23.05.2023 Провадження по справі № 1-кп/940/56/23
Справа № 940/38/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві кримінальне провадження № 0002984 від 16.11.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Клюки Тетіївського району Київської області, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не одруженого, працюючого механізатором в ТОВ «Агро-Дібрівка», невійськовозобов`язаного, на утриманні якого перебуває 2 неповнолітніх дітей, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Так, ОСОБА_4 , 09.11.2022 року близько 21 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на перехресті вулиць Садова та Лиса Гора в с. Денихівка Білоцерківського району Київської області, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, умисно наніс один удар кулаком в область молочної залози ОСОБА_5 та, схопивши за одяг потерпілу ОСОБА_5 , кинув її через себе на площину з ударом лівої стопи об площину.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-шкірного крововиливу правої молочної залози, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, та закритого 2-х щиколоткового перелому кісток лівої гомілки зі зміщенням, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті та надав показання, що дійсно 09.11.2022 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в с. Денихівка Білоцерківського району Київської області умисно наніс один удар кулаком в область молочної залози ОСОБА_5 та кинув її через себе на площину.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила покази обвинуваченого ОСОБА_4 та просила суворо не карати обвинуваченого.

Прокурор підтримала висунуте ОСОБА_4 державне обвинувачення у суді у повному обсязі, заявила клопотання про розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та просила суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, оцінка та мотиви суду

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються та розглядає кримінальне провадження у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

ІV. Кримінально-правова кваліфікація дій обвинуваченого та призначення покарання

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

При вирішенні питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу винного, який неодружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює трактористом у ТОВ «Агро-Дібрівка», позитивно характеризується за місцем роботи, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, раніше не судимий, також враховує матеріали складеної досудової доповіді, зокрема висновок органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк. Крім того, суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує визнання ним вини та щире каяття.

Відповідно до положень ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вчинення ним кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження, а також те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

V. Ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись статтями 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді виправних робіт строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді виправних робіт строком на 1 (один) рік, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_7