозі його матеріально утримувати, оскільки дружина на даний час не працює.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що проживає з ОСОБА_5 у цивільному шлюбі з 19.09.2020 року. Квартиру в місті Києві, де вони проживають їм надали знайомі, тому вони за неї сплачують тільки комунальні послуги. Вона вагітна, вагітність важка і вона потребує постійного супроводу сторонньої людини для цілодобового нагляду, яку їй надає її чоловік ОСОБА_5 . Від першого шлюбу вона має трьох неповнолітніх дітей, які наразі проживають з її колишнім чоловіком та його матір`ю, а неповнолітня дитина ОСОБА_5 проживає з його дружиною, оскільки шлюб між ними не розірвано. Якщо її чоловіку судом буде застосований домашній арешт, то вона зможе його утримувати, оскільки працює онлайн перекладачем.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, допитавши свідка, дослідивши додані до клопотання матеріали, що мають значення для вирішення поданого клопотання, а також документи надані стороною захисту, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з наданих стороною обвинувачення матеріалів, слідчим відділом Деснянського управління поліції ГУНП в місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002547 від 22.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

При встановленні особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Семиполки Броварського району Київської області, громадянин України, одружений має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше засуджений 17.12.2020 Дніпровським районним судом м. Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки.

22.08.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст..208 КПК України за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

23.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в клопотанні, на даному етапі досудового розслідування даного кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.

Обставиною, яка враховується слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, є наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, коли підозрюваний намагається вчинити дії, передбачені вимогами ч. 1 ст.177 КПК України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, слідчий суддя вважає встановленим наявність ризику ухилення від органу досудового слідства підозрюваного, оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, має судимість не зняту та непогашену в установленому законом порядку, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і, розуміючи наслідки завершення досудового слідства та судового розгляду, а також враховуючи воєнний стан на території України, може намагатись уникнути досудового розслідування. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

У контексті Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Також, слідчий суддя вважає, що існує ризик можливого впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілу та свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на потерпілу та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілої та свідків та дослідження їх судом (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Наявний також ризик продовження злочинної діяльності, враховуючи те що, підозрюваний будучи працездатною особою офіційно ніде не працює й відповідно не має постійного джерела доходу, раніше вже був осуджений за вчинення корисливого злочину, вчинив новий злочин у період умовного строку покарання. Все вищенаведене вказує на наявність ризику вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, з метою здобуття засобів на існування та особистого збагачення.

Дійшовши висновку про наявність ризику, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Інші ризики під час розгляду клопотання встановлені не були.

Таким чином судом встановлено наявність ризиків визначених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно підозрюваного може бути обрано запобіжний захід.

Вирішуючи питання про доцільність застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності. Також суд враховує вид та ступінь встановлених ризиків, тяжкість та характер інкримінованих йому діянь, їх підвищений рівень суспільної небезпеки, а тому вважає, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу суд не вбачає.

Крім того, слідчий суддя не може врахувати як беззаперечні доводи сторони захисту, що підозрюваний ОСОБА_5 має цивільну дружину, яка вагітна та потребує постійного супроводу сторонньої людини для цілодобового нагляду, має на утриманні неповнолітню дитину, яка проживає з офіційною дружиною підозрюваного окремо в іншому місті України, при вирішенні питання про застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ці обставини не зменшують ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та вони існували і на момент вчинення злочину, проте жодним чином не були стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно до ст.182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачений статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи наведені норми, суд при обранні запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, визначає розмір застави, передбачений за тяжкий злочин, який суд вважає буде достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрювану обов`язків, враховуючи майновий стан підозрюваної, данні про його особу, обставини справи та встановлені судом ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та який дорівнюватиме сумі в розмірі 214 720 грн.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , в разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, які покладаються на підозрюваного на строк не більше двох місяців.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили, і прямо передбачає тримання ОСОБА_5 під вартою.

Крім того, вивченням даних щодо особи ОСОБА_5 , які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

За вказаних обставин, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 20 жовтня 2023 року включно, із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджено із прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про застосування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України у кримінальному провадженню, внесеному 22.08.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002547 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 20 жовтня 2023 року включно.

Ухвала діє до 20 жовтня 2023 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків, передбачених КПК України, у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 214720 гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: код отримувача , МФО: 820172, банк отримувача: Державна казначейська служба України в м. Києві, рахунок UA1012089.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Перелічені обов`язки покласти на ОСОБА_5 на строк не більше двох місяців.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва та слідчого суддю Деснянського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, підозрюваним, який перебуває під вартою в той строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1