УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України підполковник юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000584, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2023,

установив:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України підполковник юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000584, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2023.

Клопотання мотивоване тим, що 2 відділом 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000584 від 14.06.2023 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України - добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Як зазначає слідчий у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , при невстановлених обставинах у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.08.2022, отримав від представників держави-агресора РФ пропозицію щодо заняття посади «Інспектора відділу охорони навколишнього середовища та екології» у незаконному правоохоронному органі Мелітопольському територіальному управлінні з нагляду за рибальством, створеному на тимчасово окупованій території м. Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області.

Отримавши пропозицію працевлаштування, у ОСОБА_5 виник умисел на добровільне зайняття посади у вказаному незаконно створеному правоохоронному органі.

ОСОБА_5 , будучи громадянином України, який в установленому законом порядку не припинив громадянство України, маючи умисел на зайняття посади у правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, та реалізуючи його, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, а також негативні наслідки, що можуть настати внаслідок їх реалізації, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась 24 лютого 2022 року повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, підтримуючи рішення та дії держави-агресора, діючи з ідеологічних та корисливих мотивів, з метою реалізації власних амбіцій на зайняття посади в незаконному правоохоронному органі Мелітопольському територіальному управлінні з нагляду за рибальством, створеному на тимчасово окупованій території

м. Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області, та в подальшому здійснення правоохоронних функцій на окупованій території Запорізької області від імені іноземної держави РФ, у невстановлених досудовим розслідуванням місці та час, але не пізніше 23 серпня 2022 року, добровільно погодився на пропозицію представників держави-агресора РФ зайняти вищевказану посаду.

Після надання добровільної згоди на зайняття посади у вказаному незаконному створеному правоохоронному органі, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, але не пізніше 23 серпня 2022 року, ОСОБА_5 був призначений на посаду «Інспектора відділу охорони навколишнього середовища та екології» у незаконному правоохоронному органі - Мелітопольському територіальному управлінні з нагляду за рибальством, створеному на тимчасово окупованій території м. Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області, отримав службове посвідчення «МТУНР № 15», дозвіл на зберігання та носіння вогнепальної зброї і спецзасобів та приступив до виконання покладених на нього обов`язків.

Перебуваючи на посаді інспектора відділу охорони навколишнього середовища та екології, ОСОБА_5 , маючи спеціальні знання і професійний досвід, в умовах воєнного стану розпочав виконувати правоохоронні функції на окупованій частині України Запорізької області від імені іноземної держави - РФ, керуючись її матеріальним та процесуальним правом, чим забезпечив становлення та зміцнення окупаційної влади РФ шляхом утворення і функціонування незаконно створених окупаційних правоохоронних органів РФ на окупованій території України, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 добровільно зайняв посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій РФ території Запорізької області.

16.05.2023 ОСОБА_5 за правилами ст. ст. 111, 133-135 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України шляхом опублікування повідомлення про підозру на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр» № 97 (7495) від 16.05.2023, крім того опубліковані повістки про виклик на 19, 22 та 23 травня 2023 року.

Підозрюваний ОСОБА_5 до Головного слідчого управління СБ України відповідно до вручених йому повісток не з`явився та про причини неявки не повідомив.

31.05.2023 слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва постановила ухвалу про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

14.06.2023 процесуальним керівником з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000102 виділено в окреме кримінальне провадження матеріали за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, якому присвоєно № 0000584.

Згідно відомостей з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за підозрюваним ОСОБА_5 зареєстровані наступні об`єкти нерухомого майна:

-земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0031;

-будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа з Головного сервісного центру МВС України № 31/13732-13455-2023 від 26.06.2023 за підозрюваним ОСОБА_5 зареєстровані наступні транспортні засоби:

- автомобіль марки «ВАЗ», модель «2121», VIN НОМЕР_1 , 1989 рік випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- автомобіль марки «ВАЗ», модель «2121», VIN НОМЕР_3 , 1990 рік випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 .

Враховуючи, що санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачає конфіскацію майна, а тому в органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 з метою недопущення його відчуження до винесення остаточного рішення суду у вказаному кримінальному провадженні.

У судове засідання слідчий не з`явився, повідомлялася належним чином про дату та час судового засідання. Через канцелярію суду слідчий надіслав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій зазначив, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Володілець майна в судове засідання не викликався на підставі приписів частини 2 статті 172 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000584 від 14.06.2023.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Офісом Генерального прокурора.

Як убачається з матеріалів клопотання, 16.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України шляхом опублікування повідомлення про підозру на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр» № 97 (7495) від 16.05.2023.

Постановою прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від 14.06.2023 виділено з кримінального провадження № 0000102 від 19.03.2022 в окреме провадження матеріали досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_5 під №0000584.

Згідно відомостей з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за підозрюваним ОСОБА_5 зареєстровані наступні об`єкти нерухомого майна:

-земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0031;

-будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа з Головного сервісного центру МВС України № 31/13732-13455-2023 від 26.06.2023 за підозрюваним ОСОБА_5 зареєстровані наступні транспортні засоби:

- автомобіль марки «ВАЗ», модель «2121», VIN НОМЕР_1 , 1989 рік випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- автомобіль марки «ВАЗ», модель «2121», VIN НОМЕР_3 , 1990 рік випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 .

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України однією із підстав накладення арешту є конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а отже в органу досудового розслідування існують обґрунтовані підстави для його застосування.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, з метою уникнення можливості його відчуження, оскільки також слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати завданням досудового розслідування, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, можливості подальшої конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, що належить підозрюваному ОСОБА_5 .

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України підполковник юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000584, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2023 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на:

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0031;

- будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;

- автомобіль марки «ВАЗ», модель «2121», VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- автомобіль марки «ВАЗ», модель «2121», VIN НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , заборонивши державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, Головному сервісному центру МВС України та територіальним сервісним центрам МВС вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно арештованого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1