Провадження № 1-кп/127/413/22

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2023 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 26 жовтня 2021 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000036 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молодіжне, Долинянського району, Кіровоградської області, громадянина України, військовослужбовця, учасника АТО, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи старшим солдатом, військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду старшого механіка-водія-радіотелефоніста гармати протитанкового артилерійського взводу протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, 07.09.2021 об 15:00 год., діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно, без поважних причин залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Долинський район, с. Маловодяне, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 21.06.2022, коли прибув до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та заявив про себе.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також учинене ним самовільне залишення військової служби без поважних причин, не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся та суду пояснив, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння. Зокрема, являючись військовослужбовцем, 07.09.2021, самовільно, без поважних причин залишив військову частину НОМЕР_1 . Після чого, 21.06.2022 самостійно прибув до відділу ТУ ДБРП, що в м. Вінниці. Про вчинене жалкує. Просив суд суворо його не карати та не позбавляти волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Також судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України тобто самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, а саме:

-згідно військового квитка № НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_4 02.04.2018 на підставі контракту призваний на військову службу у ЗСУ за контрактом у військову частину НОМЕР_1 ;

-згідно медичних довідок вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває;

-згідно вироку Долинського районного суду Кіровоградської області від 11.01.202 ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;

-згідно ухвали Долинського районного суду Кіровоградської області від 07.03.2023 ОСОБА_4 звільнено у зв`язку із закінченням іспитового строку від відбування покарання призначеного за вироком Долинського районного суду Кіровоградськоїобласті від 11.01.2022.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше судимий; проходив військову службу за контрактом, вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, позиції прокурора щодо призначення обвинуваченому виду та міри покарання, наявності обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у виді щирого каяття, активного сприяння у розкритті кримінального правопорушення, відсутності обставин, які обтяжують покарання. Суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

Разом з тим, суд враховуючи, що ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, наявність пом`якшуючих покарання обставин у виді щирого каяття та активного сприяння у розкритті кримінального правопорушення є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України із застосуванням положень п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 65-67, 407 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 407 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: