Справа № 699/950/22
Номер провадження 1-кп/699/52/23
УХВАЛА

щодо відводу прокурора

21.06.2023 м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з повною технічною фіксацією заяву потерпілого про відвід прокурора ОСОБА_3 у межах кримінального провадження № 0000105 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 129 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000105 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 129 КК України.

У судовому засіданні 19.04.2023 потерпілий ОСОБА_4 заявив про бажання заявити відвід прокурора ОСОБА_3 , однак повідомив, що має труднощі у викладені мотивів такого відводу, оскільки не має юридичної освіти. З метою підготовки ним своєї позиції з цього приводу, потерпілий просив відкласти судове засідання на іншу дату, після того як йому буде призначений представник адвокат через систему органів БПД.

У подальшому після призначення ОСОБА_4 адвоката безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_5 судове засідання 18.05.2023 також відкладено за його ініціативою, у зв`язку з необхідністю потерпілому та його представнику часу для викладення своєї позиції щодо відводу прокурора.

13.06.2023 до суду надійшла заява адвоката ОСОБА_5 , подана в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , про відвід прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 . Дана заява мотивована тим, що під час досудового розслідування на неодноразові наполегливі прохання потерпілого прокурор не надала вказівку дізнавачам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про допит свідків, які були очевидцями обставин сварки, яку вчинив обвинувачений, а потім бачилиі побиття потерпілого ОСОБА_6 . Одним з цих свідків є ОСОБА_10 , яка працює продавцем на базарі та приходила до органу дізнання та прокурора для дачі показань, але з вини останніх у якості свідка залучена не була.

Також у заяві вказано, що під час бійки ОСОБА_6 намагався вдарити сокирою потерпілого і спричинити йому тілесні ушкодження, але особи, які проводили дізнання у справі і сама прокурор не надали цьому факту належної правової оцінки та не здійснили заходів, направлених на вилучення цієї сокири, яка є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, про що потерпілий неодноразово повідомляв прокурора ОСОБА_3 і просив усунути ці недоліки у кримінальному провадженні.

Також з заяви вбачається, що під час розслідування справи від ОСОБА_6 - громадянина Узбекистану, не було відібрано жодного документа, який би обмежував чи забороняв виїзд підозрюваного з України, чим останній і скористався, а саме виїжджав до Узбекистану, свідомо затягнувши розслідування у справі.

Крім цього, і дізнавачами, і прокурором потерпілому не було роз`яснені його процесуальні права, передбачені кримінально-процесуальним законодавством, що призвело до того, що він не зміг заявити до підозрюваного цивільного позову ще під час досудового розслідування, а на прохання посприяти в цьому прокурор відмовляла потерпілому, пояснивши, що він має право заявити позов після закінчення розслідування.

Крім цього, потерпілий вважає, що під час розслідування щодо нього необхідно було провести додаткову судово-медичну експертизу, оскільки після завдання удару в око у нього погіршився зір.

Представник потерпілого у заяві про відвід вказав, що під час спілкування потерпілого з прокурором ОСОБА_3 остання припустилася образ в сторону потерпілого, які принижують його честь та гідність.

На підставі вищевикладеного представник потерпілого вбачає в діях прокурора наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У судовому засіданні 21.06.2023 потерпілий та його представник підтримали вищевказану заяву про відвід прокурора.

Потерпілий додатково пояснив, що під час досудового розслідування кримінального провадження з письмовими заявами до дізнавачів та прокурорів він не звертався. На запитання суду пояснив, що він не має доказів на підтвердження аргументів, наведених у заяві про відвід прокурора. При цьому вказав, що під час його спілкування з прокурором ОСОБА_3 остання дозволяла собі називати «маразмами» висловлені думки потерпілого щодо необхідності проведення певних дій та ухвалення певних рішень під час досудового розслідування. Такі висловлювання прокурора ображали його гідність.

