Справа № 148/1484/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Тульчина кримінальне провадження №0000252 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Вороновиця, Вінницький район Вінницька область, зареєстрований та проживаючий до затримання, за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Тульчинському районному суді Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні подав клопотання про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивовано тим, що ОСОБА_6 , обвинувачується тому, що будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та перебуваючи на посаді хіміка відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту групи радіаційного, хімічного, біологічного захисту загону радіаційного хімічного та біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , ВОС - 191976А, усупереч ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вчинив злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту за наступних обставин.

Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №115 від 25.04.2023, матрос ОСОБА_3 вважається таким, що вибув у самовільне залишення військової частини з 26.04.2023.

Близько 12:00 год. 22.06.2023, ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, проходив по вул. Незалежності, смт. Шиків, Тульчинський район Вінницька області, де помітив біля магазину «Молочні Продукти», що по вул. Незалежності, 62, мопед марки «YIBEN» ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає, за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей час, ОСОБА_3 керуючись раптово виниклим злочинним умислом спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи ні дійсного ні гаданого права керувати чи володіти транспортним засобом, без дозволу власника та всупереч його волі, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись цим, таємно, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою використати його для власних потреб, сів на сидіння даного транспортного засобу та невстановленим чином запустив двигун і поїхав в напрямку с. Стрільники, Тульчинський район Вінницька область, чим здійснив його переміщення у просторі, залишивши місце вчинення злочину, тобто протиправно, повторно заволодів механічним транспортним засобом, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку.

Приїхавши в с. Стрільники, Тульчинський район Вінницька область, ОСОБА_3 викрадений мопед марки «YIBEN» ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 , заховав на місцевому кладовищі, чим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №4213/23-21 від 11.07.2023, ринкова вартість наданого на дослідження бувшого у використанні мопед марки «YIBEN» ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 , станом на момент вчинення кримінального правопорушення 22.06.2023, складала 11 418,99 грн.

Підставою продовження застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

На даний час існують такі ризики, які передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути покарання та затягування строків досудового та судового розслідування, даний ризик доводиться тими обставинами, що ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, самовільно залишив військову частину, та переховується від органів військового управління; незаконно виливати на свідків, експертів, спеціаліста цьому ж кримінальному провадженні, даний ризик доводиться тим, що існує реальна можливість впливу на свідків чи потерпілу з метою зміни їх показів для не притягнення його до кримінальної відповідальності; ??вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, даний ризик доводиться тим, що ОСОБА_3 , маючи непогашену судимість за вчинення злочину, вчинив новий умисний злочин, тому прокурор просить суд вирішити питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_3 , оскільки ризики визначені ст. 177 КПК, при обранні та продовженні запобіжного заходу не зникли.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечили щодо задоволення клопотання.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про проведення підготовчого судового засідання без її участі.

Вислухавши учасників процесу дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Частиною 1 статті 331 КПК України, встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

При вирішенні даного клопотання, судом враховується положення п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, відповідно до якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків утримання під вартою" № 4 від 25.04.2003 взяття під варту є найбільш суровим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявних підстав вважати, що інші (менш сурові) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Пунктом 2 частини 3 статті 197 КПК України визначено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК (абз.5 п.18 Листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013).

У зв`язку з чим, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку та приходить до висновку, що продовжують існувати ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення відповідальності, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі від 5 до 8 років; вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Відтак, з врахуванням зазначених норм КПК України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики ЄСПЛ, суд вважає, що прокурором, у судовому засіданні доведена наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, якого у відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України, є тяжким і за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування щодо ОСОБА_3 іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що достатній для запобіганню ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.

У зв`язку з чим, суд з врахуванням вимог ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», приймаючи до уваги фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість злочину і можливого покарання, суд вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання прокурора і продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

При цьому слід звернути увагу, що згідно ухвали слідчого судді від 24.06.2023 про обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 альтернативу триманню під вартою, йому визначено розмір застави в розмірі 53680 грн з покладенням обов`язків, п. 1-3, 8, ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, не виконання яких тягне можливість застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Вороновиця, Вінницький район Вінницька область, зареєстрований та проживаючий, за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів та утримувати його у Вінницькій установі виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області №1, до 02.10.2023 включно.

Визначити розмір застави, який здатний забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків - двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

З дня внесення застави строком на два місяці покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1-3, 8, ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, не виконання яких тягне можливість застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалу вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику, а також направити для виконання начальнику установи виконання покарань.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 07.08.2023.

Суддя: