Справа № 209/2320/23
Провадження № 1-кп/209/204/23
07 вересня 2023 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працює, не одружений, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, ч.2 ст.190 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 , ПОВТОРНО, 26.02.2023 року приблизно о 14.00 год. перебував біля зупинки громадського транспорту, навпроти буд. №1 по б. Будівельників в м. Кам`янське, де зустрів раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_8 , у якого при собі знаходився мобільний телефон «ZTE Blade A71», модель «ZTE A 7030 3GB/64GB», який належать останньому. В цей час, у ОСОБА_4 раптово виник умисел, спрямований на повторне, протиправне заволодіння майном, належним ОСОБА_8 , шляхом обману.
Реалізуючи свій протиправний умисел, 26.02.2023 року приблизно о 14.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля зупинки громадського транспорту, навпроти буд, №1 по б. Будівельників в м. Кам`янське, діючи повторно, умисно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливою метою та корисливим мотивом, шляхом обману, запропонував ОСОБА_8 , надати йому належний мобільний телефон «ZTE Blade A71», модель «ZTE A 7030 3GB/64GB», нібито для здійснення дзвінка та ОСОБА_8 , будучи введеним в оману та не будучи обізнаним у справжніх намірах ОСОБА_4 , добровільно передав вказаний телефон. Після чого, ОСОБА_4 , тримаючи вказаний мобільний телефон при собі, та не маючи наміру у майбутньому повертати його власнику, місце вчинення злочину залишив, отримавши, таким чином, можливість розпоряджатись цим майном, та пішов у невідомому напрямку.
У подальшому, вказаним мобільним телефоном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 4193,77 грн., згідно висновку судової-товарознавчої експертизи № 1214 від 15.04.2023 року.
Крім того, ПОВТОРНО, 14.03.2023 року, приблизно о 13.00 годин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебував на території бару «Клітка», розташованого на території лівобережного ринку «Пассаж», по б. Будівельників у м. Кам`янське Дніпропетровської області, де також перебував потерпілий ОСОБА_9 , до якого ОСОБА_4 підсів та у них розпочалась бесіда. У ОСОБА_9 , при собі знаходився належний йому мобільний телефон «Blackviev», модель «BV6000S», який знаходився у його сумці. В цей час, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел направлений таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Blackviev», модель «BV6000S», який знаходився у сумці ОСОБА_10 , надягнутій на останньому.
Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що він діє в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022№2212-ІХ від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб - до 19.04.2023, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, перебуваючи в зазначені дату та час в зазначеному місці, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_9 та будь-хто інших за його діями не спостерігає, розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, таємно, із сумки потерпілого ОСОБА_9 , який перебував на території кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого на території лівобережного ринку «Пассаж», по б. Будівельників у м. Кам`янське Дніпропетровської області, викрав належний потерпілому ОСОБА_9 , мобільний телефон «Blackviev», модель «BV6000S» та пішов у невідомому напрямі.
У подальшому, вказаним мобільним телефоном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 2125,00 грн., згідно висновку судової-товарознавчої експертизи № 1368 від 23.03.2023 року.
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, тобто у незаконному заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.
До суду надана угода про визнання винуватості, укладена 20 квітня 2023 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_11 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , з іншого боку, за наявності письмових заяв потерпілого ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 , які кожен окремо надали прокурору письмову згоду на укладення угоди, добровільно, за ініціативою сторони захисту, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, а також ч.2 ст. 190 КК України.
Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч.4 ст. 185 КК України, а також за ч.2 ст. 190 КК України, обставинами, що пом`якшують його покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів та погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст.190 КК України -позбавлення волі строком на 2 (два) роки; за ч. 4 ст. 185 КК України - позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 у до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та за невиконання згідно вимог ст. ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що розуміє та обізнаний із наданими йому законом правами, наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. ст. 473, 474, 476 КПК України, пред`явлене йому обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях у повному обсязі за вказаних в обвинувальному акті обставинах. У вчиненому щиро кається. Угоду укладав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення ним угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.
Прокурор ОСОБА_3 зазначила, що надана суду угода відповідає вимогам закону, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 473, 474, 476 КПК України та просив затвердити зазначену угоду.
Потерпілий ОСОБА_8 , а також потерпілий ОСОБА_9 кожен окремо надали до суду письмові заяви - згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підтримують, не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, цивільний позов не заявляли.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів у випадку надання потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.
Суд пересвідчився, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_4 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до неї насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження в суді, а його дії при укладенні угоди вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а також за ч.2 ст. 190 КК України, як незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують його покарання, а також обставини, які обтяжують його покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, не одружений, не працює, перебуває в реєстрі у лікаря-нарколога з 2018 р., в реєстрі у лікаря-психіатра не перебуває.
До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає рецидив злочинів.
Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, а також ч.2 ст. 190 КК України, потерпілий ОСОБА_8 , а також потерпілий ОСОБА_9 кожен окремо надали письмові заяви - згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , тому угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, із призначенням узгодженої сторонами виду та міри покарання.
Покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.02.2023 року за ч.1 ст.369 КК України у вигляді штрафу на користь держави виконувати самостійно.
Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_4 урахувати з моменту приведення вироку до виконання.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання час його тримання під вартою з 27.07.2023 року по день ухвалення вироку, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
У відповідності до п.7 ч.4 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не складалася.
Відповідно до положень статті 174 КПК України, вирішити питання щодо скасування арешту майна.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 468, 469, 472- 475 КПК України, суд, -
Визнати винуватим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, ч.2 ст.190 КК України, і призначити йому узгоджене покарання:
- за ч. 2 ст.190 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;
- за ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 у до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_4 урахувати з моменту приведення вироку до виконання.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у в строк відбуття покарання час його тримання під вартою з 27 липня 2023 року по день ухвалення вироку, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати при проведенні судових експертиз в сумі 400 (чотириста) гривень 00 копійок.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.03.2023 року на мобільний телефон «ZTE Blade A71», модель «ZTE A 7030 3GB/64GB», синього кольору, імей НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , шляхом зняття заборони на його відчуження, розпорядження та користування.
Речові докази: мобільний телефон «ZTE Blade A71», модель «ZTE A 7030 3GB/64GB», синього кольору, імей НОМЕР_1 , НОМЕР_2 - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_8 ;
- мобільний телефон «Blackviev BV 6000S», чорного кольору, імей НОМЕР_3 , НОМЕР_4 - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_9 ;
- специфікацію до договору фінансового кредиту № 749-23001970; специфікацію до договору фінансового кредиту № 749-23001747; DVD-R диск 16х4,7Gb 120 min з відеозаписом з приміщення ломбарду ПТ "Гроші тут" - залишити в матеріалах справи.
У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її після подачі до суду відповідної заяви.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, обвинуваченим, його захисником, з підстав, передбачених п.1 ч. 4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1