Справа № 464/3516/22
пр.№ 1-кс/464/675/23
У Х В А Л А

28 червня 2023 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого під час досудового розслідування про відмову у вчиненні слідчих дій,

у с т а н о в и в:

Заявник звернувся до Сихівського районного суду м.Львова зі скаргою, в якій просить визнати постанову про відмову у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 щодо визнання речовими доказами і накладення арешту на майно, старшого слідчого СВ ВП № Львівського РУП ГУНП у Львівській області, у кримінальному провадженні якого перебуває кримінальна справа за ЄРДР № 0000668 від 06.08.2022 за ознаками ч.2 ст.191 КК України, такою що порушує вимоги КПК України та незаконною. Зобов`язати старшого слідчого СВ ВП № Львівського РУП ГУНП у Львівській області, у кримінальному провадженні якого перебуває кримінальна справа за ЄРДР № 0000668 від 06.08.2022 за ознаками ч.2 ст.191 КК України визнати речовими доказами і ініціювати накладення арешту на майно, яке вказане у його клопотанні від 27 квітня 2023 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали даної скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно зі статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність дізнавача, слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином, у ст.303 КПК України чітко визначено вичерпний перелік рішень, дій бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Можливості оскарження під час досудового розслідування постанови про відмову у задоволенні клопотання про визнання речовими доказами і накладення арешту із зобов`язанням слідчого учинити вказані дії положення вказаної норми не містять.

Безпідставним є покликання скарги на п.7 ч.1 ст.303 КПК України, адже визнання речовим доказом та накладення арешту не відносяться до слідчих (розшукових) дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, як це передбачено ст.223 КПК України. Винесення слідчим постанови про визнання речовим доказом відноситься до процесуальних рішень/дій (ст.ст.100, 110 КПК України), а арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження ст.131 КПК України.

Беручи до уваги викладене вище у свій сукупності, правових підстав для розгляду слідчим суддею даної скарги не встановлено.

Слід зазначити, що відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, що вказує на існування меж повноважень слідчого судді.

На підтвердження того факту, що судовий контроль слідчого судді не є безмежним, вказують положення ч.2 ст.303 КПК України, якими законодавець визначив, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування, проте вказаною нормою зазначено, що такі скарги можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

За вимогами ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З урахуванням наведеного, слід відмовити у відкритті провадження за поданою скаргою.

Керуючись ст.ст.303, 304, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову слідчого під час досудового розслідування про відмову у вчиненні слідчих дій.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1