Справа № 371/449/19 Провадження № 1-кп/358/74/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, в режимі відеоконференції із Миронівським районним судом Київської області та в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (через мережу EasyCon), кримінальне провадження (справа № 371/449/19, провадження № 1-кп/358/74/23) щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Руновщина Полтавського району Полтавської області, громадянки України, українки, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючої на посаді інженера з охорони праці відокремленого структурного підрозділу «Маслівський аграрний фаховий коледж ім. П.Х. Гаркавого» Білоцерківського національного аграрного університету, раніше не судимої,

по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 366, частиною другою статті 364 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000014 від 06.01.2017, ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 364 та частиною першою статті 366 КК України, а саме в тому, що обіймаючи з 28.03.2016 посаду начальника Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області здійснювала функції представника органу державної влади та виконувала організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарські функції, тобто відповідно до ч. 3 ст. 18, примітки 1 до ст. 364 КК України являлась службовою особою, вчинила зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам окремих громадян та державним інтересам та службове підроблення, а саме складання та видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу.

Так, 14.07.2016 ОСОБА_4 власноруч виготовила ( у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та обладнання) офіційний документ - висновок про наявні обмеження на використання земельної ділянки № 28-1021-99.8-1159/2-16, в який внесла завідомо неправдиві відомості про те, що речові права третіх осіб на земельну ділянку, що відводиться у власність ОСОБА_8 площею 2 га. відсутні;

14.07.2016 ОСОБА_4 власноруч виготовила (у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та обладнання) офіційний документ - висновок про наявні обмеження на використання земельної ділянки № 28-1021-99.8-1158/2-16, в який внесла завідомо неправдиві відомості про те, що речові права третіх осіб на земельну ділянку, що відводиться у власність ОСОБА_9 площею 2 га. відсутні;

14.07.2016 ОСОБА_4 власноруч виготовила (у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та обладнання) офіційний документ - висновок про наявні обмеження на використання земельної ділянки № 28-1021-99.8-1161/2-16, в який внесла завідомо неправдиві відомості про те, що речові права третіх осіб на земельну ділянку, що відводиться у власність ОСОБА_10 площею 2 га, відсутні;

14.07.2017 ОСОБА_4 власноруч виготовила (у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та обладнання) офіційний документ - висновок про наявні обмеження на використання земельної ділянки № 28-1021-99.8-1160/2-16, в який внесла завідомо неправдиві відомості про те, що речові права третіх осіб на земельну ділянку, що відводиться у власність ОСОБА_11 площею 2 га. відсутні;

14.07.2016 ОСОБА_4 власноруч виготовила (у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та обладнання) офіційний документ - висновок про наявні обмеження на використання земельної ділянки № 28-1021-99.8-1157/2-16, в який внесла завідомо неправдиві відомості про те. що речові права третіх осіб на земельну ділянку, що відводиться у власність ОСОБА_12 площею 2 га. відсутні;

14.07.2016 ОСОБА_4 власноруч виготовила (у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та обладнання) офіційний документ - висновок про наявні обмеження на використання земельної ділянки № 28-1021-99.8-1156/2-16, в який внесла завідомо неправдиві відомості про те, що речові права третіх осіб на земельну ділянку, що відводиться у власність ОСОБА_13 площею 2 га. відсутні;

14.07.2016 ОСОБА_4 власноруч виготовила (у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та обладнання) офіційний документ - висновок про наявні обмеження на використання земельної ділянки № 28-1021-99.8-1155/2-16, в який внесла завідомо неправдиві відомості про те, що речові права третіх осіб на земельну ділянку, що відводиться у власність ОСОБА_14 площею 2 га. відсутні;

14.07.2016 року ОСОБА_4 власноруч виготовила (у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та обладнання) офіційний документ - висновок про наявні обмеження на використання земельної ділянки № 28-1021-99.8-1162/2-16, в який внесла завідомо неправдиві відомості про те, що речові права третіх осіб на земельну ділянку, що відводиться у власність ОСОБА_15 площею 2 га. відсутні.

15 червня 2023 року під час судового розгляду справи захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК - у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №№ 0000014 від 06.01.2017 в цій частині закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Своє клопотання сторона захисту мотивує тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, відповідно до ст. 12 КК України у редакції Закону, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, є злочином невеликої тяжкості.

Відповідно до чинної ст. 12 КК України у редакції Закону від 22.11.2018 № 2617-VIII, зазначене кримінальне правопорушення віднесене до нетяжких злочинів.

Чинні положення п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у редакції Закону від 22.11.2018 № 2617-VIII передбачають, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, термін притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України на даний час сплив.

З дня внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 не ухилялася від слідства та суду та не заперечує проти звільнення її від кримінальної відповідальності в частині інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, в порядку п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а тому остання підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

В судовому засіданні 15.06.2023 обвинувачена ОСОБА_4 повністю підтримала клопотання свого захисника та просила звільнити її від кримінальної відповідальності в частині інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважала за можливе задовольнити клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки дане клопотання належним чином обгрунтоване та суд має розглянути його невідкладно.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 висловили заперечення проти задоволення клопотання сторони захисту, яке мотивували тим, що рішення про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності впливатиме на вирішення цивільного позову.

Суд, вирішуючи клопотання сторони захисту враховує наступні положення кримінального та кримінального процесуального кодексів України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 285 КПК України).

Відповідно до статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК, здійснюється виключно судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. При цьому ч. 3 ст. 5 КК України регламентовано, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, відповідно до ст. 12 КК України у редакції Закону, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, є злочином невеликої тяжкості.

Відповідно до чинної ст. 12 КК України у редакції Закону від 22.11.2018 № 2617-VIII, зазначене кримінальне правопорушення віднесене до нетяжких злочинів.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції Закону, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Чинні положення п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у редакції Закону від 22.11.2018 № 2617-VIII передбачають, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, термін притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України на даний час сплив.

За частиною третьою статті 285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 17.06.2020 року №598/1781/17 (13-47кс20) звернула увагу на те, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (закінчення строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Таким чином, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частина 2 ст. 49 КК України); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості. Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, який відбувся 14 липня 2016 року.

Також суд враховує, що в період з 14.07.2016 по 16.06.2023 обвинувачена ОСОБА_4 в розшуку не перебувала, провадження по справі не зупинялося, від досудового розслідування та суду не ухилялася.

З огляду на наведене, з часу вчинення вищезазначеного злочину минуло більше трьох років, тобто у даному кримінальному провадженні закінчився строк давності притягнення обвинуваченої ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

З`ясувавши позицію сторін, потерпілого і його представника, розглянувши справу у межах висунутого обвинувачення суд з урахуванням встановлених обставин справи вважає, що клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження в цій частині є обґрунтоване та підлягає задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 284 ч. 2 п.1, 285 ч. 1, 286 ч.ч. 1, 4 КПК України, ст. ст. 12, 49 КК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання сторони захисту задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000014 від 06.01.2017 в цій частині закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Копію ухвали направити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богуславський районний суд Київської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя ОСОБА_1