Справа № 333/2358/23
Провадження № 1-кп/333/534/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2022 року за № 0000807 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Запорізьке Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, малолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, командира 1-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 3-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «молодший сержант», раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, діючи умисно, в порушення вимог «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженого постановою № 340 Кабінету міністрів України від 8 травня 1993 року, при невстановлених досудовим розслідуванням у формі дізнання обставинах, придбав завідомо підроблений документ - посвідчення водія НОМЕР_2 , на його ім`я, усвідомлюючи при цьому, що він являвся особою, яка не має права керування транспортним засобом.

Так, 19 листопада 2022 року приблизно о 16 годині 40 хвилини, ОСОБА_4 , під час керування транспортним засобом «Фольцваген Пассат» з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 , був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НП України поблизу будинку 23 по вул. Чумаченка у м. Запоріжжі, де на вимогу працівників поліції надати документ, що посвідчує право керування транспортним засобом, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, пред`явив працівникам поліції завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 17 серпня 2022 року Територіальним сервісним центром МВС № 8044, а саме, під час дослідження бланку посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 встановлено, що зображення з лицьового та зворотного боків, а саме штрихи фонового зображення захисної сітки, мікротексту, тексту бланку, вихідних даних підприємства-виробника у вигляді назви виробника, замовлення, року виготовлення, кварталу та друкованого тексту, виготовлено за допомогою термосублімаційного способу друку, тим самим використав завідомо підроблений документ, тобто вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнав себе винуватим у повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказані злочини і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.

Дійсно, 19 листопада 2022 року приблизно о 16 годині 40 хвилинипред`явив працівникам поліції підроблене посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 17 серпня 2022 року Територіальним сервісним центром МВС № 8044 на своє ім`я. Протиправне діяння, яке ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор, обвинувачений та інші учасники справи не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч. 3 ст. 349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин скоєного злочину, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України».

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд встановив, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінального проступку знайшла своє підтвердження, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України».

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує по ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які помякшують чи обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання своєї винуватості, приймав безпосередню участь у відсічі збройної агресії російської федерації а також те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, на військовій службі військовим командуванням характеризується позитивно.

Обставини, обтяжуючі покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_4 кримінального проступку, вік та здоров`я обвинуваченого (не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини: позитивно характеризується на військовій службі, раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрацію.

Враховуючи особистість обвинуваченого, конкретні обставини кримінального провадження, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, позитивну характеристику, відсутність у обвинуваченого судимості, щире каяття обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та призначити йому покарання в межах санкції статті 358 ч. 4 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

У порядку ст.122, ч.2 ст.124 КПК України документально підтверджені витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: спецпакет № 2714459, в який упаковано посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 17.08.2022 року ТСЦ 8044 на ім`я ОСОБА_4 та первинна упаковка, який долучений до матеріалів кримінального провадження № 0000807 від 19.11.2022 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 2831 (дві тисячі вісімсот тридцять одну) гривню 70 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1