КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2445/23
Провадження № 1-кс/552/786/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

У клопотанні вказував, що 01.05.2023 року до чергової частини відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшла заявка від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те,що приблизно в грудні місяці 2022 року, точної дати не пам`ятає, невідомий чоловік вчинив крадіжку мобільного телефону, марки «ТЕСNО», IMEI НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 . Подія відбувалась за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаним фактом СВ відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області розпочато кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000607 від 01.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

02.05.2023 року допитаний потерпілий ОСОБА_4 показав, що в грудні 2022 року познайомився з невідомим чоловіком поряд з ТРЦ «Київ» запросив його додому в кв. АДРЕСА_2 для спільного вживання спиртних напоїв після чого пішов до магазину, повернувшись виявив відсутність свого мобільного телефону марки «ТЕСNО», IMEI НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2

04.05.2023 року в період часу з 15 год. 40 хв. по 16 год. 00 хв. свідок ОСОБА_5 , в присутності 2-х запрошених понятих, в приміщенні каб. 54 ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, вул. М. Бірюзова, 30 добровільно видав мобільний телефон марки «ТЕСNО», IMEI НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 .

04.05.2023 постановою слідчого мобільний телефон марки «ТЕСNО», IMEI НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Мобільний телефон виданий свідком ОСОБА_5 в ході проведення огляду перебував у його володіння та має значення речового доказу по кримінальному провадженню оскільки фактично належить потерпілому ОСОБА_4 ..

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище зазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з необхідністю проведенням ряду судових експертиз, які вимагають відповідного доступу до об`єкта дослідження просив слідчого суддю накласти арешт на виявлені речі та предмети.

У судове засідання слідчий не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини 2 ст. 170 КПК України також передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З наданих до клопотання матеріалів вбачається достатньо підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

В даному випадку є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що вказаний в клопотанні мобільний телефон має значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, клопотання слідчого є повністю обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про обсяг обмежень, що застосовуються даним арештом до майна, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність заборонити відчуження, розпорядження вказаним майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку. В іншому випадку можуть бути втрачені сліди вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином клопотання підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.170 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

1.Накласти арешт на вилучений 04.05.2023 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 мобільний телефон марки «ТЕСNО», IMEI НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 .

2.Після проведення судово-товарознавчої експертизи передати мобільний телефон марки «ТЕСNО», IMEI НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 до розгляду кримінального провадження по суті та вирішення питання про долю речових доказів.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1