11.04.2023 Справа № 756/3546/23
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/3546/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2023 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000360 від 31.01.2023 за ч. 3 ст. 307 КК України заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення ВП №1 Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

20.03.2023 до провадження слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення ВП №1 Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування день, час та місці у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої заборонено з метою збуту в особливо великих розмірах. Реалізуючи свій вищевказаний умисел, у невстановлений в ході досудового розслідування день, час та місці ОСОБА_5 незаконно придбав та розпочав при собі зберігати картонну коробку, всередині якої буз залізний бутель, в якому містився поліетиленові пакети з таблетками синього та білого кольорів, на яких містився надпис «Insta Gram», в складі яких міститься психотропна речовина з метою збуту. 31.01.2023 приблизно о 18:30 за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, 21а, ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції. В ході досудового розслідування встановлено, що в наданих на дослідження 5 (п`яти) таблетках квадратної форми білого кольору з розподільчою рискою та 5 (п`яти) таблетках синього кольору квадратної форми, синього кольору із розподільчою рискою виявлено психотропну речовину, обіг якої заборонено, тенамфетамін (МДА), загальною масою 0,649 г.

16.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваному ОСОБА_6 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18).

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, санкція якого передбачає призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, а тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, на переконання слідчого, відповідно до вимог ст. 170 КПК України існують достатні підстави для накладення арешту на майно, оскільки незастосування арешту може призвести до його реалізації майна з метою недопущення його можливої конфіскації.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися. До суду надійшла заява прокурора ОСОБА_7 , в якій остання просить розглядати клопотання за її відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання власник майна не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною 1 статті 172 цього Кодексу передбачено, що неприбуття учасників судового розгляду у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи у суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки прокурора та власника майна обов`язковою не має, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності осіб, що не з`явились.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000360 від 31.01.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами. Зокрема частинами 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170, ч. 5 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Такий арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

16.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, санкція якої передбачає призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Статтею 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, квартира АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18) на праві власності належить ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Матеріали клопотання свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, у разі постановлення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_5 може бути конфісковано, оскільки на праві власності належить підозрюваному, а тому враховуючи, що слідчим доведено існування ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, наявні підстави для накладення арешту на вказане майно з тимчасовим позбавленням права на відчуження майна будь-кому і будь-яким чином з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Втручання держави в право на мирне володіння майном в даному випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону з метою задоволення суспільного інтересу та з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

За таких обставин, враховуючи, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а також враховуючи, що обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом із тим, слідчий суддя вважає, що слідчий у клопотанні не обґрунтував належним чином необхідність накладення арешту на майно з тимчасовим позбавленням права власника ( ОСОБА_5 ) на користування належним йому майном, а тому клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 98, 100, 107, 131, 132, 171173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000360 від 31.01.2023 за ч. 3 ст. 307 КК України заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення ВП №1 Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно підозрюваного у кримінальному провадженні №0000360 від 31.01.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартира АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18) шляхом заборони на відчуження та розпорядження будь-кому і будь-яким чином.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1