Справа № 366/2299/23
Провадження № 1-кп/366/201/23
В И Р О К

Іменем України

13 вересня 2023 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків кримінальне провадження № 0000099 від 10.07.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Марківка, Поліського району, Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не інвалід, не депутат, не одружений, перебуває у цивільному шлюбі, перебивається тимчасовими заробітками, раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267 -1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

10.07.2023 року, приблизно о 04 годині ранку, ОСОБА_4 маючи умисел на збір продуктів харчування рослинного походження - лісових ягід чорниці на території зони безумовного (обов`язкового) відселення з подальшим переміщенням за межі зони, з метою подальшого використання в їжу, з корисливих мотивів, взяв із собою 3 поліетиленові пакети, пластмасове відро та пристрій для збору ягід.

Так, ОСОБА_4 не маючи передбаченого законом дозволу, в обхід контрольно перепускних пунктів, які розташовані по периметру зони відчуження, проник до 110 лісового кварталу Котовського лісництва ДСП «Північна Пуща», що неподалік відселеного с. Нова Марківка, назбирав лісових ягід чорниці, загальною вагою 26 кілограм.

В подальшому, ОСОБА_4 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, спрямованого на переміщення продуктів харчування рослинного походження за межі зони безумовного відселення для використання в їжу без мети збуту, 10.07.2023 року, приблизно об 11 годині 42 хвилини, розпочав рух у бік с. Стара Марківка, Вишгородського району, Київської області, де фактично проживає, при цьому не маючи передбаченого законом дозволу на вивіз продуктів харчування та без проведення дозиметричного контролю, чим порушив п. 4 ст. 12 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», де на території 110 лісового кварталу Котовського лісництва, був виявлений та затриманий працівниками поліції, які здійснювали патрулювання території зони відчуження.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на переміщення будь-яким способом за межі зони відчуження без передбаченого законом дозволу та проведення дозиметричного контролю продуктів харчування рослинного походження, оскільки він виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, запевнив суд, що у майбутньому біле не порушить закон.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, після роз`яснення підсудному наслідків даної статті, упевнившись, що він правильно розуміє наслідки обмеження дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, упевнившись у добровільності його позиції, суд ухвалив обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом підсудного та вивченням відносно нього характеризуючих документів.

Так, будучи допитаним як обвинувачений, ОСОБА_4 повністю підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.

Так, згідно наданих характеристик ОСОБА_4 за місцем проживання, характеризується позитивно, скарг на його поведінку не надходило, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно Досудової доповіді, складеної заступником начальника Вишгородського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області, ОСОБА_5 , виправлення та перевиховання обвинуваченого, можливе без позбавленням волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 , доведена, а його умисні дії кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України, як вчинення з прямим умислом закінченого замаху на порушення вимог режиму радіаційної безпеки, тобто переміщення будь-яким способом за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю продуктів харчування.

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу підсудного, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, сімейний та майновий стан.

Визначаючи на підставі викладеного вид і розмір покарання, враховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, а також запобігання вчиненню ними та іншими особами нових кримінальних правопорушень, суд приходить до переконання що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді штрафу, при цьому з огляду на наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання і відсутність обставин, які його обтяжують, відсутність потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, відсутність заподіяної шкоди, з урахуванням особи обвинуваченого, вчинення нетяжкого злочину, відсутність роботи (постійного доходу), притягнення до кримінальної відповідальності вперше, суд приходить до переконання, що викладене вище істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та вважає за можливе застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України з призначенням основного покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 15, ч .1 ст. 267-1 КК України, у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому ст. 53 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376, 395, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України і призначити йому покарання із застосуіванням ст. 69 КК України у виді штрафу, у тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази: 5-ть пакетів із лісовими ягодами чорниці, загальною вагою 26 кілограмів - знищено під час проведення радіаційного вимірювання; пристрій для збирання ягід - знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі подання апеляції - після прийняття рішення Київським апеляційним судом.

Копія вироку прокурору та засудженому вручається негайно після закінчення судового засідання.

Суддя ОСОБА_1