Справа № 130/417/23
Провадження №11-кп/801/466/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000037, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2023, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03.03.2023, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Жмеринка та жителя АДРЕСА_1 , працюючого на заводі ЖВРЗ на посаді слюсаря, з професійно-технічною освітою, неодруженого, раніше судимого Жмеринським міськрайонним судом за ст. 126-1 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді виправних робіт на строк один рік з відрахуванням 20 відсотків із сум заробітку в дохід держави.

Строк покарання вирішено відраховувати з часу приведення вироку до виконання.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 16.02.2023 приблизно о 20:30 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання ОСОБА_9 , а саме: АДРЕСА_1 , де на ґрунті раптового виниклого конфлікту із ОСОБА_8 , умисно, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 наніс останній два удари кулаком правої руки в обличчя, а саме в область правого ока та від даних ударів потерпіла ОСОБА_8 впала на підлогу.

Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи №10 від 17.02.2023, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців на повіках правого ока та осаднення шкіри правої надбровної ділянки, які належать до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на вирок, в якій просить змінити вирок та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вважає, що призначене судом покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та його особі. Вказує, що покарання у виді виправних робіт поставить його сім`ю в скрутне матеріальне становище. Також зазначає, що у вчиненому він розкаявся, готовий понести справедливе покарання, потерпіла не має до нього будь-яких претензій, вибачила його.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, потерпілої, яка не заперечила проти задоволення апеляційної скарги, заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 125 КК України ґрунтуються на зібраних у справі доказах, достовірність і достатність яких не ставиться під сумнів сторонами та ніким із учасників судового розгляду не оскаржується.

Доводи обвинуваченого про суворість колегія суддів вважає неспроможними з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно зі ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд дотримався вимог кримінального закону та враховував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення; конкретні обставини вчинення правопорушення; особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за домашнє насильство, був засуджений до громадських робіт, що не сприяло його виправленню, вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працюючий, неодружений.

Також судом враховано обставину, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття.

Наведене свідчить про обрання судом першої інстанції найбільш оптимального виду покарання, яке має сприяти виправленню обвинуваченого та бути стримуючим фактором для упередження в майбутньому порушень.

Призначення покарання у виді штрафу не досягне мети покарання. Обвинувачений, будучи раніше судимий за вчинення домашнього насильства, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив нове правопорушення проти здоров`я особи.

З урахуванням наведених обставин, суд призначив покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами. Підстав для його пом`якшення апеляційний суд не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, підстави для зміни вироку відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03.03.2023 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4