Справа № 509/3940/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року Овідіопольский районний суд Одеської області у складі :

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, матеріали кримінального провадження № 0000417 від 28.06.2023 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Октемберян, Вірменія, громадянки України, українки, з вищою освітою, незаміжньої, пенсіонерки, інваліда ІІ-ої групи, зареєстрованої та проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимої - у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України разом із угодою про визнання винуватості від 11.07.2023 р., -

ВСТАНОВИВ :

16 червня 2023 року, приблизно о 09:55 год., Черкаська, умисно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення майна потерпілих ТОВ «Епіцентр К» в період дії правового режиму воєнного стану, введеного в Україні відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-ІХ, Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 р., затвердженого Законом України від 15.03.2022 р. № 2119-ІХ, Указу Президента України №259/2022 від 18.04.2022 р., затвердженого Законом України від 21.04.2022 р. № 2212-ІХ, Указу Президента України №341/2022 від 17.05.2022 р., затвердженого Законом України від 22.05.2022 р. № 2263-ІХ, Указу Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 р., затвердженого Законом України від 15.08.2022 р. № 2500 ІХ, Указу Президента України № 757/2022 р. від 07.11.2022 р., затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про затвердження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 р. № 2738-IX, Указу Президента України від 06.02.2023 р. № 58/2023, затвердженого Законом України від 19.02.2023 р. № 8419, Указу Президента України від 01.05.2023 р. № 254/2023, затвердженого Законом України від 02.05.2023 р. № 3057-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 05:30 год. 24.02.2022 р. знаходячись у торговому відділі «Вироби з дерева» приміщення гіпермаркету ТОВ «Епіцентр К», розташованого за адресою : Одеська область, Одеський район, с. Лиманка, вул. Полковника Гуляєва, 99, таємно викрала 2 ручки «RDALine», вартістю 957,50 грн. за штуку, на суму 1915 грн., які сховавши у свою сумку, з викраденим товаром оминула лінію розрахункових кас, не пред?явивши та не розрахувавшись за товар, з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим товаром на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілим матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 28.06.2023 р., приблизно о 09:55 год., Черкаська, умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення майна потерпілих ТОВ «Епіцентр К» в період дії правового режиму воєнного стану, введеного в Україні відповідно до вищевказаних Указів Президента України, знаходячись у торговому відділі «Електроника» приміщення гіпермаркету ТОВ «Епіцентр К», розташованого за адресою : Одеська область, Одеський район, с. Лиманка, вул. Полковника Гуляєва, 99, таємно викрала розетку «Lezard Mira», вартістю 88,20 грн., розетку «Makel IP20», вартістю 98 грн., 2 розетки «Mono Electric Despina», вартістю 89,25 грн. за штуку, на суму 178,50 грн., 2 вимикача «Mono Electric Despina», вартістю 94,92 грн. за штуку, на суму 189,83 грн., 3 рамки «Mono Electric Despina», вартістю 45,33 грн. за штуку, на суму 136 грн., а всього, викрала товару потерпілих на суму 690,53 грн., який сховавши у свою сумку, з викраденим товаром оминула лінію розрахункових кас, не пред?явивши та не розрахувавшись за товар, намагався залишити місце скоєння злочину, однак в цей момент була затримана робітниками охорони гіпермаркету, тобто, виконавши усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але не закінчила злочин з причин, що не залежали від її волі, тим самим скоївши закінчений замах на вчинення кримінального правопорушення.

Свою вину Черкаська визнала повністю, показала суду, що скоїла злочини при викладених вище обставинах в умовах воєнного стану, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини скоєних нею злочинів.

Суд встановив, що 11.07.2023 р., між прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченою Черкаською, за участю захисника ОСОБА_4 , була укладена, узгоджена та підписана угода про визнання винуватості, яка була отримана судом разом з обвинувальним актом 13.07.2023 р. для її затвердження судом.

В судовому засіданні, прокурор просив суд, затвердити вказану угоду про визнання винуватості, з чим погодились обвинувачений та захисник.

Представник потерпілих ТОВ «Епіцентр К» ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з?явився, надавши суду письмові заяви, в яких просив суд проводити підготовчі, всі судові засідання та судові дебати без його участі, а також, надавши письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості в даному кримінальному провадженні.

На думку суду вищевказану угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою слід затвердити, виходячи з наступного.

У відповідності до норм ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення : зокрема затвердити угоду.

Приписами ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У відповідності до приписів ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини : ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб, характер і тяжкість обвинувачення (підозри), наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Статтею 472 КПК України передбачено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частині статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Так, з умов угоди про визнання винуватості від 11.07.2023 р., укладеної між між прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченою Черкаською, за участю захисника ОСОБА_4 , вбачається, що обвинувачена Черкаська під час досудового розслідування повністю і беззастережно визнала свою винуватість за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, розкаялася і зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяючи розслідуванню кримінального провадження.

При чому, сторони, враховуючи обставини справи, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, особи винної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, похилий вік обвинуваченої та стан її здоров?я (інвалідність ІІ-ої групи та наявність тяжкого захворювання «гіпертонічна хвороба ІІ стадії, ІІІ ступеню, ризик 4») відсутність матеріальної шкоди, відшкодованої на стадії досудового розслідування та відсутністю з боку потерпілих матеріальних претензій, беззастережне визнання своєї винуватості, погоджуються на призначення покарання Черкаській за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті за цей злочин - у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. ; за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті за цей злочин - у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн.; на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити Черкаській покарання у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн.

При чому, Черкаська розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди для сторін є : для прокурора і обвинуваченої обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394,424 КПК України, а для обвинуваченої також її відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України.

Також, з угоди видно, що підозрювана Черкаська розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання нею Закону і будь-якого положення складеної угоди у разі невиконання вказаної угоди відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Обвинувачена розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, що вона підтвердила в судовому засіданні.

На думку суду, вказана угода про визнання винуватості повністю відповідає приписам ст.ст. 469,470,472,473 КПК України, а тому вона підлягає затвердженню судом в порядку ст.ст. 474,475 КПК України, проти чого не заперечували в судовому засіданні прокурор, обвинувачена та захисник, які просили суд затвердити угоду.

Керуючись ст.ст. 314,469,470,472-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

1. Затвердити угоду про визнання винуватості від 11.07.2023 р., між прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченою Черкаською, за участю захисника ОСОБА_4 ;

2. ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання :

- за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі

2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. ;

3. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити Черкаській покарання у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженою у той же строк з дня вручення їй копії вироку з урахуванням особливостей, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1