Справа № 752/354/23
Провадження №: 1-кп/752/1317/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002664 від 08 листопада 2022 року та за № 0000880 від 31 березня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився у м. Києві, маючого середню спеціальну освіту, без офіційного місця роботи, неодруженого, з його слів маючого на утриманні малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

встановив:

1.Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

ОСОБА_3 07 листопада 2022 року приблизно о 21:40, перебуваючи на передньому пасажирському сидінні в салоні автомобіля марки «Deo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, просп.. Голосіївський, 110, помітив в передній частині салону автомобіля поблизу потерпілого ОСОБА_8 , який перебував на водійському сидінні, мобільний телефон марки «Xiaomi Mi A1» IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , доступ до якого був вільний. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на відкрите заволодіння вищевказаним мобільним телефоном, який належить ОСОБА_8 .

Реазілуючи вказаний умисел, діючи умисно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 взяв до рук вказаний телефон, декілька секунд розглядав його, після чого, будучи викритим потерпілим, вибіг з салону автомобіля та втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1750 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, у невстановлений час, але не пізніше 19 години 50 хвилин 30 березня 2023 року ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу будинку № 13 на вул. Бурмистренка у м. Києві, побачив раніше відомого йому ОСОБА_7 , після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи вказаний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливим мотивів, в умовах воєнного стану, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилось у нанесенні ОСОБА_7 удару кулаком в обличчя, відкрито вихопив з руки потерпілого ОСОБА_7 належний йому мобільний телефон марки «Tecno», моделі «Spark8p (KG7n)» 4/12Gb, IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 вартістю 3800 грн, та уподальшому зник з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на суму 3800 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

2.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Відповідно до ч. 1 ст. 186 КК України передбачено кримінальну відповідальність за відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Відповідно до ч. 4 ст. 186 КК України передбачено кримінальну відповідальність за грабіж, вчинений у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який вподальшому продовжено.

3.Позиції сторін та інших учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Просив призначити обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років. Вказав на можливість визнання щирого каяття обставиною, що пом`якшує покарання.

Захисник не заперечував проти доведеності винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, які ставляться йому в провину. З урахуванням декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинений правопорушень, а саме: щирого каяття, активного сприяння слідству, добровільного відшкодування потерпілим заподіяної шкоди, просив застосувати щодо ОСОБА_3 положення ст. 69 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з встановленням іспитового строку.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав захисника. Вказав, що повністю визнає вину, розкаюється у вчиненому, попросив вибачення у потерпілих. Повідомив, що за час перебування під вартою усвідомив суспільно небезпечний характер своїх дій. Просив суд звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки хоче займатися вихованням дітей.

4.Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 підтвердив обставини, заначені в обвинувальному акті. Повідомив, що працював у таксі. 07 листопада 2022 року приблизно о 21:40 перевозин обвинуваченого та ще одну особу в автомобілі «Deo Lanos» за адресою: АДРЕСА_1. Коли вони під`їхали до місця призначення, обвинувачений, котрий сидів на передньому сидінні, взяв до рук належний потерпілому мобільний телефон, який знаходився на торпеді автомобіля, вибіг з автомобіля та втік. Телефон йому пізніше повернули працівники поліції.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті. Повідомив, що знає обвинуваченого. Вони разом колись працювали на одній роботі. 30 березня 2023 року ввечері потерпілий йшов з роботи додому, сів біля дому відпочити, дивився відео в телефоні. В цей час до нього підійшов обвинувачений, привітався, запитав як справи, після чого відразу без пояснень почав виривати з рук потерпілого мобільний телефон. Потерпілий не хотів віддавати телефон, у результаті чого у боротьбі обвинувачений вдарив його кулаком по носу, забрав телефон та втік з місця події. Телефон потерпілому не повернуто, шкоду не відшкодовано.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 також підтвердив викладені в обвинувальних актах обставини. Повідомив, що 07 листопада 2022 року будучи пасажиром таксі, з метою незаконного зволодіння чужим майном в присутності водія ОСОБА_8 взяв з торпеди автомобіля належний останньому мобільний телефон та вийшов з ним з автомобіля, відкрито заволодівши майном потерпілого.

Щодо обставин заволодіння майном ОСОБА_7 повідомив, що коли зустрів потерпілого, вирішив заволодіти телефоном, який перебував у нього в руках. З цією метою відкрито вирвав телефон у потерпілого з рук, при цьому в ході штовханити наніс потерпілому удар рукою по обличчю. Пояснив, що утримує двох дітей, на той час перебував у скрутному матеріальному становищі. Викрадений телефон на наступний день продав за 1000 грн.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому суд встановив, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин, їх позиція є добровільною, а також роз`яснив учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, допитавши в судовому засіданні потерпілих та обвинуваченого, дослідивши інформацію, що характеризує його особу, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану та відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

5.Мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою.

Підстав для зміни обвинувачення чи визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не встановлено.

6.Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

7.Мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання.

Згідно зі ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд зважає на тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, обставини їх вчинення та вартість викраденого майна, дані про особу обвинуваченого, котрий в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, розкаявся у вчиненому, до затримання проживав без укладення шлюбу з ОСОБА_9 та двома її малолітніми дітьми.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкцій ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

Суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про активне сприяння ОСОБА_3 органам досудового розслідування та про добровільне відшкодування потерпілим заподіяної шкоди. Вказані обставини не підтверджуються наданими в розпорядження суду матеріалами справи. Зі слів потерпілого ОСОБА_8 викрадений телефон йому було повернуто у результаті процесуальних дій органів досудового розслідування. При цьому, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомив, що викрадений у нього телефон не повернуто, матеріальна шкода йому не відшкодована.

8.Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому.

Цивільні позови у кримінальному провадженні потерпілими не пред`явлено.

9.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на корить держави.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому слід залишити у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 368, 370, 371, 374, 376, 615 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Початок строку відбування покарання обчислювати з 07 серпня 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 31 березня 2023 року по 06 серпня 2023 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів, а саме в сумі 200 грн за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1576 від 05.04.2023 та в сумі 170 грн за проведення судово-товарознавчої експертизи № 3391 від 08.12.2022.

Речові докази:

змиви з внутрішніх ручок пасажирських передніх та задніх дверей, які поміщено до паперового конверту та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № ФП-014014 від 03.01.2022), та оптичний диск з відеозаписом з камери відеоспостереження, встановленої на фасаді будівлі магазину ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Бурмистренка, 11 зберігати при матеріалах справи;

мобільний телефон «Xiaomi Mi A1», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити у останнього.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1