Провадження №1-кп/193/122/23
У Х В А Л А

іменем України

15 вересня 2023 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, працюючого супервайзером Південно-східного регіону в ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи», зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30.08.2023 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000482 від 23.05.2023 відносно ОСОБА_7 про його обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

Ухвалою судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 01.09.2023 призначено підготовче судове засідання на 15.09.2023 на 14 год. 30 хв.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 16.09.2023, з тих підстав, що ризики, які слугували підставою для обрання такого запобіжного заходу не відпали та не змінились, застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу унеможливить забезпечення виконання обвинуваченими покладених на нього процесуальних обов`язків. При цьому прокурор вважав за можливе також визначити заставу у розмірі, яка була визначена до цього під час продовження слідчим суддею на досудовому розслідуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто у розмірі 805 200 грн.

Вважає, що метою продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання ризикам, передбаченим п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України: зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, через суворість покарання за вчинення тяжкого злочину (до 10 років позбавлення волі); незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, зокрема на потерпілу ОСОБА_7 , яка є рідною матір`ю обвинуваченого та всіх свідків по цій справі, оскільки обвинуваченому відомо про місця їх знаходження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що виражається у можливості уникнення його від відповідальності з огляду на наявні у нього та у його матері зв`язки у сфері закладів охорони здоров`я м. Кривого Рогу; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, в обґрунтування якого прокурор вказав, що обвинувачений ОСОБА_7 не позбавлений права керування транспортними засобами, добровільно посвідчення водія своє не здав, тому, перебуваючи на волі останній може знову сісти за кермо та вчинити аналогічне кримінальне правопорушення.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора підтримали, вважають за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Представник потерпілої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні просив продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу, але заставу при цьому обвинуваченому не визначати.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення вказаного клопотання сторони обвинувачення. Зокрема, в обґрунтування своїх заперечень захисник посилається на те, що жодні з ризиків, передбачені п. 1,3,4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, не доведені належними та допустимими доказами. Насамперед вказав, що ОСОБА_7 не має на меті переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки має сталі соціальні зв`язки та має постійне місце проживання. Наголосив, що у зв`язку з уведеним в Україні воєнного стану встановлені обмеження для чоловіків у перетину кордону, а тому обвинувачений не може виїхати за кордон. Ризики впливу на свідків та потерпілих, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є надуманим та таким що не знаходить свого підтвердження жодними допустимими доказами. З огляду на те, що раніше ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності жодного разу не притягувався, вважає, що прокурором не доведено також і ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень. У зв`язку з чим просять обрати відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні матеріали справи суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2023 до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.08.2023 з можливістю внесення застави у розмірі 805 200 грн. У подальшому за ухвалою вищевказаного слідчого судді від 16.08.2023 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжений до 16.09.2023 та визначено вищезгаданий альтернативний запобіжний захід у тому ж розмірі застави.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Виходячи з положень глави 18 КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Дійсно, згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього кодексу.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечує особам, яким обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи, що означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а також і мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. При цьому рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд має з`ясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу враховується втому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців, постійного місця роботи, навчання; репутацію, його майновий стан; наявність судимостей; повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, повинно містити в тому числі виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

З пояснень учасників справи та матеріалів, що маються у справі, вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк у від п`яти до десяти років.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, що йому інкримінується, імовірну можливість продовження підозрюваного протиправної поведінки у подальшому. Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його подальшого тримання під вартою до суду не надходило.

Суд враховує ризик вірогідності його переховування від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків або потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не припинили існувати; обставин, що свідчать про неможливість утримання його під вартою не встановлено.

Обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутого щодо ОСОБА_7 обвинувачення, можливо виправдано вважати, що такий ризик існує.

У зв`язку з вищенаведеним, суд вважає що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою.

Між тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює супервайзером Південно-східного регіону в ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи», має постійне місце проживання та реєстрації, допомагає в утриманні неповнолітньої дитини, яка залишилася після смерті його сестри ОСОБА_9 у ДТП, суд вважає за можливе у відповідності до положень ч.5 ст.182 КПК України під час продовження строку такого запобіжного заходу визначити для обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, яку встановити у попередньому розмірі, тобто 805 200 грн.

На погляд суду, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у обвинуваченого бажання сховатися, перешкоди судовому розгляду, впливати на потерпілого свідків чи не виконувати процесуальні обов`язки, які згідно п.п. 2-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України на обвинуваченого ОСОБА_7 безумовно будуть покладені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 194, 331, 371, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому вигляді тримання під вартою, - задовольнити

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рамках кримінального провадження № 0000482 від 23.05.2023 за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, строком на 60 діб, тобто до 14 листопада 2023 року включно.

Визначити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 заставу у кримінальному провадженні у розмірі трьохста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме, 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень.

У випадку внесення обвинуваченим ОСОБА_7 встановленої застави у розмірі 805 200 гривень, вважати, що до нього застосований запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 виконувати наступні обов`язки на строк до 14.11.2023, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з м. Кривого Рогу без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та експертами у кримінальному провадженні.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про продовження строку тримання під вартою, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання та не зупиняє судовий розгляд кримінального провадження.

У зв`язку з неявкою усіх учасників судового провадження, фіксація оголошення повного тексту цієї ухвали 18.09.2023 звукозаписувальними технічними пристроями не здійснювалася.

Суддя ОСОБА_1