Прокурор ОСОБА_3 проти заявленого відводу заперечувала. Зазначила, що вона особисто під час досудового розслідування та під час судового розгляду цього кримінального провадження не допустила жодного порушення норм чинного законодавства. Також їй невідомі випадки допущення будь-яких порушень з боку дізнавачів. Указала, що відповідно до ст. 36 КПК України прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а іншим особам забороняється здійснювати втручання в діяльність прокурора. Зазначила, що потерпілий жодного разу не звертався до органу досудового розслідування з клопотаннями щодо недоліків здійснення досудового розслідування. Під час досудового розслідування потерпілому ОСОБА_4 21.07.2022 була вручена пам`ятка про права та обов`язки потерпілого. Крім того, прокурор оголосила, що під час першого допиту потерпілого останній повідомив ПІБ двох осіб ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ), які були очевидцями подій, щодо яких пред`явлено обвинувачення ОСОБА_6 . Ці особи були допитані у якості свідків та сторона обвинувачення планує викликати їх для допиту у суді. Про наявність інших свідків, у тому числі ОСОБА_13 , потерпілий жодного разу не повідомляв сторону обвинувачення. Звернула увагу, що підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу, на чому наполягає потерпілий ОСОБА_4 , не було, оскільки обвинувачений жодного разу не порушував свої процесуальні обов`язки. Також прокурор наголосила, що вона жодним чином не допускає порушень етичних норм спілкування як під час виконання професійних обов`язків, так і поза межами їх виконання.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначив, що вважає заявлений прокурору ОСОБА_3 відвід необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Потерпілий не подав жодного доказу на підтвердження наведених ним аргументів.

Обвинувачений ОСОБА_6 позицію свого захисника підтримав.

Дослідивши заяву про відвід та долучені до неї матеріали, заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Підстави для відводу прокурора визначені ст.77 КПК України.

Відповідно до вищевказаної норми прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Потерпілий та його представник як підставу для відводу прокурора зазначали обставини, викладені у п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України - інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора.

Статтею 3 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Відповідно до Керівних принципів ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куба, 27 серпня 7 вересня 1990 pоку), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, послідовно та швидко, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (п.п. 12, 13).

Неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання своїх конституційних функцій (ст. 121 Конституції України) та виконання своїх повноважень на досудовому розслідуванні й в судовому провадженні (ст. 36 КПК) для здійснення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК) та забезпечення законності (ст. 9 КПК). Значення неупередженого досудового розслідування варто оцінюється в контексті забезпечення реалізації права на справедливий розгляд (ст. 6 Європейської конвенції з прав людини).

Суд зазначає, що до заяви про відвід прокурора ОСОБА_3 потерпілим та його представником не надано жодного доказу. Отже з матеріалів справи не вбачається наявність фактів ігнорування прокурором ОСОБА_3 клопотань потерпілого про проведення ряду слідчих дій на стадії досудового розслідування; а також інших фактів порушення нею своїх процесуальних обов`язків чи правил етичної поведінки.

Факт не роз`яснення потерпілому під час досудового розслідування його процесуальних прав було спростовано прокурором у судовому засіданні, оскільки потерпілий ОСОБА_4 підтвердив, що на наявній в матеріалах кримінального провадження у прокурора відповідної пам`ятки про права та обов`язки потерпілого міститься його підпис.

Стосовно посилання потерпілого на те, що прокурор не надавала йому допомогу і не сприяла в питанні подання потерпілим цивільного позову суд зазначає, що подібні дії не входять в коло професійних обов`язків прокурора. Крім того, потерпілим в межах передбачених ст. 128 КПК України строків був поданий цивільний позов після надходження справи до суду, отже права потерпілого жодним чином не порушені.

Прокурор жодним чином не обмежувала права потерпілого, у тому числі право скористатися правовою допомогою, оскаржити дії чи бездіяльність органу досудового розслідування чи прокурора на досудовому розслідуванні тощо.

Також матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження неетичної поведінки (у тому числі образливих висловлювань) прокурора ОСОБА_3 як по відношенню до потерпілого ОСОБА_4 , так і по відношенню до інших осіб.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Так, обставини, на які посилаються потерпілий та його представник у своїй заяві та в судовому засіданні, не доводять упередженості та зацікавленості прокурора. У разі, якщо заявник вважає, що в діях прокурора є ознаки дисциплінарного проступку чи кримінального правопорушення, він вправі звертатися з відповідними зверненнями у порядку та спосіб, що визначені чинним законодавством.

Наявність заінтересованості прокурора ОСОБА_3 у результатах кримінального провадження, як і наявність інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в її неупередженості, судом не встановлені.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлений відвід є безпідставним, отже не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 77, 80, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника потерпілого про відвід прокурора ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26.06.2023.

СуддяОСОБА_1